АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц/2690/1775/2012 Головуючий 1 інстанції - Шум Л.М.
Доповідач - Борисова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарях: Трончук М.Ю., Кононенко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 «Розрахунковий центр» Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення компенсації за вимушений прогул, -

встановила:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26.10.2011 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення компенсації за вимушений прогул відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12.04.2011 року скасувати та ухвалити нове яким визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 з посади в.о. фінансового менеджера з продажу послуг клієнтам малого та середнього бізнесу; поновити ОСОБА_1 на роботі у відділенні № 45 ОСОБА_3 «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «Приватбанк» на посаді виконуючого обовязки фінансового менеджера з продажу послуг клієнтам малого та середнього бізнесу; стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк»; стягнути на користь ОСОБА_1 55480 грн.

Посилається на те, що суд першої інстанції помилково визнав ту обставину, що позивач нібито вчинив підроблення договору поруки, що стало підставою для звільнення, проте факт підроблення документу може бути підтверджений виключно вироком суду, що набрав законної сили, проте в матеріалах справи такий доказ відсутній. Суд першої інстанції помилково вважав встановленим факт вчинення злочину позивачем на підставі лише «поліграфічного тестування», що його здійснив

відповідач. Також судом не прийнято до уваги той факт, що сума кредиту до якого був долучений договір поруки взагалі не передбачала поруки.

Позивач та його представник в судовому засідання підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник відповідачів в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які зявились, зясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 28.03.2007 року на підставі наказу № З.К2-КП-2007-84 був прийнятий на посаду молодшого спеціаліста по «Експрес» кредитуванню у Київське відділення № 45 «Приватбанк», в подальшому позивач був переведений на посаду з спеціаліста з «експрес» - кредитування відділення № 45 23.01.2008 року, з 11.04.2010 року на посаду спеціаліста обєднаного кредитного центру з кредитування малого та середнього бізнесу та з 09.08.2010 року на посаду виконуючий обовязки фінансового менеджера з продажу послуг клієнтам малого та середнього бізнесу відділення № 45.

28.03.2007 року з позивачем був укладений трудовий договір та останній був ознайомлений з правилами внутрішнього трудового розпорядку КБ «Приватбанк».

Крім того, 28.03.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Судом першої інстанції встановлено що 01.01.2011 року позивач ОСОБА_1 на підставі наказу від 31.12.2010 року за № ZAKL-2010/l-8487 був звільнений з займаної посади на підставі п.2 ст.41 КЗпП України у звязку з втратою довіри, внаслідок службової перевірки проведеної Приватбанк, в ході якої було встановлено підробку договору поруки від імені гр. ОСОБА_4 від 12.09.2008 року, а саме виконання підпису останньої, що було встановлено внаслідок поліграфічного тестування ОСОБА_1

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що ні позивач, ні його представник не спростували висновків службової перевірки по факту підробки підпису поручителя у договорі поруки, письмових доказів на спростування вказаних висновків суду не надали, посилання представника позивача на те, що відповідач не мав права звільняти позивача з займаної посади, оскільки останній безпосередньо не обслуговував матеріальні товарні та культурні цінності не прийняв до уваги, оскільки ці обставини спростовуються договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, який був підписаний особисто позивачем.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції і вважає його правильним.

Відповідно до п.5 трудового договору від 28.03.2007 року підставою розірвання договору за ініціативою однієї із сторін тільки у випадках передбачених діючим законодавством.

Згідно п.2.ч.1 ст.41 КЗпП України, крім підстав, передбачених ст.40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках: винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довіри до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду м. Києва «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 09.11.1992 року з подальшими змінами, звільнення з підстав втрати довіри суд може визнати обґрунтованими, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі

дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіри (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівниками розкрадання, хабарництва і інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довіри до них і у тому випадку, коли зазначені дії не повязані з їх роботою.

Колегія суддів вважає, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції помилково вважав встановленим факт вчинення підробки документу позивачем на підставі лише «поліграфічного тестування», оскільки висновок ПАТ КБ «ПриватБанк» від 31.12.2010 року за результатами службового розслідування несанкціонованого оформлення договору поруки по програмі кредитування позивачем не був спростований.

Крім того, відповідно до п.4.5 регламенту по продукту «Експрес» кредит затвердженого ПАТ КБ «Приватбанк», контроль правильності заповнення реквізитів відкриваємих рахунків і коректність заведення кредитної угоди покладається на кредитного спеціаліста/спеціаліста Back-office підрозділу мікрокредитування РП і спеціаліста Back-office ГБ (безпосередньо візуючих кредитну угоду).

Судом встановлено що позивач перебуваючи на посаді спеціаліста з «експрес» - кредитування, формував пакет документів для оформлення кредиту для громадянки ОСОБА_4

Відповідно до п.4.3 регламенту по продукту «Експрес» кредит затвердженого ПАТ КБ «Приватбанк», прийняття рішення про фінансування проекту по «Експрес» кредитуванню здійснюється колегіально кредитним менеджером і кредитним спеціалістом, який подає вказаний проект на розгляд та готує необхідну інформацію (обґрунтування) для затвердження/відмови (в разі необхідності) в наданні клієнту позикові коштів. Одноособове прийняття рішення кредитним менеджером не допускається.

В разі якщо кредитний спеціаліст, відповідальний за розглядаємий проект, не згоден з прийнятим рішенням про видачу позичальнику кредиту, а кредитний менеджер наполягає на його фінансуванні, даний проект розглядається на рівні начальника відділу мікрокредитування РП/ заступника керівника корпоративного бізнесу по мікрокредитуванню (для ГРУ/РУ/СФ де є дана посада), який приймає остаточне рішення про надання /відмову в наданні клієнту «Експресе» кредиту.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивача можливо віднести до категорії працівників, які безпосередньо обслуговують грошові цінності, оскільки в його функції разом з кредитним менеджером входило прийняття рішення щодо кредитування та розміру кредиту, так як він фактично був зайнятий розподілом грошових коштів та оскільки на підставі сформульованого ним пакету документів був виданий кредит, і саме в його посадові обовязки входило перевірка правильності оформлення документів, в тому числі, засвідчення того, що договір укладається і підписується саме тієї особою, яка зазначена в договорі.

Відповідно наявність підробленого договору поруки в матеріалах кредитної справи, що було підставою звернення банку з позовом до поручителя та боржника про солідарне стягнення заборгованості, а в подальшому потягло відмову банку від позову по поручителя.

Позивачем не надано доказів на підтвердження спростування підробки підпису поручителя у договорі поруки.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і на законність оскаржуваного рішення не впливають.

Колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального права, внаслідок чого підстав для його скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись 303, 307, 308, 313, 316, 317 ЦПК України,

колегія суддів,-

У X ВА Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 -

ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2011 року

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути

оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: