АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №2-а-1465/11 Головуючий 1 інст. Стеганцов С.М.
Провадження № 22-ц/2090/860/2012 р
Категорія : на дії Доповідач Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Кукліної Н.О., Пономаренко Ю.А.

при секретарі Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 02 грудня 2011 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до представників МОЗ України в Шевченківському районі Харківської області: головного лікаря, заступника головного лікаря з медичного обслуговування Шевченківської центральної районної лікарні про зобовязання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2011 року ОСОБА_1, як інвалід 2-ї групи, звернувся до суду з позовом до представників МОЗ України в Шевченківському районі Харківської області: головного лікаря, заступника головного лікаря з медичного обслуговування Шевченківської центральної районної лікарні про зобовязання вчинення певних дій.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 вказував, що відповідачі не бажають виконувати Індивідуальну програму реабілітації інваліда в частині медичного лікування, чим порушують його права та законні інтереси.

Тому ОСОБА_1, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд зобовязати представника МОЗ України в Шевченківському районі Харківської області: головного лікаря, заступника головного лікаря з медичного обслуговування Шевченківської центральної районної лікарні виконувати Індивідуальну програму реабілітації інваліда в частині медичного лікування відповідно до Індивідуальної програми реабілітації інваліда та ЗУ «Про реабілітацію інвалідів в Україні» та забезпечити інваліда в своєчасному, комплексному і непреривному проведенні медикаментозного лікування відповідно до ускладнень цукрового діабету; діабетична ангиопатія, нейропатія, полінейропатія, хронічний гепатит з застосуванням таких медикаментозних препаратів як: Актовігін, Еспа-Ліпон 600, Ессенціалє, Вітамін В1, В6, В12, С, відповідно до захворювання та курсу лікування затвердженого відповідним Наказом МОЗ України.

У судовому засіданні відповідачі заперечували проти позову, вказували, що щомісячно в амбулаторній карті хворого ОСОБА_1 є записи в.о. лікаря-ендокринолога про призначення та пропозиції хворому пройти стаціонарне лікування в умовах ендикронологічного відділення обласної клінічної лікарні або в інституті ендокринології чи терапевтичному відділенні Шевченківської ЦРЛ, від яких останній категорично відмовлявся. Викладене підтверджується підписами у медичній картці хворого медичних сестер, завідуючої поліклініки, довідками комісій Головного управління охорони здоровя Харківської обласної державної адміністрації. На імя позивача були направлені листи із запршенням пройти стаціонарне лікування в терапевтичному відділенні на виконання індивідуальної програми реабілітації інваліда та отримати відповідні ліки, що ним було проігноровано, від запропонованого лікування він відмовився, як з вересня відмовляється отримувати призначені йому ліки.

У письмовому запереченні звернули увагу суду на те, що з заяви про зміну розміру позовних вимог не вказаного які саме права позивача порушено, позовні вимоги про своєчасне медикаментозне лікування є безпідставними, оскільки позивач постійно забезпечується цукрознижуючими препаратами, лікування хворому призначається лікарями за показниками обстеження стану хворого та згідно з протоколами і стандартами, затвердженими МОЗ України, а не за вимогами хворого.

Враховуючи систематичну відмову позивача від огляду лікарями загальної практики сімейної медицини, від лікування в умовах стаціонару обласної клінічної лікарні та Шевченківської ЦРЛ, від категоричної відмови у отриманні ліків просили у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на їх безпідставність.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 02 грудня 2011 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції, ухваленням нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обгрунтуванні доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить із наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є безпідставними та необгрунтованими, відповідачами, представниками МОЗ України в Шевченківському районі Харківської області: головного лікаря, заступника головного лікаря з медичного обслуговування Шевченківської центральної районної лікарні, не порушено жодних прав позивача.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матералах справи доказами, що ОСОБА_1 являється інвалідом 2 групи (а.с.12).

При проведенні огляду позивача на інвалідність Міжрайонною Чугуївською медико-соціальною комісією складено індивідуальні програми реабілітації інваліда (а.с.10,13).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» одним із реабілітаційних заходів відповідно до Державної типової програми реабілітації інвалідів визначено медичні, які передбачають медикаментозне лікування, відновлювальну терапію, реконструктивну хірургію, ендопротезування, забезпечення виробами медичного призначення, протезуванням, ортезуванням.

Листами головного лікаря Шевченківської ЦРЛ ОСОБА_1 неодноразово запрошувався на планове стаціонарне лікування в терапевтичне відділення та отримання ліків, з урахуванням того, що медикаменти на лікування будуть придбані за кошти місцевого бюджету (а.с.15,17, 63, 66, 67).

Крім того, комісією у складі головного лікаря КЗОЗ обласного спеціалізованого диспансеру радіаційного захисту населення та інших лікарів, створеною на виконання наказу Головного управління охорони здоровя від 18.07.2011 року також було запропоновано ОСОБА_1 госпіталізацію для всебічного обстеження, однак останній відмовився (а.с.32-43).

За таких обставинах суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, обгрунтовано виходив з того, що порушень вимог Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» не вбачається.

Доводи апеляційної скарги позивача спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303 304, п.4ч.2ст.307, п.3 ч.1 ст.312, 313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 02 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого касаційного спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: