Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.

суддів: Панасенкова В.О.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Сенчук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 січня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів ,-

в с т а н о в и л а:

11 травня 2011 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом, який у подальшому був нею уточнений, до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів. Посилаючись на те, що рішенням Білгород -Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 червня 2006 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідачем ОСОБА_3 не сплачуються аліменти на утримання дитини, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість по аліментам в розмірі 18 413, 73 гривень. На підставі чого позивачка звернулась до суду із вказаним позовом та просила його задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 заборгованість по аліментам у розмірі 18 413,73 гривень, неустойку за несплату аліментів в розмірі 41 304,93 гривень та витрати повязані з оплатою судового збору в розмірі 602,65 гривень.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, пояснивши, що дитина проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні, на данний час він знаходить в скрутному матеріальному становищі, тому вважав позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 січня 2011 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини в розмірі 18 413,73 гривень, пеню за прострочку виплат заборгованості по аліментам в розмірі 1 000 гривень, а також витрати повязані з оплатою судового збору в розмірі 190 гривень, а всього 19 603,73 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення розміру пені за прострочення виплати заборгованості по аліментам, стягнувши її у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому є незаконним та необґрунтованим.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони по справі не з'явилися, але про розгляд справи вони сповіщалися належним чином, документів підтверджуючих поважність причини неявки до суду сторін ними надано не було. Тому у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка до суду апеляційної інстанції не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, а апеляція ОСОБА_3 чпідлягає задоволенню частково, оскільки рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.06.2006 року було вирішено стягувати з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідачем ОСОБА_3 не в повному обсязі сплачувались аліменти, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.

Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач повинен утримувати свою дитину та повинен сплачувати аліменти на її утримання.

Однак, місцевим судом не було враховано той факт, що з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів по березень 2011 року дитина фактично проживала з батьком та повністю знаходилась на його утриманні.

Вищевказане підтверджується довідкою голови ЖКС «Курган» від 20.11.2010 року відповідно до якої ОСОБА_4 проживав разом з батьком за адресою м. Білгород Дністровський АДРЕСА_1 з червня 2006 року по момент видачі довідки (а.с. 34). А відповідно до інформації, що надана директором згальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4 м.Білгород Дністровський в період з 2007 року по березень 2011 року дитиною опікувався батько, ОСОБА_3, а з березня 2011 року ОСОБА_4 опікується мати (а.с. 35).

На підставі наведеного судова колегія не бере до уваги розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 08.04.2011 року за період з 11.10.2007 року по 28.02.2011 року, а приймає до уваги лише розрахунок за березень 2011 року в сумі 431, 25 гривень (1725:4), оскільки в цей період ОСОБА_4 знаходився на утриманні відповідача ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Тому, судова колегія бере до уваги розрахунки заборгованості по сплаті аліментів від 01 липня 2011 року та 18 листопада 2011 року, відповідно до яких заборгованість ОСОБА_3 за квітень жовтень 2011 року складає 3 341 гривень (а.с. 22, 29).

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню не заслуговують на увагу, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи, оскільки неустойка (пеня) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення стягується при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, однак в данному випадку судова колегія вважає, що відсутні підстави вважати, що ОСОБА_3 злісно ухиляється від сплати аліментів та враховує його матеріальний стан,а також те, що він є пенсіонером.

Колегія суддів вважає, що рішення суду в частині стягнення заборгованості аліментів за період з 11.10.2007 року по 31.10.2011 року в загальній сумі 18 413,73 гривень та в частині стягнення пені за прострочку виплат заборгованості по аліментам в розмірі 1 000 гривень постановлено на підставі неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають обставинам справи та судом порушено норми матеріального права, що відповідно до вимог п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового в частині стягнення заборгованості по сплаті аліментів.

Судова колегія також вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, як це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, судової палати, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково, рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 січня 2012 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість по аліментам на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, станом на 31.10.2011 року розмірі 3 772,25 гривень та витрати повязані з оплатою судового збору в розмірі 190 гривень, а всього стягнути 3 962,25 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак воно може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області М.М. Драгомерецький

ОСОБА_8

ОСОБА_1