справа № 22-3819/12 головуючий у 1-й інстанції: Горбань Н.І.
категорія: доповідач: Іванченко М.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного су- ду м. Києва в складі:

головуючого: Іванченка М.М.

суддів: Желепи О.В., Кабанченко O.A.

при секретарі Дубик Ю.Г.

за участю: позивача ОСОБА_1

представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

відповідача - ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_6

відповідача - ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про усунення перешкод у здійсненні права власності на земель- ну ділянку, відновлення меж земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку

за апеляційними скаргами ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і інтересах ОСОБА_1

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 грудня 2011 року, -

встановила:

У серпні 2008 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_12, ОСОБА_13, 3-тя особа: ОСОБА_2 управляння земельних ресурсів Київської міської державної ад-міністрації про зобов»язання встановити межу згідно державного акту про право власності на землю, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, площею 0,0694 га, на якій розташовано жилий будинок, згідно дого- вору купівлі - продажу від 05.02.2003 року на підставі чого їй було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 28.03.2003 року. Оскільки 09.07.2008 року відповідачка ОСОБА_5 почала ламати огорожу на межі з її ділянкою на їїзамовлення було розроблено технічний звіт з метою встановлення фактичних меж землекорис-тування та порівняння з межами по державному акту на право власності на землю від 28.03.2011 року, яким було встановлено, що фактичне положення меж земельної ділянки не відповідає положенню меж земельної ділянки згідно державного акту, а площа захоплена від-повідачем становить 5,59 кв.м.

В процесі розгляду справи позивач ОСОБА_1 неодноразово уточнювала позовні ви-моги і остаточно 29.08.2011 року уточнила позовні вимоги до ОСОБА_12, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та просила суд зобов»язати ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, а саме: повернути частину самовільно зайнятої земельної ділянки, площею 5,59 кв.м. від точки А до точки Б на межі із земельною ділянкою по АДРЕСА_2, відновити межі земельної ділянки відповідно до Державного акту та перенести огорожу відповідно до відновлених меж. Зобов»язати ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_7 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 в м. Києві на підставі державно-го акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 28.03.2003 року, а саме: повернути частину самовільно зайнятої земельної ділянки, площею 10,129 кв.м. від точки Б до точки В на межі з земельною ділянкою по АДРЕСА_3, відновити межі земельної ділянки та перенести огорожу відповідно до відновлених меж.

ОСОБА_5, як представник ОСОБА_10, звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку згід-но Державного акту про право власності на землю, земельно - кадастровій документації та ме-жовим знакам. В процесі розгляду справи ОСОБА_5 неодноразово уточнювала позовні ви-моги і остаточно 22.08.2011 року просила суд зобов»язати ОСОБА_1 усунути порушення її права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2 в м. Києві на спільній межі із зе-мельною ділянкою по АДРЕСА_1 в м. Києві, а саме: повернути частину самовіль-но зайнятої земельної ділянки і перенести огорожу відповідно до відновленої межі, закріпленої межовими знаками на відстань 0,69м від кута сараю КН до т.8, на відстань 0,59 м. від другого кута сараю до т.9 у відповідності з абрисом № НОМЕР_3, стягнути з ОСОБА_1 на її користь витрати по відновленню меж земельної ділянки в розмірі 1126 грн., обгрун-товуючи свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.03.2010 року, вона є власником житлового будинку та земельної ділянки, площею 0,0399 га. по АДРЕСА_2 в м. Києві, що підтверджується Державним актом про право власності на землю серії НОМЕР_2 від 30.03.2000 року, зареєстрованого 21.06.2010 року за № 07 - 7 - 05571. ОСОБА_14 самовільно зруйнувала і перенесла в бік земельної ділянки по АДРЕСА_2 в м. Києві частину паркану, захопивши її частину, крім того ОСОБА_14 знищила межові знаки, отримані 18.07.2008 року ОСОБА_10 при встановленні меж в натурі. Технічний звіт ТОВ «Деметра 5» вважає таким, що не відповідає фактичним розмірам та містить суперечності в частині визначення порушників меж. Просила суд зустрічний позов за-довольнити, в задоволенні основного позову відмовити.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12.12.2011 року в задоволенні по-зову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_15, ОСОБА_7 про усунення перешкод у здійсненні права влас-ності на земельну ділянку, відновлення меж земельної ділянки та в задоволенні зустрічного по-зову ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_11 поданій в інтересах ОСОБА_5 ставиться питання про зміну рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12.12.2011 року в частині відмо-ви в позові ОСОБА_1 - залишити без змін, а зустрічний позов ОСОБА_5 - задовольни-ти. Апелянт вказує на те, що в частині відмови від задоволення зустрічного позову ОСОБА_5 рішення постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскі-льки судом не прийнято до уваги, що ОСОБА_1 самовільно зруйнувала та перенесла парканв бік земельної ділянки, що належить ОСОБА_5, вчинивши цим самим самозахват, крім то-го ОСОБА_1 знищила межові знаки між спірними земельними ділянками.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 поданій в інтересах ОСОБА_1 ставиться питан-ня про скасування рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12.12.2011 року та ухва-лення нового рішення по суті позовних вимог, оскільки вказане рішення ухвалене з порушен-ням норм матеріального та процесуального права. Судом не зазначено в рішенні яким саме ви-могам законодавства не відповідають вимоги ОСОБА_1 щодо захисту права власності на земельну ділянку, якщо це право підтверджене Державним актом про право власності на земе-льну ділянку. Крім того судом не прийняті до уваги докази, якими підтверджується порушення відповідачами меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 в м. Києві, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представники підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, просили суд її задовольнити. Апеляційну скаргу ОСОБА_11 подану в інтересах ОСОБА_5 просили відхилити.

ОСОБА_5 та її представник свою апеляційну скаргу підтримали, просили суд її за-довольнити, в задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 - відмовити.

Відповідач ОСОБА_7 просив рішення районного суду залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і об-грунтованість ухваленого по справі рішення в цій частині, колегія суддів приходить до виснов-ку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а апе- ляційну скаргу ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_5 слід відхилити.

Відмовляючи в задоволенні як основного, так і зустрічного позову суд першої інстанції виходив з того, що сторони не надали суду належних та достатніх доказів щодо привласнення частини їх земельних ділянок, а надані технічні звіти містять суперечливі висновки які не за-слуговують на увагу. Позовні вимоги основного та зустрічного позовів не знайшли свого під-твердження в судовому засіданні є необґрунтованими та невідповідають вимогам чинного зе-мельного законодавства.

Однак, погодитись з такими висновками неможливо.

Відповідно до п.2 ст. 90 Земельного кодексу України, порушені права власників земель-них ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Статтею 152 Земельного кодексу України визначено способи захисту прав на земельні ділянки згідно з п.2 якої, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь яких пору-шень його прав на землю, якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння зе-мельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Пунктом 3 п.п. «б» цієї ж статті передбачено, що захист прав громадян на земельні діля-нки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобіганню вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, згідно договору купівлі - про-дажу від 05.02.2003 року ОСОБА_3 від імені ОСОБА_14 купила житловий будинок за адресою м. Київ, АДРЕСА_1.

Згідно договору купівлі - продажу від 05.02.2003 року ОСОБА_3 від імені ОСОБА_1 купила земельну ділянку площею 0,0694 га, що знаходиться в м. Києві на АДРЕСА_1.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 є власни-ком земельної ділянки площею 0,0694 га розташованої на АДРЕСА_1 в м. Києві.

Порушення меж земельної ділянки ОСОБА_1 підтверджуються доказами, зокрема:

технічним звітом ТОВ «Диметра 5» який підтверджує наявність та розміри порушень,

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 28.11.2008 року за №1591/01 Головного управління земельних ресурсів, в якому зазначено, що частина земельної ділянки ОСОБА_1 орієнтовано площею 5,59 кв.м. самовільно зайнята ОСОБА_10 (спадкоємець ОСОБА_5.), площею 10,12 кв.м. зайнята ОСОБА_7

Згідно каталогу координат кутів зовнішніх меж земельних ділянок наданого ОСОБА_2 управлінням земельних ресурсів м. Києва, координати меж земельної ділянки ОСОБА_1 відповідають координатам меж земельної ділянки державного акту на право власності на земе-льну ділянку ОСОБА_1

Технічним звітом кадастрової зйомки М-1 : 500 виконаної Київським державним підпри-ємством геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» земельної ділянки за адресою м. Київ, АДРЕСА_1 підтверджується невідповід-ність фактичних розмірів та довжин земельної ділянки, яка перебуває у власності ОСОБА_1 плану зовнішніх меж згідно Державного акту на право власності на землю від 28.03.2003 року та встановлено, що фактична площа земельної ділянки складає 669,8 кв.м., а відповідно до Дер-жавного акту повинна бути 694, 05.кв.м., що призвело ОСОБА_1 до втрати 24,5 кв.м.

Вище викладене свідчить про захоплення ОСОБА_16 (спадкоємиця ОСОБА_5.) на межі по АДРЕСА_2 в м. Києві - 5,59 кв.м. площі земельної ділянки ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_17 на межі по АДРЕСА_3 в м. Києві - 10.12 кв.м. земельної ділянки ОСОБА_1

Наведені докази спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_11 поданої в інтере-сах ОСОБА_5 по зустрічному позову.

Твердження апелянта, що ОСОБА_1 самовільно зруйнувала та перенесла паркан в бік земельної ділянки, що належить ОСОБА_5, а також знищила межові знаки між спірними земельними ділянками не підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи. Немає підстав вважати сумнівним і технічний звіт ТОВ «Деметра 5», оскільки вказане товариство має ліцензію Державного комітету природних ресурсів України на виконання топографо - геодези-чних, картографічних робіт.

За таких обставин, постановлене по справі рішення не може залишатись в силі і підлягає скасуванню, а апеляційна скарга ОСОБА_4 інтересах ОСОБА_1 задоволенню. В той

час як в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_5 ОСОБА_16-

лаївни - відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 і інтересах ОСОБА_1 ОСОБА_16-

колаївни - задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 грудня 2011 року в частині ви-

рішення позову ОСОБА_1 скасувати.

В цій частині ухвалити нове рішення наступного змісту:

Зобов»язати ОСОБА_5 усунути порушення права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 в м. Києві на межі із зе-

мельною ділянкою по АДРЕСА_2 у м. Києві, а саме: повернути частину самовільно

зайнятої земельної ділянки площею 5,59 кв.м., відновити порушені межі, що відповідають по-

ложенню меж земельної ділянки згідно Державного акту НОМЕР_1 від 28.03.2003 року та

перенести огорожу відповідно до відновлених меж.

Зобов»язати ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_16

ОСОБА_18 усунути порушення права власності ОСОБА_1

на земельну ділянку по АДРЕСА_1 в м. Києві на межі із земельною ділянкою по

АДРЕСА_3 у м. Києві, а саме: повернути частину самовільно зайнятої земельної

ділянки площею 10,12 кв.м., відновити порушені межі, що відповідають положенню меж земе-

льної ділянки згідно Державного акту НОМЕР_1 від 28.03.2003 року та перенести огорожу

відповідно до відновлених меж.

Рішення в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_5 залишити

без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене

в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду

касаційної скарги.

головуючий:

судді: