Справа № 2-142/12
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2012 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Кожокар Т.Я., за участю секретаря Златової Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 про визнання права власності на майно у порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 03 квітня 2011 року померла його мати ОСОБА_3, якій на праві власності належали три земельні ділянки на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, майновий пай у СВК «Дружба» Саратського району.

30 травня 2007 року мати склала заповіт, яким заповіла позивачу все своє майно. При зверненні до нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено у його видачі, через те, що мати в державних актах про право власності на землю вказана як співвласник земельних ділянок.

Позивач вважає, що після смерті матері фактично прийняв спадщину, оскільки на час її смерті постійно проживали разом, вели спільне господарство, тому просив суд визнати за ним право власності у порядку спадкування на спадкове майно покійної.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі, надавши пояснення відповідно до поданої заяви.

Представник Зорянської сільської ради подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Третя особа ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1268, 1269 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як видно з копії свідоцтва про народження ЯТ № 835750, ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.4).

Батько позивача помер 26 липня 1994 року, мати померла 03 квітня 2011 року, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть І-ЖД № 130534, І ЖД № 261950 (а.с.5,7).

30 травня 2007 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_1, заповіт посвідчений секретарем Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, зареєстрований у спадковому реєстрі та на день смерті спадкодавця є чинним (а.с.6, 32).

Відповідно до копій державних актів на право власності на земельну ділянку: серії ЯА № 089466, серії ЯА № 089468, серії ІІ-ОД № 059428 ОСОБА_3 була власником: 1/51 частки земельної ділянки, масив 18/1; 1/114 частки земельної ділянки, масив 60/4 (а.с.8-13), земельної ділянки площею 0.580 гектарів, масив 4 ділянка 245, які розташовані на території

- 2 -

Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області та призначенні для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.15).

Також ОСОБА_3 належав майновий пай у пайовому фонді майна СВК «Дружба» Саратського району Одеської області у розмірі 3790.78 грн. (майновий сертифікат серії ОД-ХХІІ № 1659), майновий пай в натурі не було виділено (а.с. 17,18).

Згідно довідки нотаріуса, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася (а.с. 25).

Нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки покійної через те, що ОСОБА_3 вказана у двох державних актах на право власності на земельну ділянку співвласником земельних ділянок (а.с.22).

Відповідно до довідок Зорянської сільської ради, ОСОБА_1 на день смерті матері постійно мешкав разом з покійною, вели спільне господарство ( а.с. 19,20).

Судом встановлено, що позивач як спадкоємець за заповітом не відмовлявся від прийняття спадщини після смерті матері. На день її смерті постійно мешкав разом з спадкодавцем, тому фактично прийняв спадщину. У нотаріуса не отримав свідоцтво про право на спадщину на 1/51 та 1/114 частки земельних ділянок, що належали покійній матері з поважних причин, тому суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування на вказані частки земельних ділянок.

У визнанні права власності у порядку спадкування на земельну ділянку площею 0.580 га, масив 4, ділянка 245, майновий пай в розмірі 3790.78 гривень слід відмовити, оскільки судом не встановлено підстав, які б перешкоджали позивачу в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене майно у нотаріуса.

Керуючись ст.ст. 3-8, 10, 11, 60, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ст.ст.1217, 1268, 1269 ЦК України,

суд

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом на майно ОСОБА_3, яка померла 03 квітня 2011 року:

- на 1/51 частку земельної ділянки від загальної площі земельної ділянки 123,4673 на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, масив 18/1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 089466, виданий Саратською районною державною адміністрацією Одеської області 14 лютого 2005 року/;

- 1/114 частку земельної ділянки від загальної площі земельної ділянки 37,3867 на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, масив 60/4 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 089468, виданий Саратською районною державною адміністрацією Одеської області 14 лютого 2005 року/.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області, через Саратський районний суд Одеської області.

Суддя Т. Я. Кожокар