Справа № 0603/2-2069/11
пр.№ 2/0603/619/12
Рішення

Іменем України

21.03.2012 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Потапової Т.М., з участю секретаря Ситяшенка І.В., позивача, його представника ОСОБА_1, відповідачки, її представника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання удаваною частини договору купівлі-продажу та визнання права власності на квартиру, -

Встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Просить визнати удаваним в частині покупця договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 31.07.2010 року між ОСОБА_5 та відповідачкою ОСОБА_4, визнати його покупцем за даним договором та визнати за ним право власності на спірну квартиру. Свої вимоги мотивує тим, що квартиру в дійсності придбав він за власні кошти, на ОСОБА_4 лише оформили договір. Він працює директором Бердичівського медичного коледжу з 2000 року, в м.Бердичеві власного житла не має, наймає квартиру за договором оренди, в 2004 році познайомився з відповідачкою, полюбили один одного, в 2006 році народилася дочка ОСОБА_6, ОСОБА_4 з дочкою проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині будинку, який належить їй на праві власності, він постійно приїздив до них у м.Хмільник, але в 2010 році запропонував їй переїхати жити в м.Бердичів. Відповідачка погодилася на переїзд, у звязку з чим він почав шукати квартиру, звернувся до агентства нерухомості, де запропонували квартиру АДРЕСА_2, він оглянув квартиру, погодився її купити, заплатив продавцю ОСОБА_5 завдаток 1000 доларів, домовився про оформлення договору 31.07.2010 року, однак відповідачка висунула вимогу оформили договір на її імя, на що він погодився. Договір був укладений, посвідчений нотаріусом ОСОБА_7, при укладанні договору він сплатив продавцю решту вартості квартири в сумі 20000 доларів, отримав ключі від квартири, почав робити в ній ремонт. В кінці жовтня 2010 року відповідачка повідомила, що не бажає з ним проживати.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали із зазначених в заяві підстав.

Відповідачка ОСОБА_4 проти позову заперечила, стверджує, що квартиру придбала вона за власні кошти, при цьому 10 тис.доларів позичила у свого родича ОСОБА_8, 5 тис. доларів їй позичив батько. За квартиру розраховувалась з ОСОБА_5 вона в присутності нотаріуса та агента нерухомості, позивач не був присутній при оформленні договору у нотаріуса. Ключі від квартири та документи в неї були, але позивач їх викрав. Не заперечує, що квартиру шукав позивач, домовлявся про її ціну, сплатив завдаток, ремонтував, до укладенні договору купівлі-продажу квартиру вона не бачила.

Залучена до участі у справі як співвідповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, в заяві зазначила, що ОСОБА_3 домовлявся з нею про купівлю квартири, укладав з нею попередній договір, сплатив завдаток, та вартість квартири, про що вона написала йому розписки та передала ключі від квартири. ОСОБА_4 вперше побачила у нотаріуса.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

31.07.2010 року приватним нотаріусом ОСОБА_7 був посвідчений договір купівлі-продажу квартири № 20 по вул..Дзержинського в м.Бердичеві, продавцем квартири зазначено ОСОБА_5, покупцем - ОСОБА_4 (а.с.9) Договір зареєстрований в Державному реєстрі правочинів, право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_4 17.09.2010 року Бердичівським МБТІ.(а.с.10,11)

В 2004 році сторони познайомилися, в 2006 році стали підтримувати близькі стосунки, любили один одного, 03.11.2006 року народилася дочка ОСОБА_6(а.с.15), на той час позивач і відповідачка перебували в зареєстрованому шлюбі з іншими особами, ОСОБА_3 встановив своє батьківство в судовому порядку(рішення суду від 15.11.2007 року, а.с.6), в 2007-2008 роках сторони розірвали кожний свій шлюб. Позивач працює директором Бердичівського медколеджа, має власний будинок в с.Вереси Житомирського району по вул..Княгіні Ольги,41, в м.Бердичеві власного житла не має, наймає квартиру по договору оренди АДРЕСА_3.(а.с.13,14) Відповідачка працює медсестрою в санаторії м.Хмільник, за договором дарування від 29.11.2002 року їй належить 44/100 житлового будинку по вул.Сонячній,9 в м.Хмільник, в якому вона проживає з дитиною.(а.с.16,17,18)

Зазначені обставини стверджуються письмовими доказами і визнані сторонами.

Сторони також не заперечили, що мали намір спільно проживати в м.Бердичеві. Позивач стверджує, що квартиру АДРЕСА_1 фактично придбав він за власні кошти, відповідачку формально зазначено покупцем в договорі купівлі-продажу. Відповідачка стверджує, що квартиру придбала саме вона за власні кошти.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

На підтвердження позовних вимог позивач надав письмові докази, зокрема, договір № 112 про надання консультативних послуг з агенцією нерухомості „Фонтан від 25.06.2010 року, виконавець послуг зобов'язався надати послуги з метою купівлі квартири в м.Бердичеві, за послуги ОСОБА_3 сплачено 1000 грн.(а.с.20); попередній договір про передачу завдатку та про укладення договору купівлі-продажу у майбутньому від 15.07.2010 року, який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5М.(а.с.21) Згідно з цим договором сторони визначили вартість квартири в сумі 21000 доларів США, що еквівалентно 168 тис.грн., позивач сплатив аванс в сумі 8000 грн., визначили дату укладення договору купівлі-продажу 31.07.2010 року. ОСОБА_5 склала розписки про отримання 8000 грн. як завдатку та 160 тис.грн. (20000 доларів) за продану квартиру.(а.с.22,23) Факти, що зазначені в цих документах підтвердили в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 та відповідачка ОСОБА_5

Позивачем надані суду копії договору позики від 15.07.2010 року та його розписки про отримання позики в сумі 12 тис.грн. у ОСОБА_10 для купівлі квартири.(а.с.79,80) Також надані документи на замовлення та оплату встановлення в квартирі пластикових вікон та віконних решіток.(а.с.25-29)

Відповідачка на заперечення проти позову надала суду копію розписки від 20.05.2010 року про отримання нею позики у ОСОБА_8 в сумі 10 тис.доларів США строком на три роки.(а.с.78) В документі не зазначено мету отримання позики.

Свідок ОСОБА_11 батько відповідачки, пояснив суду, що дочці не вистачало коштів на купівлю квартири в м.Бердичеві, він дав їй 5 тис.доларів, 10 тис.доларів вона позичила у ОСОБА_8.

Свідок ОСОБА_12 працівник агентства нерухомості, суду пояснила, що до агентства звертався ОСОБА_3, йому запропонували декілька квартир, серед яких він обрав квартиру по вул..Дзержинського, в липні продавець та ОСОБА_3 уклали договір завдатку, він надав свої документи для оформлення договору купівлі-продажу, однак в останній день повідомив, що договір буде оформлятись на дружину. В приміщенні нотаріуса гроші в сумі 20 тис.доларів передав продавцю ОСОБА_3.

Як вбачається з позовної заяви, на обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ст.235 ЦК України.

31.07.2010 року між ОСОБА_5 та відповідачкою ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу спірної квартири.

Відповідно до ч.1 ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

У п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6.11.2009 року № 9 „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними розяснено, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Удаваним може бути як весь правочин так і певна його частина.

Сторони правочину - ОСОБА_5 та відповідачка ОСОБА_4 уклали договір купівлі-продажу квартири, в якому ними було приховано, що покупцем насправді є позивач.

Суд вважає доведеним факт придбання квартири позивачем.

Докази свідчать про те, що він виконав всі обовязки покупця, зокрема, підшукав квартиру через агенцію нерухомості, домовився з продавцем про істотні умови договору, про ціну квартири, сплатив аванс в рахунок сплати вартості квартири в майбутньому,при оформленні договору у нотаріуса сплатив повну вартість квартири, після укладення договору та отримання ключів від квартири розпочав в ній ремонт. Ці обставини стверджуються доказами, що є належними та допустимими. (с.ст.58,59 ЦПК)

Відповідачка не надала суду переконливих доказів на заперечення проти позову, зокрема, про придбання квартири за власні кошти для спільного проживання з ОСОБА_3 в м.Бердичеві. Її розписка про отримання позики у ОСОБА_8 в розмірі 10 тис.доларів датована 20.05.2010 року, коли в цьому не було необхідності, оскільки позивач звернувся до агентства нерухомості лише 25.06.2010 року, квартира була запропонована для купівлі в липні 2010 року, укладання договору купівлі-продажу призначено на 31.07.2010 року. В розписці не зазначено з якою метою відповідачкою позичалися кошти.

Посилання відповідачки на покази свідка ОСОБА_13 в підтвердження позики на суму 5000 доларів не є допустимим доказом відповідно до ст.1051 ЦК України.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачка лише формально вписана в договір купівлі-продажу спірної квартири як покупець, тому суд визнає дійсним покупцем квартири позивача і визнає за ним право власності на спірну квартиру.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання удаваною частини договору купівлі-продажу та визнання права власності на квартиру задовольнити.

Визнати удаваним в частині зазначення покупцем - ОСОБА_4 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 31.07.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за № 1369, зареєстрований Бердичівським МБТІ 17.09.2010 року за № 9723 в книзі 59, визнати покупцем за даним договором ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_5.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1680 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя: