Справа № 1620/2447/2012
Провадження №2/1620/933/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 грудня 2012 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Сидоренко Ю.В.

при секретарі - Кійченко Т.Г.,

з участю прокурора - Жиліна А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді справу за позовом Миргородського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Миргородської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Хомутецької сільської ради Миргородського району про визнання недійсним рішення в частині передачі їй безоплатно у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та визнання недійсним державного акту на право власності на цю земельну ділянку, треті особи Відділ Держкомзему в Миргородському районі, Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» в особі Полтавської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру»,

в с т а н о в и в:

У вересні 2012 року Миргородський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Миргородської районної державної адміністрації звернувся до Миргородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 11.08.2010р., виданий ОСОБА_1, та скасування його державної реєстрації на тій підставі, що він виданий з порушенням вимог п.4 ст.116 Земельного кодексу про те, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що рішенням 20 сесії 4 скликання Хомутецької сільської ради від 18 жовтня 2005 року ОСОБА_1 передано безоплатно у приватну власність із земель комунальної власності земельну ділянку на території Хомутецької сільської ради Миргородського району Полтавської області площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства на підставі якого відповідачці видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства від 05.07.2006 року серії НОМЕР_2. Розпорядженням голови Миргородської районної державної адміністрації № 97 від 30.04.2009 року із змінами, внесеними розпорядженням № 127 від 10.06.2009р. ОСОБА_1 передано безоплатно у приватну власність із земель державної власності земельну ділянку на території Хомутецької сільської ради Миргородського району Полтавської області площею 1 га також для ведення особистого селянського господарства та видано на підставі вказаного розпорядження спірний державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 11.08.2010р.

До початку розгляду справи по суті ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до Хомутецької сільської ради Миргородського району про визнання недійсним рішення від 18 жовтня 2005 року в частині передачі їй безоплатно у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га та визнання недійсним державного акту серії НОМЕР_2 від 5 липня 2006 року на право власності на цю земельну ділянку в зв'язку з тим, що земельна ділянка в розмірі 0,15 га для ведення особистого селянського господарства виділялась їй із земель населених пунктів, а не із земель сільськогосподарського призначення і відсутні будь-які дані, які свідчили б про зміну цільового використання земельної ділянки, яка була передана їй у власність, що відповідно до п «а» ч. 1 ст. 21 ЗК України є підставою для визнання недійсними рішення 20 сесії 4 скликання Хомутецької сільської ради Миргородського району від 18 жовтня 2005 року та виданого на його підставі державного акту.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 7 листопада 2012 року справи за зазначеними позовами об'єднані в одне провадження (а.с.77).

В судовому засіданні прокурор позов до ОСОБА_1 підтримав повністю, просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Миргородської районної державної адміністрації Хижа О.П., що діє на підставі довіреності (а.с.45) позовні вимоги до ОСОБА_1 підтримав, просив їх задовольнити, пояснив, що спірний державний акт виданий з порушенням земельного законодавства внаслідок того, що у Миргородській районній державній адміністрації на час прийняття розпорядження № 97 від 30.04.2009 року були відсутні відомості про те, що відповідачці вже було безоплатно передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства.

ОСОБА_1 позов Миргородського міжрайонного прокурора не визнала, просила у його задоволенні відмовити, свій зустрічний позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, пояснила, що під час приватизації у 2005 році землі, яка перебувала у її користуванні, загальною площею 0,23 га, що складалася з двох земельних ділянок, розташованих через дорогу, вона не звернула уваги на цільове призначення земельної ділянки площею 0,15 га, а при наданні їй земельної ділянки площею 1 га відповідні державні органи не повідомили їй про те, що це незаконно.

Представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_3, її позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити з підстав порушення вимог п «а» ч. 1 ст. 21 ЗК України, вважала, що у разі задоволення зустрічного позову підстав для задоволення позову прокурора немає, тому просила у ньому відмовити.

Представник відповідача за зустрічним позовом Хомутецької сільської ради Миргородського району - сільський голова Лубченко О.І. в судовому засіданні у вирішенні справи поклався на розсуд суду, пояснив, що на час приватизації ОСОБА_1 земельної ділянки у неї в користуванні було 0,23 га., з яких на ділянці 0,08 га знаходиться житловий будинок з господарськими будовами, а ділянка площею 0,15 га, знаходиться поряд, але відокремлена, тому при поданні позивачкою заяви про приватизацію земельної ділянки за рішенням сільської ради 0,08 га було передано їй для будівництва і обслуговування житлового будинку, а 0,15 га - для ведення особистого селянського господарства. У 2009 році, коли відбувалось надання працівникам соціальної сфери земельних ділянок із земель запасу, в зв'язку з тим, що розмір земельних ділянок був меншим 2 га, їх було надано для ведення особистого селянського господарства, а не для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як планувалось спочатку. При цьому не було враховано, що раніше позивачці вже передавалась земельна ділянка з таким самим цільовим призначенням.

Представник третьої особи Відділу Держкомзему у Миргородському районі Писаренко І.В., що діє на підставі довіреності (а.с.36), в судовому засіданні вважав, що позов прокурора підлягає задоволенню, а у зустрічному позові ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки при прийнятті Хомутецькою сільською радою рішення від 18 жовтня 2005 року про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не було порушено вимог Земельного кодексу України на які посилається ОСОБА_1 у своєму позові.

Представник третьої особи Дубровська О.І., що діє на підставі довіреності (а.с.95) в судовому засіданні пояснила, що ДП «Центр державного земельного кадастру» через свої філії здійснює державну реєстрацію виданих державних актів на право власності на земельні ділянки на підставі отриманих даних та не перевіряє, чи передавались власникам земельних ділянок інші земельні ділянки з відповідним цільовим призначенням, оскільки це не входить у його обов'язки.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що відповідно до рішення 20 сесії 4 скликання Хомутецької сільської ради Миргородського району Полтавської області від 18 жовтня 2005 року ОСОБА_1 передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,23 га, з них: для обслуговування житлового будинку та господарських будівель - 0,08 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,15 га (а.с.6, 53).

На підставі цього рішення ОСОБА_1 було видано державний акт серії НОМЕР_2 від 5 липня 2006 року на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства ( а.с. 4, 52).

Згідно пп. «б» ч.1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Як вбачається з акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 10 лютого 2012 року, складеного старшим державним інспектором з контролю за використанням і охороною земель Полтавської області (а.с.7-13, 54-57), та експлікації земельних угідь на території Хомутецької сільської ради (форма 6-зем) (а.с. 74) вищевказана земельна ділянка розташована в межах населеного пункту, отже належить до комунальної власності і Хомутецька сільська рада мала право передати її у власність ОСОБА_1 При цьому судом не встановлено порушення обмежень, встановлених ч. 3 ст. 83 ЗК України.

Згідно пп. «б» ч.1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірі не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Таким чином, судом встановлено, що при переданні у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства Хомутецька сільська рада діяла у межах повноважень та в порядку, передбаченому ЗК України, тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Розпорядженням голови Миргородської районної державної адміністрації від 30 квітня 2009 року № 97 (а.с.7-8) із змінами, внесеними розпорядженням голови Миргородської районної державної адміністрації № 127 від 10.06.2009р. (а.с.9) ОСОБА_1 було передано у власність із земель державної власності земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в межах Хомутецької сільської ради площею 1,0 га та видано на підставі останнього розпорядження державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 75 11 серпня 2010 р. (а.с.5).

Таким чином було порушено припис ч. 4 ст. 116 ЗК України про те що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

В той же час суд вважає, що позов прокурора про визнання недійсним вищезазначеного державного акту та скасування його державної реєстрації не підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування тощо.

Визнання недійсним державного акту на право власності на землю як правовстановлюючого документа без оспорення рішення, що надало право на отримання цього ату та визнання дій щодо цього факту незаконними не передбачено законом.

Прокурором вимоги про скасування розпорядження Миргородської райдержадміністрації № 127 від 10.06.2009р. не заявлялись.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже, оскільки станом на день розгляду справи розпорядження голови Миргородської райдержадміністрації у Полтавській області про передачу ОСОБА_1 у власність земельної ділянки площею 1,00 га, є чиним, а визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним може бути тільки наслідком скасування розпорядження, на підставі якого цей державний акт видано, підстав для задоволення позову Миргородського міжрайонного прокурора немає.

Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 45, 60, 88, 212, 213, 215, 216, 223, 224-233 ЦПК України, ст.ст. 12, 83, 116, 121, 122, 126, 152 ЗК України, Законом України «Про прокуратуру», суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Миргородського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Миргородської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 11 серпня 2010 року та скасування його державної реєстрації - відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Хомутецької сільської ради Миргородського району про визнання недійсним рішення від 18 жовтня 2005 року в частині передачі їй безоплатно у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га. та визнання недійсним державного акту серії НОМЕР_2 від 5 липня 2006 року на право власності на цю земельну ділянку - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

Суддя: Ю. В. Сидоренко