КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 1414/3519/2012
Провадження № 2/1414/1948/2012 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.11.2012 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі судового засідання - Жарлікової Д.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_2,

та представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, третя особа: ОСОБА_5, про звільнення майна з під арешту ,

Встановив:

В липні 2012 року позивач звернувся до суду до відповідача - Корабельного Відділу ДВС ММУЮ із позовом, в якому просив звільнити з-під арешту квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, 15.12.2011 року він придбав у ОСОБА_5 за договором купівлі - продану квартиру АДРЕСА_2. Даний договір був посвідчений нотаріусом та зареєстрований у Державному реєстрі правочинів. Після укладення вищезазначеного договору позивач звернувся до Миколаївського ММБТІ для державної реєстрації права власності на квартиру, але йому було відмовлено на підставі того, що постановою Корабельного відділу ДВС ММУЮ від 22.12.2011 року на квартиру був накладений арешт.

Позивач неодноразово звертався до Корабельного відділу ДВС ММУЮ із скаргою щодо припинення чинності арешту, проте отримав відмову та рекомендацію звернутися до суду для вирішення даного питання.

В судове засідання позивач не зявився, був повідомлений про час та місце судового засідання по справі, його представник підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у заяві та просив позов задовольнити.

Представник відповідача - Корабельного Відділу ДВС ММУЮ заперечував проти задоволення позову та пояснив, що арешт на вищевказану квартиру був накладений правомірно в межах повноважень державного виконавця при примусовому виконанні виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості на користь ВАТ «Державний Ощадний банк України». Третя особа - ОСОБА_5 не зявився у судове засідання, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, будь- яких заяв від нього не надходило, причина його не явки суду не відома.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватись об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_4 15.12.2011 року придбав за договором купівлі - продажу у ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_2. Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі № 965, та зареєстрований у Державному реєстрі правочинів за № 4804008 від 15.12.2011 року (а.с.8-9).

Звернувшись до Миколаївського ММБТІ із заявою про реєстрацію црава власності на квартиру, позивач отримав рішення реєстратора про відмову в реєстрації No 422 від 09.02.2012 року. Відмова обґрунтовувалася тим, що постановою Корабельного відділу ДВС ММУЮ від 22.12.2011 року на дану квартиру накладено арешт (а.с.5).

Із копії постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що 22.12.2011 року державним виконавцем Ільїним О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно даної постанови державним виконавцем було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_5 (а.с. 17-23).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Суд, аналізуючи вищезазначені обставини справи, прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки позивач набув право власності на квартиру АДРЕСА_2 в установленому законом порядку, та до накладення арешту, а тому дану квартиру слід звільнити з-під арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 10, 60, 88, 208, 212, 213-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовом ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити квартиру АДРЕСА_3, з-під арешту, накладеного по виконавчому провадженню № 30437153 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.12.2011 року, винесеної державним виконавцем Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції ОСОБА_8

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Л.І.Селіщева