Справа №22-ц-6461/2012 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2012 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Воробйової Н.С.,

суддів : Ігнатченко Н.В., Семенцова Ю.В.,

при секретарі : Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЖН ТБ» на рішення Бородянського районного суду Київської області від 17 жовтня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЖН ТБ» про розірвання договору про надання програмних послуг, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2012 року позивач звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 23 лютого 2011 року між нею та ТОВ «ВІЖН ТБ» було укладено договір про надання програмних послуг № НОМЕР_1.

До грудня 2011 року вона отримувала послуги, передбачені умовами договору безперешкодно. А в листопаді 2011 року позивач отримала квитанцію на оплату послуг за грудень 2011 року, яку оплатила 16 листопада 2011 року в Бородянському відділенні ощадбанку, не звернувши увагу, що на квитанції зазначені номер договору та прізвище, імя та по-батькові іншої особи.

Позивач вказала, що на другий день вона виявила помилку допущену відповідачем і зателефонувала оператору Провайдера з метою зясування питання про усунення допущеної помилки, на що їй було рекомендовано надіслати квитанцію про оплату послуг, що вона і зробила в той же день.

26 листопада 2011 року на екрані телевізора ОСОБА_3 зявилося повідомлення, що нею не сплачена абонентна плата за грудень і попереджено про припинення надання послуг у разі несплати рахунку.

Після того, як позивач зателефонувала оператору і пояснила ситуацію, повідомлення з екрану телевізора зникли. Але на наступний день і до 05 січня такі повідомлення зявлялися щоденно, при цьому на телефон позивача приходили повідомлення з погрозами припинення надання послуг у разі несплати абонентної плати в сумі 99 гривень. ОСОБА_3 декілька раз телефонувала оператору та розяснювала ситуацію, після чого надання послуг відновлювалося, що їй від таких послуг завдавало великих душевних страждань та хвилювання.

А тому, на підставі вищезазначеного, позивач просила суд стягнути з ТОВ «ВІЖН ТБ» на свою користь 99 грн., як за завдану матеріальну шкоду; розірвати укладений 23 лютого 2011 року між нею та відповідачем договір про надання програмних послуг № НОМЕР_1; стягнути з відповідача на свою користь 1 000, 00 грн., а ході слухання справи збільшивши до 3 000 грн. моральної шкоди; стягнути 107, 30 грн. судового збору та 200 грн. за надану їй правову допомогу.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 17 жовтня 2012 року позов ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЖН ТБ» про розірвання договору про надання програмних послуг задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «ВІЖН ТБ» на користь ОСОБА_3 99 (девяносто девять) грн., як за завдану матеріальну шкоду.

Укладений 23 лютого 2011 року між ОСОБА_3 та ТОВ «ВІЖН ТБ» договір про надання програмних послуг № НОМЕР_1 розірвано.

Стягнуто з ТОВ «ВІЖН ТБ» на користь ОСОБА_3 107, 30 грн. судового збору та 200 грн. за надану юридичну допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ТОВ «ВІЖН ТБ» подали апеляційну скаргу, в якій просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення суду про відмову в заявлених позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права рішення суду без змін. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції керувався ст. 4, 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» та обґрунтував свої висновки тим, що в судовому засіданні знайшли підтвердження доводи позивача про неякісне надання послуг ТОВ «ВІЖН ТБ», а також погрози про припинення надання послуг у разі несплати абонентної плати в сумі 99 гривень.

Такі висновки суду в повній мірі відповідають вимогам законодавства та ґрунтуються на матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок не переробної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Так судом встановлено, що 23 лютого 2011 року між ОСОБА_3 та ТОВ «ВІЖН ТБ» було укладено договір про надання програмних послуг № НОМЕР_1.

16 листопада 2011 року в Бородянському відділенні ощадбанку позивач оплатила послуги відповідача за грудень 2011 року, не звернувши увагу, що на квитанції зазначені номер договору та прізвище, імя та по-батькові іншої особи, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 2 ст. 59 та ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи наявні докази в матеріалах справи та пояснення сторін, які зявилися в судове засідання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 212 - 214 ЦПК України належним чином зясував фактичні обставини справи та правомірно прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди слід виходити з вимог ст. 1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обов'язку по відшкодуванню такої шкоди, та обставин, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування.

Суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки відповідно роз'яснень даних в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди " обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача, та вина останнього в її заподіянні. Зокрема суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин, та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні ,в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Наполягаючи на своїх вимогах про скасування рішення районного суду, апелянт не довів тих обставин, які дають підстави для відмови в позові ОСОБА_3

Посилання ж апелянта на те, що місцевий суд в порушення вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України достроково розірвав договір про надання послуг та стягнув матеріальну шкоду, адже програмна послуга позивачу надавалася, а вини відповідача у тимчасовій перерві немає є надуманими та висновків суду не спростовують.

Разом з тим, позивачем суду доведено наявність причинного звязку між діями відповідача та наявністю шкоди в розмірі 99 грн. у звязку з цим.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307-308, 313 315, 317, 319 ЦПК України , колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЖН ТБ» відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 17 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: