АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/2063/12 Справа № 22-ц/490/2063/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Михайловська С.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2012 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Михайловської С.Ю.

Суддів Єлізаренко І.А., Чубукова О.П.

При секретарі Керімовій Л.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ТОВ «І-Тек Україна» на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 08 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «І-Тек Україна» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 08 грудня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «І-Тек Україна» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволені частково.

Поновлено строк на звернення до суду із заявою про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Скасовано наказ про звільнення ОСОБА_2 № 10/08/04-к від 31.08.2010 року.

Поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді заступника директора по впровадженню нових технологій свинарства в ТОВ «І-Тек Україна».

Стягнуто з ТОВ «І-Тек Україна» на користь ОСОБА_2 компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 29297, 87 грн.

Стягнуто з ТОВ «І-Тек Україна» на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 187552, 12 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ТОВ «І-Тек Україна» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у його позовних вимогах, посилаючись на те, що суд неправильно зробив висновок щодо поновлення строку позовної давності. Суд не застосував вимоги ст.. 235 КЗпП України щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не більше як за один рік.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, встановив, що позивач був прийнятий до товариства з обмеженою відповідальністю «І-Тек Україна» на посаду заступника директора по впровадженню нових технологій свинарства.

Відповідно до листа ТОВ «І-Тек Україна»від 29.07.2010 року ОСОБА_2 було надіслано повідомлення про звільнення із займаної посади. При цьому під час економічної відбудови підприємства було запропоновано позивачу контракт ексклюзивного комерційного агента.

Будь-яких доказів на підтвердження факту укладення зазначеного контракту у cторін немає.

Факт того, що ОСОБА_2 було звільнено з посади на підставі листа-попередження, не знайшов свого підтвердження, оскільки в наказі про звільнення № 10/08/04 від 31.08.2010 року підставою звільнення зазначено: подання заяви. Окрім того в порушення вимог трудового законодавства в наказі про звільнення відсутня займана посада позивача, не вказана підстава і причина звільнення з обовязковим посиланням на норму КЗпП України.

Трудова книжка була повернена позивачу взагалі без будь-яких відміток про звільнення. Оригінал даної книжки надавався в судове засідання для огляду. Таким чином, з трудової книжки взагалі не вбачається чи була звільнена особа, і якщо так, то на якій підставі.

26.07.2011 року ОСОБА_2 звернувся до прокуратури м. Дніпропетровська щодо порушення підприємством його трудових прав.

За дорученням прокуратури Приморського району м .ОСОБА_1 від 19.09.2011 року №11р-11 територіальною державною інспекцією у Одеській області було проведено перевірку, в межах їх повноважень.

За результатами вказаної перевірки надіслано позивачу лист від 14.10.2011 № 15-111705/234-056 відповідно до якого встановлено наступні порушення:

- з наказом про прийом на роботу позивач під підпис не ознайомлений;

- звільнений згідно наказу від 31.08.2010 р. № 10/08/04-к на підставі особистої заяви. Особиста заява позивача у відповідача відсутня;

- за період з вересня 2010 року по березень 2011 року заробітна плата позивачу не нараховувалася. Проте у вересні 2011 року ОСОБА_2 нараховані грошові суми за відпустку у розмірі 35 285 грн. 69 коп. Документи, що підтверджують виплату заробітної плати у товаристві відсутні.

- До 2011 року, в порушення вимог п.2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці»у товаристві були відсутні табелі обліку використання робочого часу;

Таким чином, відсутність особистої заяви на звільнення свідчить про відсутність підстав звільнення, що є порушенням ст..36 Кодексу законів про працю України.

До 2011 року на підприємстві були відсутні правила внутрішнього трудового розпорядку і позивач з ними ознайомлений не був.

Доказами того, що позивач працював на підприємстві може слугувати також те, що в період з 09.02.2011 року по 18.02.2011 року ОСОБА_2 перебував на лікарняному, про що йому було видано листок непрацездатності. 12.01.2010 року ОСОБА_2 було надано довіреність, здійснювати всі необхідні дії повязані з оформленням та отриманням автомобіля за умовами договору № USL-04.12.09-001 в компанія «Юнайтед КАР ЛИЗ». Станом на 21.01.2011 року зазначена довіреність анульована не була, ОСОБА_2 здійснювалися переїзди.

Позивач дізнався про своє звільнення лише 30 березня 2011 року, про що свідчить його підпис на наказі. З 14.02.2011 року ОСОБА_2 отримує тангентну терапію лікування та нагляд проходить в лікарні ім. Мечнікова, на кафедрі урології.

Крім того суд правильно стягнув з відповідача на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу відповідно до вимог ч. 2 ст. 235 КЗпП України за період з 01.09.2010 року по 01.06.2011 року, що складає 322 дні, тобто за період на якому наполягав позивач в своїх позовних вимогах, а також компенсацію за невикористану відпустку. Рахунок сум підлягаючих сплаті суд розрахував з середньоденної заробітної плати 582 грн. 46 коп. (а.с.67)

Довід, зазначені відповідачем в апеляційні скарзі про те що, суд неправильно зробив висновок щодо поновлення строку позовної давності, необґрунтовані та зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці, тоді як, згідно ст. 212 ЦПК України, оцінка доказів є виключним правом суду.

Довід відповідача про те , що суд не застосував вимоги ст.. 235 КЗпП України щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не більше як за один рік, не може бути прийнятий до уваги оскільки суд стягнув середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу в межах заявлених позивачем позовних вимог за 322 робочих дні, тобто менше ніж за рік.

Таким чином, рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Тек Україна» відхилити.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 08 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному прядку протягом двадцяти днів.

Судді :