Єдиний унікальний номер 2-620/12
Номер провадження 2/2408/627/12
16.07.2012 року, Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі: головуючого судді Войтуна О.Б., при секретарі Чаглей Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 09 грудня 2009 року між відповідачем ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 було укладено письмовий Договір позики про таке: в порядку п.1 даного договору ОСОБА_1 , надав ОСОБА_3 в позику грошову суму 180 000,00 гривень, що еквівалентна на день передачі грошей грошовій сумі 15 000 євро за середнім курсом їх продажу комерційними банками міста Києва. Відповідно до п.4 вказаного вище договору остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 09 грудня 2010 року.
Позивач в судове засідання не з`явився, від. нього до суду надійшла заява, в даній заяві просить суд справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.
В судове засідання відповідач не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, а саме опублікуванням в регіональній газеті оголошення про виклик до суду, суд про причини неявки суд не повідомив. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.,224 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч,2 ст. 197 ЦПК України.
Відповідно до ст.60 ЦПК' України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що 09 грудня 2009 року між відповідачем ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 було укладено письмовий Договір позики про таке: в порядку п.1 даного договору ОСОБА_1 , надав ОСОБА_3 в позику грошову суму 180000,00 гривень, що еквівалентна на день передачі грошей грошовій сумі 15 000 євро за середнім курсом їх продажу комерційними банками міста Києва. Відповідно до п.4 вказаного вище договору остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 09 грудня 2010 року /а.с.9-10/.
Відповідно до ч.1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
В статті 1049 Цивільного кодексу України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором.
Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, - боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи те. що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, він повинен сплатити позивачу індекс інфляції за період простроченої заборгованості, що становить 9720грн. та суму процентів в розмірі 6139,73грн. /а.с.6/.
Дослідивши матеріали справи в судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховуючи те, що відповідач не виконує свої грошові зобов`язання за договором позики, суд вважає, що позовна вимога підлягає задоволенню.
У ч.2 п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України ''Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 13.03.1995р. з подальшим змінами, роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем склались договірні відносини позики в силу ст. 1047 ЦК України.
Цивільний кодекс України містить норми, якими передбачаються випадки, у яких допускається відшкодування моральної шкоди. Стаття 23 ЦК вказує, що особа має право на відшкодування такої шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому не можна розуміти, що особа має право на відшкодування моральної шкоди в будь-якому випадку, коли її права порушуються. Виходячи з правових норм Цивільного кодексу України, моральна шкода підлягає відшкодуванню лише у випадках, встановлених законом. Порушення договірних зобов`язань особисті немайнові права не зачіпають.
Правовідносини за договором позики регулюються параграфом 1 глави 71 Цивільного кодексу України, статтями якого не передбачено відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов`язання відповідачем та умов договору позики.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2293 грн. 03 коп., 150 грн. витрат по сплаті за оголошення в газеті про виклик до суду та 3200грн. витрат на правову допомогу.
Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11,15-16,509,524,525,526,530,533,536,625, 1046-1050 ЦК України, ст.ст.3-5,57-60,64,88,130,208-209,212-215,218,223,224-228,294-295 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 2293 грн. 03 коп., 150 грн. витрат по сплаті за оголошення в газеті про виклик до суду та 3200 грн. витрат на правову допомогу.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою ним протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці шляхом подачі в 10-денннй строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. А уразі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подасться протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун