Справа № 22-2724/12 р. Головуючий в 1 інстанції - Оксюта Т.Г.
Доповідач - Усик Г.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2012 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Соколової В.В., Слободянюк С.В.

при секретарі - Вендоліній А.М., Бігус М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості,

встановила:

У серпні 2011 р. ПАТ «Універсал Банк» («Банк») звернулося з позовом до ОСОБА_1 по стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.03.2009 р. між ним та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №CL106446 від 30.03.2009 p., відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 23 733, 47 грн. строком до 15.03.2018 р.

В порушення умов договору, відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування, внаслідок чого у нього виникла прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 19 545,34 грн. та процентах - 787,21 грн., підвищених відсотках за користування кредитом в розмірі 9, 51грн.

Посилаючись на те, що відповідач не виконує вимогу Банку про дострокове повернення кредиту та нарахованих процентів, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором загальною сумою 20 342,06 грн. та судові витрати.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 16.11.2011 р. позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 20 342,06 грн. та судові витрати 323, 42 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Банку, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Зазначав, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що Банк в порушення п.9.3., п. 6.6. кредитного договору не повідомив його про існуючу заборгованість.

Висновок суду про те, що станом на 01.06.2011 р. існувала заборгованість є помилковим, оскільки відповідно довідки ПАТ «Універсал Банк» №048/1060 від 24.11.2011 р. заборгованість за відсотками та по тілу кредиту за кредитним договором відсутня.

Крім того, суд залишив поза увагою те, що Банк без його згоди, в порушення умов кредитного договору списав з його поточного рахунку на дострокове погашення тіла кредиту - 2 204, 64 грн. та на дострокове погашення відсотків - 372,17 грн., що в подальшому призвело до поточної заборгованості по кредиту.

Банк не повідомив його про заборгованість по кредиту та сплаті відсотків, який виник з вини Банку у липні 2011 p., чим позбавив його можливості врегулювати спір.

В судовому засідання ОСОБА_1 просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Представник ПАТ «Універсал Банк» в судове засіданні не з'явився, про час та місце розгляду справи Банк був повідомлений належно, про що освідчать зворотні повідомлення про вручення судової повістки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства.

Суд встановив, що 30.03.2009 р. між сторонами був укладений кредитний договір №CL106446, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 23 733, 47 грн. строком до 15.03.2018 р.

Відповідно до п.3.1 кредит надавався шляхом банківського переказу коштів на поточний рахунок позичальника, зазначений в додатку №1 до договору.

В додатку №2 до кредитного договору сторони погодили графік щомісячних платежів по погашенню кредиту та сплати процентів, які разом складали суму 604,04 грн.

Згідно п. 5.5. договору у випадку, якщо на поточному рахунку позичальника, вказаному у п.3.1 договору, знаходиться сума більша ніж сума щомісячного платежу на день погашення, розмір якого визначений цим договором, відбувається погашення лише суми щомісячного платежу. Решта суми залишається на такому поточному рахунку позичальника до настання наступної дати погашення щомісячного платежу, якщо інше непередбачено договором.

Як убачається з довідки ПАТ «Універсал Банк» від 22.09.2011 р. станом на 01.06.2011 р. у ОСОБА_1 не було заборгованості по поверненню кредиту та сплати відсотків. Зазначене також підтверджується і наданим Банком розрахунком заборгованості. Станом на вказану дату на поточному рахунку позичальника знаходилось 2576,81 грн.

В червні 2011 р. Банк в порушення п.5.5 договору списав з поточного рахунку позичальника на дострокове погашення тіла кредиту 2 204,64 грн. та на дострокове погашення відсотків 372,17 грн., про що не повідомив ОСОБА_1 внаслідок чого у відповідача за червень та липень 2011 р. виникла заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом.

Листом від 04.11.2011 р. Банк визнав неправомірне списання з поточного рахунку ОСОБА_1 2 576,81 грн., які були ним повернуті на рахунок відповідача, та в подальшому направлені на погашення щомісячних платежів згідно кредитного договору.

Згідно п.6.6 кредитного договору, Банк маж право вимагати від позичальника достроково погасити кредит до настання остаточного строку погашення, а позичальник зобов'язується на письмову вимогу кредитора достроково погасити кредит в повному обсязі та сплатити нараховані проценти за користування кредитом, нараховану неустойку та інші платежі, що підлягають сплаті позичальником на користь кредитора, але не пізніше 30 календарних днів з дати одержання такої вимоги кредитора, зокрема у випадку затримки сплати частини кредиту та/або процентів за його користування принаймні за один календарний місяць, що передбачено п.6.6.1 кредитного договору.

Доказів на підтвердження направлення відповідачу письмової вимоги про погашення заборгованості чи дострокове повернення кредиту Банк суду не надав.

Ураховуючи, що заборгованість відповідача з сплати процентів за користування кредиту за червень-липень 2011 р. виникла з вини Банку, який в порушення п.5.5 кредитного договору списав суму 2 576,81 грн., що є значно більшою за щомісячний платіж у розмірі 604,04 грн., що в подальшому призвело до заборгованості відповідача з сплати процентів за користування кредитом, колегія суддів вважає, що на час звернення позивача з позовом до суду, у серпні 2011 р., в ПАТ «Універсал Банк» не було правових підстав для дострокового стягнення кредиту з відповідача.

На зазначені обставини суд першої інстанції, увагу не звернув, у зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «Універсал Банк».

Зазначене не позбавляє Банк при виникненні заборгованості по сплаті кредиту з вини відповідача, знову звернутись до суду з позовом про дострокове стягнення з нього кредиту.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2011 р. скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді: