АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/2124/2012 Номер провадження 22-ц/1690/2124/2012Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: судді Омельченко Л.М.

Суддів: Абрамова П.С., Винниченка Ю.М.

При секретарі: Цюрі Я.В.

З участю адвоката ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 у власних інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_6

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2012 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 у власних інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право на житло.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Постановлено визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право на користування жилим приміщенням за адресою : м. Полтава, пров. Смирнова, 12 та зняти їх з реєстраційного обліку за даною адресою.

Рішення місцевого суду в апеляційному порядку оскаржили ОСОБА_4, ОСОБА_5 у власних інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_6

Апелянти прохають рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 22 березня 2010 року ОСОБА_7 склала заповіт, яким заповідала все належне їй майно позивачу ОСОБА_3 (т.1 а.с.11).

23 червня 2010 року ОСОБА_7 померла.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.04.2012 року ОСОБА_3 є власником житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: м. Полтава, пров. Смирнова, 12 (т.1 а.с.114). Його право власності 12.04.2012 року зареєстровано в органах Полтавського БТІ за № 10921.

Також судом правильно зясовано, що 22 травня 2008 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 укладені договори №83 і №84, згідно умов яких ОСОБА_7 передала їм у користування безстроково та безоплатно житлову кімнату жилою площею 13 кв. м у будинку №12 по пров. Смирнова у м. Полтаві (т.1 а.с.12-13).

Відповідачі зареєструвалися у спірному домоволодінні.

Згідно ст. 158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою статті 71 цього Кодексу.

Стаття 71 ЖК України встановлює, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 814 ЦК України, у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права та обовязки наймодавця.

Встановивши, що відповідачі користувалися спірним жилим приміщенням на підставі договорів найму та добровільно залишили це житло і не користуються ним з 2009 року, місцевий суд дійшов вірного висновку, про наявність підстав для визнання ОСОБА_4, ОСОБА_5 і малолітньої ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житлом, належним позивачу на праві власності в порядку спадкування, та для зняття їх з реєстрації за відповідною адресою.

Рішення суду є законним, обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим колегія суддів не знаходить підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги про вселення відповідачів у спірне житло в якості членів сімї колишнього власника не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи наявні договори від 22.05.2008 року, відповідно до яких ОСОБА_7 надала наймачам ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у своєму будинку житлову кімнату площею 13 кв. м. Крім того, відповідачі не дали ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду доказів про їх проживання з колишнім власником квартири однією сімєю.

Факт не проживання ОСОБА_4, ОСОБА_5 та малолітньої ОСОБА_6 у спірному житлі без поважних причин понад встановлені чинним законодавством строки підтверджується актами, складеними комісією селищного комітету Браїлкита завірених керуючим справами виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, свідченнями свідків. (а.с.14-19).

Інші доводи також не спростовують висновків місцевого суду, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і не можуть бути підставою для його скасування.

Тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 у власних інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: суддя

Судді: