Справа № 1510/222/12
Провадження № 2/1510/1620/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2012 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

за участю сторін: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 міської ради Одеської області, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_6 державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 10.12.2012 року уточнив та просить встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_9 та ОСОБА_10 після смерті ОСОБА_11, померлого 23.04.1995 року, встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_10 на час відкриття спадщини, а саме станом на 26.12.2008 року та визнати за ним, як спадкоємцем першої черги право власності на житловий будинок, розташований за адресою: м.Ізмаїл, вул. Нахімова, 210, який належав померлому 26.12.2008 року ОСОБА_10, мотивуючи тим, що нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відсутній правовстановлювальний документ, реєстрація права власності за яким проведена КП «ОСОБА_6 міжміське бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_11.

ОСОБА_8 та ОСОБА_7, звернулись до суду з зустрічним позовом, яким просять визнати за ними в рівних частках, як за спадкоємицями першої черги права власності на 1/3 частку житлового будинку, розташованого за адресою: м.Ізмаїл, вул. Нахімова, 210, яка належала померлій 02.04.2006 року ОСОБА_9, мотивуючи тим, що нотаріальною конторою їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що відсутня будинкова книга і неможливо встановити місце відкриття та факт прийняття спадщини після померлого 23.04.1995 року вашого батька та батька довірителя ОСОБА_11 та померлої 02.04.2006 року матері та матері довірителя ОСОБА_9, а також неможливо встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_9 після смерті її чоловіка ОСОБА_11.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.09.2012 року зустрічний позов ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно був обєднаний в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 міської ради Одеської області, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_6 державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач та представник позивача, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягають на їх задоволенні та вимоги зустрічного позову визнали, не заперечують проти їх задоволення.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги зустрічного позову підтримали у повному обсязі та наполягають на їх задоволенні та вимоги первісного позову визнали, не заперечують проти їх задоволення.

Відповідач, ОСОБА_7, в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд цивільної справи у її відсутність, позовні вимоги зустрічного позову підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача, ОСОБА_5 міської ради Одеської області в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджено відповідною розпискою про отримання судової повістки, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 державної нотаріальної контори надав суду заяву про розгляд цивільної справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.01.1964 року, посвідченого ОСОБА_5 державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 3-70, ОСОБА_11 належить житловий будинок, який розташований за адресою: м.Ізмаїл, вул. Нахімова, 182. Згодом житловий будинок № 182 по вул. Нахімова в м.Ізмаїлі був перенумерований на № 210, що підтверджено технічною документацією на житловий будинок від 15.03.2011 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 266690 від 05.05.2011 року, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_5 міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_12 помер 23.04.1995 року.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_11 згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок, розташований за адресою: м.Ізмаїл, вул. Нахімова, 210.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 27497599 від 13.07.2011 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_11, відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті ОСОБА_11 являються:

- дружина ОСОБА_9, що підтверджено посвідкою про шлюб № 12 від 01.02.1947 року, виданого відділом актів громадянського стану по м.Ізмаїл;

- донька ОСОБА_7, що підтверджено свідоцтвом про народження серії УК № 163280 від 05.11.1943 року, виданим бюро запису актів громадянського стану по м.Ізмаїл та свідоцтвом про одруження серії І-АБ № 144796 від 30.07.1970 року, виданим бюро записів актів громадянського стану по м.Ізмаїл, згідно якого ОСОБА_13 змінила прізвище на «Макарова»;

- донька ОСОБА_8, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД № 448437 від 14.06.1979 року, повторно виданим відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м.Ізмаїл та свідоцтвом про одруження серії І-АБ № 446706 від 22.01.1971 року, виданим бюро записів актів громадянського стану по м.Ізмаїл, згідно якого ОСОБА_14 змінила прізвище на «Покатілова»;

- син ОСОБА_10, що підтверджено актом про народження № 121 від 04.02.1947 року, складеним відділом актів громадського стану по м.Ізмаїл.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину.

На час відкриття спадщини ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_11, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в управління або володіння спадковим майном не вступили, з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались, тобто вважаються такими, які фактично не прийняли спадщину.

Не встигнувши оформити своїх спадкових прав ОСОБА_9 померла 02.04.2006 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 266691 від 05.05.2011 року, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_5 міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Після смерті ОСОБА_9 згідно ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку, розташованого за адресою: м.Ізмаїл, вул. Нахімова, 210.

За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 27497180 від 13.07.2011 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_9, відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_9 являються:

- донька ОСОБА_7, що підтверджено свідоцтвом про народження серії УК № 163280 від 05.11.1943 року, виданим бюро запису актів громадянського стану по м.Ізмаїл та свідоцтвом про одруження серії І-АБ № 144796 від 30.07.1970 року, виданим бюро записів актів громадянського стану по м.Ізмаїл, згідно якого ОСОБА_13 змінила прізвище на «Макарова»;

- донька ОСОБА_8, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД № 448437 від 14.06.1979 року, повторно виданим відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м.Ізмаїл та свідоцтвом про одруження серії І-АБ № 446706 від 22.01.1971 року, виданим бюро записів актів громадянського стану по м.Ізмаїл, згідно якого ОСОБА_14 змінила прізвище на «Покатілова»;

- син ОСОБА_10, що підтверджено актом про народження № 121 від 04.02.1947 року, складеним відділом актів громадського стану по м.Ізмаїл.

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Відповідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_8 та ОСОБА_7, як спадкоємці за законом першої черги, звернулись до ОСОБА_5 державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 29.08.2006 року, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На час відкриття спадщини ОСОБА_10 проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_9, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину.

ОСОБА_6 державної нотаріальної контори № 3277/2-21 від 28.11.2012 року відповідачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відсутня будинкова книга і неможливо встановити місце відкриття та факт прийняття спадщини після померлого 23.04.1995 року вашого батька та батька довірителя ОСОБА_11 та померлої 02.04.2006 року матері та матері довірителя ОСОБА_9, а також неможливо встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_9 після смерті її чоловіка ОСОБА_11.

Не встигнувши оформити своїх спадкових прав ОСОБА_10 помер 26.12.2008 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 255438 від 01.03.2011 року, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_5 міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Після смерті ОСОБА_10 згідно ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно, до якої входить 2/3 частки житлового будинку, розташованого за адресою: м.Ізмаїл, вул. Нахімова, 210.

За життя спадкодавець заповіту не залишив, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 27496827 від 13.07.2011 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_10, відсутня.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_10 являється:

- син ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 253482 від 01.03.2011 року, повторно виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_5 міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На час відкриття спадщини ОСОБА_1 проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_10, що підтверджено відміткою про місце проживання, зробленою в паспорті громадянина України, виданого на імя ОСОБА_1 , тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину.

ОСОБА_6 державної нотаріальної контори № 1450/01-16 від 12.07.2011 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відсутній правовстановлювальний документ, реєстрація права власності за яким проведена КП «ОСОБА_6 міжміське бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_11.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, оскільки позивач є спадкоємцем 2/3 часток житлового будинку, розташованого за адресою: м.Ізмаїл, вул. Нахімова, 210, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягають задоволенню, оскільки вони фактично прийняли спадщину. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,130,174,213-215 ЦПК України, ст. 525, 534, 535, 549 ЦК УРСР (1963 року), 1220, 1222, 1233,1234,1261, 1268, 1269 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6 міської ради Одеської області, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_6 державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_9 та ОСОБА_10 після смерті ОСОБА_11, померлого 23.04.1995 року.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_10 на час відкриття спадщини, а саме станом на 26.12.2008 року.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на:

- 2/3 частки житлового будинку, розташованого за адресою: м.Ізмаїл, вул. Нахімова, 210.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_7 на:

- 1/6 частку житлового будинку, розташованого за адресою: м.Ізмаїл, вул. Нахімова, 210.

Визнати право власності за ОСОБА_8 на:

- 1/6 частку житлового будинку, розташованого за адресою: м.Ізмаїл, вул. Нахімова, 210.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_15