Справа № 1309/2-4047/11 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/1390/5009/12 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Курій Н.М.,

суддів: Каблака П.І., Крайник Н.П.,

за секретаря Гордій У.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 березня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання матері,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 26 березня 2012 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на своє утримання та стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/4 від його заробітку(доходу), починаючи з дня звернення позивача до суду з 26.12.2011 року. Допущено негайне виконання судового рішення в межах стягнення суми платежу за один місяць. Стягнуто з відповідача в доход держави 188 грн.20 коп. судового збору.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові, оскільки суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та допустив неправильне застосування норм матеріального і процесуального права. Суд не залучив її до участі у справі, однак, вирішив питання про її права як дружини відповідача, звернувши стягнення на об`єкт спільної сумісної власності подружжя - заробіток відповідача. Крім того, судом не враховано, що на момент розгляду справи з відповідача за рішеннями суду вже стягувались аліменти на її користь у розмірі 1/3 частини його доходів на утримання неповнолітньої доньки та в розмірі 1/6 частини на утримання вагітної дружини, а також у розмірі 1/6 частини на утримання малолітнього сина. Таким чином, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , на думку апелянта, суд фактично перевищив встановлений законом граничний розмір усіх відрахувань з заробітної плати відповідача 70 відсотків. Судом також не враховано, що позивачка отримує пенсію за віком, і вимога про стягнення аліментів з підстав потреби у наданні їй матеріальної допомоги є надуманою і безпідставною.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта та відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, письмові заперечення позивачки на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні з підстав, передбачених п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого 04.09.1977 року, відповідач є сином позивачки, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як вбачається із пенсійного посвідчення та довідки про отримання пенсії, позивачка є непрацездатною у зв`язку з досягненням пенсійного віку, і їй призначена та виплачується з 07.08.2000 року пенсія за віком в розмірі 877 грн. 66 коп. щомісячно. Чоловік позивачки, а батько відповідача ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, єдиним утриманцем її є син ОСОБА_3 відповідач по справі.

Відповідно до ч.1 ст.202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно з ч.1 ст.205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання матері позивачки по справі, суд правильно виходив з того, що остання є непрацездатною, страждає гіпертонічною хворобою III ступеня та хронічною хворобою нирок. Ураховуючи мінімальний розмір пенсії позивачки та її матеріальні потреби у зв`язку з хронічними захворюваннями і необхідністю постійного лікування, суд дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог.

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання позивачки, суд залишив поза увагою ту обставину, що відповідач за рішеннями суду сплачує аліменти на двох неповнолітніх дітей та дружину до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку, та що сукупні відрахування на сплату аліментів не можуть перевищувати допустимий відсоток відрахувань.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання позивачки підлягає зменшенню з 1/4 частини його заробітку( доходу) щомісячно до 1/25 частини, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, а не з дня звернення позивачки з позовом до суду.

Посилання апелянта на незалучення її третьою особою до участі у справі, як на підставу скасування рішення та ухвалення нового рішення про відмову у позові, не заслуговують на увагу, оскільки цим рішенням жодним чином не порушуються її права на отримання аліментів з відповідача на її користь у частках, визначених попередніми судовими рішеннями.

Керуючись п.3 ч.1 ст.307, ст. 309, ч.2 ст.314, ст.316, ст.317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 березня 2012 року змінити, зменшивши розмір аліментів, що підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 з 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно до 1/25 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, з 20.12.2012 року.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Львівської області Курій Н.М.