Справа №2-2499/12
07.09.2012 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира
в складі : головуючого судді Лєдньова Д.М.
при секретарі Зубрицькій Т..

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 01.06.2010 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_1 як позикодавець надав, а ОСОБА_2, що виступила позичальником, отримала грошові кошти в сумі 33 150 грн. з терміном повернення 01.12.2010 року. Вказуючи на те, що відповідачем порушено умови договору щодо строку повернення коштів, просить стягнути суму основного боргу в розмірі 33 150 грн., також 5936,00 грн. як відсотки за користування коштами, рівень ставки за якими визначається згідно облікової ставки НБУ, за період з 01.06.2010 року по 07.09.2012 року, та передбачені ст. 625 ЦК України штраф за порушення умов виконання зобов»язання - 3315,00 грн., інфляційне збільшення - 367,3 грн. Також просить відшкодувати 50 000,00 грн. моральної шкоди, 200 грн. на правову допомогу, та суму судового збору.
Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, що ґрунтуються на договорі позики.
01.06.2010 року між сторонами укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_1, що виступив позикодавцем, передав ОСОБА_2 позичальник, 33 150,00 грн., які остання зобов»язується повернути. За п. 3 Договору сторони обумовили строк повернення грошових коштів, визначивши необхідність виконання зобов»язання не пізніше 01.12.2010 року.
У відповідності до ч. 1 ст. 1049 позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
В порушення умов договору щодо строків повернення коштів відповідач вказану суму позики не повернув. У відповідності до ч. 2 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. В матеріалах справи наявний оригінал договору, укладений сторонами.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача 33 150,00 грн. суми позики.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на визначений та погоджений сторонами під час укладення договору остаточний строк виконання зобов»язання 01.12.2010 року, період, з якого виконання зобов»язання необхідно вважати простроченим, починає відлік з 02.12.2010 року.
Оскільки статтею 625 ЦК України передбачено відповідальність саме за порушення строків виконання зобов»язання, розмір встановлених даною нормою компенсаційних витрат також слід здійснювати з вищезазначеного часу.
За таких умов сума, що становить три відсотки річних від простроченої, дорівнює (за період з 02.12.2010 року по 01.09.2012 року): 3%/365/100*539(дні прострочення)*33 150,00 грн. = 1468,59 грн. Вказана сума підлягає до стягнення з відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Розмір заборгованості по відсотках становить:
10,25%/365/100*7днів(період дії рівня облікової ставки з 01.06.2010 року по 07.07.2010 року)*33 150 грн. = 65,16 грн.;
9,5%/365/100*30днів(період дії рівня облікової ставки з 08.06.2010 року по 07.07.2010 року)*33 150 грн. = 258,84 грн.;
8,5%/365/100*33днів(період дії рівня облікової ставки з 08.07.2010 року по 09.08.2010 року)*33 150 грн. = 254,76 грн.;
7,75%/365/100*591днів(період дії рівня облікової ставки з 10.08.2010 року по 22.03.2012 року)*33 150 грн. = 4159,87 грн.;
7,5%/365/100*168днів(період дії рівня облікової ставки з 23.03.2012 року по 06.09.2012 року)*33 150 грн. = 1144,36 грн.
Всього: 5883,43 грн.
Вказана сума підлягає до стягнення з відповідача.
У відповідності до ст. 550 ЦК України право на неустойку, як грошової суми або іншого майна, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
За пунктом 5 договору від 01.06.2010 року у випадку неповернення грошей у встановлений термін Позичальник сплачує Позикодавцю штраф в розмірі 10 %. Водночас, у відповідності до ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Приймаючи до уваги вищенаведений висновок суду про те, що період, з якого зобов»язання є простроченим, розпочався з 02.12.2010 року, після вказаної дати у позивача виникло право на пред»явлення позову, при цьому звернення до суду відбулось із перевищенням встановленого законодавством річного строку спеціальної позовної давності, вимога про стягнення штрафу не підлягає до задоволення.
В частині позовних вимог про стягнення завданої моральної шкоди в сумі 50 000, 00 гривень необхідно відмовити, так як в договорі позики, сторонами по справі не передбачена моральна компенсація за несвоєчасне повернення боргу.
У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: зокрема, витрати на правову допомогу.
Суд не приймає в якості допустимих доказів по справі додані до позовної заяви копію довідки про отримання адвокатом ОСОБА_3 від ОСОБА_1 гонорару за консультацію в розмірі 100 грн., а також оплати за складання позовної заяви в сумі 100 грн. Так, з урахуванням терміну надання довідки 17.01.2011 року, не є зрозумілим, з приводу яких саме питань надавалась правова допомога та чи є такі витрати, окрім правових, таким, що пов»язані з розглядом справи (ст. 79 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що 05.01.2011 року на ім»я відповідача також була складена претензія, вказана дія безпосередньо не пов»язана з розглядом справи, а також відбулось складення позовної заяви. Саме звернення до суду датоване 17.04.2012 року.
Суд також критично сприймає відомості про перерахування за прибутковим касовим ордером 100 грн. на складання позовної заяви. До суду подано заяву, написану від руки, що є нетиповим на рівні сучасних відносин для праці адвоката, крім того, первісна позовна заява за стилем викладення є схожою на уточнену, що подана 02.07.2012 року.
Враховуючи вищенаведене, суд відмовляє у стягнені витрат на правову допомогу.
Керуючись ст.ст. 258, 526, 530, 545, 625, 1047 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 14, 60, 88, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 40 569,42 грн., з яких 33 150,00 грн. сума основного боргу, 5583,43 грн. відсотки за користування коштами, 1468,59 грн. - 3 % річних як відповідальність за прострочення грошового зобов»язання згідно ст. 625 ЦК України, 367,3 грн. інфляційне збільшення заборгованості згідно ст. 625 ЦК України.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 331,50 грн. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 74,19 грн. судового збору.
В задоволенні інших вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив за заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя: