Суворовський районний суд міста Одеси
Справа №1527/4025/11
Провадження № 2/1527/1678/12
РІШЕННЯ

Іменем України

10 серпня 2012 року Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючої - судді Гудіної Н.І.

при секретарі - Мельніченко А.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс», ОСОБА_2 про визнання ордеру для вселення недійсним,

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідачів про визнання ордеру для вселення недійсним, мотивуючі свої вимоги тім, що 15.07.2010 року ТОВ «Комплекс`та Буратінський В.В. звернулися до Суворовського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , неповнолітній ОСОБА_4 про виселення з займаного житла, про стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_2 у якості відшкодування шкоди у сумі 25000 грн.. Судом 18.08.2012 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «Комплекс»,та ОСОБА_2 .. У якості доказу, що підтверджує наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Комплекс`та Буратінський В.В. надали суду ордер виданий ТОВ «Комплекс`на ім`я ОСОБА_2 від 21.09.2009 року для вселення в кімнату АДРЕСА_1 . 18.01.2011 року ОСОБА_1 подав до суду зустрічну позовну заяву до ТОВ «Комплекс», ОСОБА_2 про визнання ордеру недійсним але Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 28.04.2011 року у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 було відмовлено. Тому ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду в загальному порядку до ТОВ «Комплекс», ОСОБА_2 про визнання ордеру недійсним та вважає , що ордер № 10 серії 03 від 21.09.2009 року виданий ТОВ «Комплекс`на ім`я ОСОБА_2 для вселення в гуртожиток є недійсним з тих підстав, що будинок АДРЕСА_2 є гуртожитком які по праву власності належить ТОВ «Комплекс». Відповідно до ст. 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянину спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Отже позивач ОСОБА_1 вважає , що ордер може бути виданий лише на вільну житлову площу а у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на 21 вересня 2009 року тобто на день видання ордеру ОСОБА_2 проживали у кімнаті АДРЕСА_1 та в іншій цивільній справі позивачі ТОВ « Комплекс`та Буратінський В.В. зазначили , що з моменту надання ОСОБА_2 ордеру він не може користуватися кімнатою АДРЕСА_1 тому , що вона зайнята відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .. Таким чином, ордер № 10 серії 03 від 21.09.2009 року виданий ТОВ « Комплекс`на ім`я ОСОБА_2 для вселення в кімнату АДРЕСА_1 , позивач ОСОБА_1 вважає недійсним, тому, що він виданий на невільну кімнату у гуртожитку та за таких обставин порушує права інших громадян на зазначене в ордері жиле приміщення та просить суд визнати недійсним ордер № 10 серії 03 від 21.09.2009 року виданий ТОВ «Комплекс`на ім`я ОСОБА_2 на житлову площу в гуртожитку для вселення в кімнату АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 про час та місце слухання справи сповіщеній належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не сповістив. не надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутністю.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку позивача , котрий наполягав на задоволенні позову, думку представника відповідача, котрий заперечував проти задоволення позову, суд дійшов до висновку про те , що в позові належить відмовити з наступних підстав:

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що кімнату АДРЕСА_1 він займає без будь-яких документів, тобто вселився у неї самовільно.

Представник відповідача пояснив, що ордер на ім`я ОСОБА_2 виданий ТОВ « Комплекс», оскільки на цю кімнату ніяких ордерів та інших документів, яки дають право заселення на в цю кімнату видано не було.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням, займаним на законній підставі.

Згідно з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України у ч. 4 п. 10 постанови "Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12 квітня 1985 року N 2, суд, встановивши, що особа не набула права на жиле приміщення, з цих мотивів відмовляє в позові про захист порушеного права.

На підставі ст. 129 ЖК України та ч. 1 п. 10 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року N 208, єдиною підставою для зайняття жилого приміщення в гуртожитку є ордер.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, зайняття позивачем спірного жилого приміщення з порушенням встановленого законом порядку самостійного права на нього у позивача не виникає і це позбавляє його права на захист від порушень у його користуванні, тому у позові належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 57,60, 169, 209,212- 215 ,218 ЦПК України ,п. 5 ч. 1 ст. 336, ст. 341, ч. 2 ст. 344 ЦПК ,ч. 1 п. 10 Примірного положення про гуртожитки,України, ст. ст. 9, 129 ЖК України, суд,-

Вирішив:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс», ОСОБА_2 про визнання ордеру для вселення недійсним відмовити

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя -