Справа № 1321/121/12 Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Номер провадження : 22-ц/1390/5292/12 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.Ф.
Категорія: 45
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Берези В.І., Штефаніци Ю.Г.,

при секретарі Дідусь О.Р.,

з участю представників ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника Белзької міської ради - Притули Н.Й., представника Управління Держкомзему у Сокальському районі Романюка П.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 26 квітня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи Белзька міська рада, Управління Держкомзему у Сокальському районі, про визнання незаконним державного акту на право власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Визнано незаконним Державний акт №895197 від 18.02.2010 року на право власності на земельну ділянку площею 0,0689 га, виданий на імя ОСОБА_1 .

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі стверджує про порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Апелянт зазначає, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 18.02.2010 року йому передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0689 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 . Посилається на те, що даний державний акт видано на підставі рішення сесії Белзької міської ради в 2011 року, яке на даний час є чинним. Вважає, що судом не встановлено, яке саме право позивача як землекористувача порушено на час отримання ним державного акту. На думку апелянта, судом безпідставно взято до уваги посилання відповідача на факт його постійного, безперервного користування спірною земельною ділянкою на протязі більше як 15 років, оскільки такий не підтверджений належними доказами. Стверджує, що набув право власності на земельну ділянку на законних підставах. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника Белзької міської ради - Притули Н.Й., представника Управління Держкомзему у Сокальському районі Романюка П.Д. на підтримання апеляційної скарги, які аналогічні її доводам, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити в зв"язку з наступним.

Матеріалами справи встановлено такі обставини.

Рішенням № 91 від 6 липня 1972 року виконком Белзької міської ради надав ОСОБА_4 ділянку площею 0,06 га для будівництва нового житлового будинку по АДРЕСА_2 . (а.с.56)

Рішенням № 97 від 24 липня 1972 року виконком Белзької міської ради надав ОСОБА_1 ділянку площею 0,06 га для будівництва нового житлового будинку по АДРЕСА_2 . (а.с.57)

Рішенням № 483 від 15 грудня 2005 року Белзька міська рада надала ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,04 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і 0,05 га для ведення особистого селянського господарства на АДРЕСА_3 . (а.с.6)

Рішенням №248 від 23 грудня 2011 року Белзька міська рада надала ОСОБА_4 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів , що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,05 га на АДРЕСА_1 . (а.с.7)

18.02.2010 року зареєстровано Державний акт ОСОБА_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,0689 га по АДРЕСА_1 на підставі рішення Белзької міської ради від 15.12.2995 року та від 20.12.2009 року. (а.с.20)

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Белзька міська рада вирішила надати позивачеві по справі земельну ділянку площею 0,05 га, а відповідач по справі частково захопив частину земельної ділянки, яка виділена в користування позивача, і якою останній користується протягом 15 років.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки його суд дійшов з порушенням норм матеріального права.

Згідно з положеннями ст.119 ЗК України передача громадянину у власність або в користування земельної ділянки, якою він добросовісно, відкрито і безперервно користується протягом 15 років, за відсутності документів про право на цю земельну ділянку, здійснюється у порядку, встановленому цим Кодексом. Зворотної дії в часі ця норма не має.

Положеннями статті 125 ЗК України встановлено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Матеріалами справи встановлено відсутність у позивача документів про право на спірну земельну ділянку.

Оскільки ОСОБА_4 не набув у порядку, встановленому Земельним кодексом України, право власності та не небув право постійного користування спірною земельною ділянкою, і разом з тим, ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку відповідно до вимог Земельного кодексу України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не мав підстав для висновку про порушення прав позивача та про усунення такого порушення шляхом ухвалення рішення про визнання незаконним Державного акта, виданого відповідачеві.

При цьому колегією суддів приймається до уваги те, що сам лише факт прийняття рішення органом місцевого самоврядування про надання земельної ділянки є лише підставою для набуття права на земельну ділянку, і не стверджує набуття особою статусу правомірного власника чи користувача земельної ділянки.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, ст.316 ЦПК України колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 26 квітня 2012 року скасувати. Ухвалити нове рішення. Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи Белзька міська рада, Управління Держкомзему у Сокальському районі, про визнання незаконним державного акту на право власності на земельну ділянку.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Береза В.І.

Штефаніца Ю.Г.