Справа № 0306/7455/2012
Провадження № 2/0306/1760/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 13.12.2012

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі : головуючого-судді Бондара В.М.

з участю:секретаря ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів. На обґрунтування своїх вимог вказав на те, що він з 2002 року по серпень 2012 року з усного дозволу власників будинку проживав із сімєю по вул. Володимирська, 35 в м. Ковелі. За час проживання він без дозволу власників будинку провів ремонт ванної кімнати, побудував каналізаційну яму, на що витратив 12 255 гривень. Крім цього, відповідачка по справі фактично виселила його з цього будинку, чим спричинила йому моральну шкоду, яку він оцінює на суму 12 255 гривень. Просить: 1) Стягнути з ОСОБА_3 в його користь 12 255 гривень вартість поліпшення майна у будинку № 35 по вул. Володимирська в м. Ковелі Волинської області; 2) Стягнути з ОСОБА_3 в його користь 12 255 гривень завданої йому моральної шкоди; 3) Стягнути з ОСОБА_3 в його користь понесені судові витрати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити повністю з викладених підстав.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи у межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін.

Стороні розяснювалися ці статті, від нього не надійшло будь-яких інших клопотань, він просив розглянути справу на підставі доказів, які маються у матеріалах справи.

У відповідності з положеннями ст.ст. 150, 158, ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначити права і обовязки наймодавця і наймача та інші умови.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд прийшов до висновку про те, що ремонт наданого у користування ОСОБА_2 будинку, останнім був проведений з порушенням вимог ст. 778 ЦК України щодо проведення ремонту та без згоди власника наймодавця будинку.

У відповідності до положень ст. 778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості.

Судом встановлено, що з усного дозволу покійної матері відповідачки по справі, а пізніше і усного дозволу самої відповідачки ОСОБА_3, позивач ОСОБА_2 із сімєю проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1 на протязі, близько десяти років до серпня 2012 року. За час проживання будь-яких договорів найму житла не укладалося, він користувався будинком безоплатно, але проводив оплату за комунальні послуги. За цей час ОСОБА_2 на власний розсуд, без дозволів власника будинку та відповідних органів місцевого самоврядування провів переобладнання і ремонт в приміщенні ванної кімнати та на подвірї домоволодіння виготовив каналізаційну яму.

Судом встановлено, що проведені позивачем роботи не мають будь-яких даних про їх відповідність чинним будівельним, санітарним та іншим нормам. Суд вважає, що ОСОБА_2 не надав доказів того, що проведені переобладнання будинку і території є законними, безпечними та корисними для власника будинку та оточуючих, не довів того, що проведення ремонтних робіт було необхідним, доцільним і такі роботи та замінені елементи мають кращу якість, ніж ті, які були раніше.

Разом з тим, позивачем не надано доказів про те, що ремонт проводився ним чи за його кошти, оскільки надані до справи копії накладних № 247 від 07.11.2011 року, № 299 від 27.03.2010 року, № 28 від 21.08.2009 року, № 249 від 07.11.2011 року, № 102 від 09.11.2011 року, № 00003991 від 28.10.2011 року, № КУ-000000077 від 27.03.2010 року, № 502 від 28.03.2002 року, копія чеку № 4524 на суму 288.07 гривень не вказують на те, що саме ОСОБА_2 купував чи оплачував товаро-матеріальні цінності і що саме для ремонту будинку та прибудинкової території № 35 по вул. Володимирська в м. Ковелі. Також, відсутні будь-які докази, що зазначені у накладних цінності були використані саме для цього ремонту, тому суд не може прийняти як докази по справі названі копії накладних і чеку. Крім того, суд на приймає до уваги фотознімки надані позивачем до позову, оскільки у суду немає будь-яких доказів, що відображені на фото обєкти мають відношення до домоволодіння по вул. Володимирська, 35 в м. Ковелі.

Таким чином, позивачем не доведено правомірності своїх вимог положенням чинного законодавства, а проведені ним роботи суперечать вимогам наведеному вище законодавству, тому його позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки судовий збір сплачено позивачем, а справа вирішена не в його користь, тому судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та ст. 778 ЦК України, керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, С У Д, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_4