Справа № 812/8440/2012

22 листопада 2012 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі
Головуючого судді Піх Ю.Р.
при секретарі Бабенко Г.В.
за участю позивача ОСОБА_1., розглянувши у відкритому судовому засіданні в Комунарському районному суді м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Міське кому нальне підприємство «Основаніє №11», ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що на підставі ордеру про вселення Запорізької міської ради від 21.06.1988 р.№ 199/3835 зареєстрована та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. Спірну квартиру, позивач не приватизувала у підтвердження чого була видана довідка балансоутримувачем КП «Основаніє №11»та довідка Комунарської районної адміністрації м.Запоріжжя від 18.09.2012 року. У спірній квартирі зареєстрований син позивача ОСОБА_2, донька ОСОБА_3, онук ОСОБА_4. Відповідач ОСОБА_2 з 2005 р. не проживає та не з'являється за вказаною адресою, житловою площею не користується, точне місце знаходження не відоме. Крім того, відповідач не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири, та не приймає участі у спільному побуті, не отримає кореспонденцію за даною адресою, особистих речей його в квартирі не має. Комунальні платежі нараховуються згідно численності зареєстрованих осіб. Так як утримання відповідач не сплачує зазначені платежі, позивач з донькою змушена сплачувати усі ці витрати. На її неодноразові телефонні звернення до відповідача з проханням приймати участь в утриманні квартири або знятися з реєстрації відредаговано не було. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні її донька відповідачу не чинили. Він добровільно визначив собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується понад 6 місяців без поважних причин. З приводу відсутності проживання відповідача за місцем реєстрації ОСОБА_1 була с кладена заява від 03.08.2012 року з підписами свідків, які підтверджують зазначені обставини, а їх підписи МКП «Основаніє»№11 посвідчила.
Позивач вважає дії відповідача протизаконними, та такими що порушують його гарантовані Конституцією України законні права та інтереси як власника, а відмова у проведенні реєстраційного обліку такою, що не відповідає діючому законодавству України.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, та просять їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася. Не маючи відомостей про причину неявки відповідача, с|уд визнав можливим розгляд справи|речі| без їх участі на підставі наявних матеріалів та доказів згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, тобто заочно.
Третя особа ОСОБА_3, у судовому засіданні позовні вимоги підтримала.
Представник третьої особи ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала.
Вислухавши позивача, представника позивача, третіх осіб, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, позивача всесторонньо дослідивши та оцінивши матеріали справи, виходячи з встановленого ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності, суд вважає, що позов ОСОБА_1, підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
На підставі наданих суду доказів встановлено, що на підставі ордеру про вселення Запорізької міської ради від 21.06.1988 р.№ 199/3835 позивач ОСОБА_1, зареєстрована та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. Спірну квартиру, позивач не приватизувала у підтвердження чого була видана довідка балансоутримувачем КП «Основаніє №11»та довідка Комунарської районної адміністрації м.Запоріжжя від 18.09.2012 року.
Згідно довідки КП „Основаніє № 11 за зазначеною адресою на момент розгляду справи зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1.
Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що відповідач ОСОБА_2, не проживає у квартирі з 2005 року, за вказаною адресою не проживає та не з'являється, житловою площею не користується.
Відповідно до ст. 107 ЖК України в разі вибуття наймача і членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення втому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття.
Статтею 321 ЦК України встановлений принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 383 ЦК України, статтею 150 ЖК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, на розсуд суду факт реєстрації відповідача за адресою квартири позивача, яка є його власністю, перешкоджає останньому в повній мірі розпоряджатися та володіти своєю власністю, або може обмежити в її здійсненні, вимагає від нього додаткових матеріальних витрат по сплаті комунальних послуг, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб у квартирі.
Отже порушені права власника та перешкоди в користуванні власністю цілком можливо усунути шляхом відміни реєстрації відповідачів та усунення перешкод в користуванні квартирою. У звязку з наведеним суд вважає що в цій частині право позивача порушено та підлягає судовому захисту.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України , суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, як особу, що втратили право користування житловою квартирою АДРЕСА_1, що є підставою для скасування державної реєстрації зазначеної особи за вказаною адресою.
Зняти з реєстрації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_2.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя
Комунарського районного суду
міста Запоріжжя: ОСОБА_9