Справа № 1007/4507/2012
Провадження № 2/1007/1775/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Лисенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про тлумачення заповіту

в с т а н о в и в:

У квітні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить суд постановити рішення про тлумачення змісту заповіту, а саме встановити, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Соболівка Броварського району Київської області, яка була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 заповітом від 28.12.2004 року, посвідченим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_3 і зареєстрованим у реєстрі за № 10657, заповіла їй ? частину житлового будинку № 3 по вул. Енгельса в м. Броварах Київської області.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 01.09.2011 року померла її рідна тітка ОСОБА_4 Внаслідок смерті останньої відкрилася спадщина на належну ? частину житлового будинку № 3 по вул. Енгельса в м. Броварах, яку отримала в дар від свого батька ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 21.12.1965 року, посвідченого Броварською державною нотаріальною контрою за № 3313. Інша ? частина будинку належить її батьку ОСОБА_2

Далі зазначає, що 28.12.2004 року ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_3 з приводу складання заповіту. Цього ж дня останнім було посвідчено заповіт за яким ОСОБА_4 заповіла їй житловий будинок за №3-Б, що знаходиться в м. Броварах по вул. Енгельса.

У визначений законом строку вона як спадкоємець за заповітом звернулася до Броварської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, при цьому у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмолено, з посиланням на те, що померлій ОСОБА_4 фактично належав житловий будинок № 3 по вул. Енгельса в м. Броварах. При цьому в тексі заповіту при його складані та посвідчення допущено помилку стосовно обєкту спадкування та вказано номер будинку 3-Б по вул. Енгельса м. Броварах.

Вважає, що вказана помилка виникла з тих підстав, що померла тітка при посвідчення заповіту повідомила приватному нотаріусу ОСОБА_6 про своє бажання заповісти будинок, в якому вона проживає. Так як, в паспорті місце реєстрації ОСОБА_4 вказане м. Бровари, вул. Енгельса, 3-Б, то нотаріус зазначив, що остання заповідає саме цей будинок. З підстав тлумачення змісту заповіту змушена звернутися до суду.

У судовому засідання позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Додала, що фактично її померлій тітці належав житловий будинок № 3 по вул. Енгельса. Фактично будинку № 3-Б за вказаною адресою не існує. Просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_7 позовні вимоги та пояснення дані позивачкою підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, пояснив, що померла ОСОБА_4 була його рідною сестрою. У 1965 році його сестра в дар отримала ? частину житлового будинку № 1 по вул.. Енгельса в м. Броварах, на даний час поштова адреса будинку змінена на № 3.

Далі зазначив, що в 2008 році він спільно із ОСОБА_4 уклав договір конкретного користування житловим будинком за № 3 по вул. Енгельса в м. Броварах, фактично вказаний будинок був на два входи. Не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог.

Третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_3 позовні вимоги визнав, пояснив, що посвідчував заповіт ОСОБА_4 від 28.12.2004 року на користь ОСОБА_1 Номер будинку, кий заповідала померла, він написав з паспорту, де зазначена адреса її реєстрації м. Бровари, вул.. Енгельса, 3-Б.

Вислухавши пояснення позивачки, її представника, відповідача, третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Правилами ст. 1256 ЦК України передбачено, що тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Судом встановлено, що 01.09.2011 року померла ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ОК за № 226408, видане 01.09.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області.

З матеріалів справи вбачається, що при житті ОСОБА_4 розпорядилася належним їй житловим будинком № 3-Б по вул. Енгельса в м. Броварах на користь ОСОБА_1, склавши про це заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 10657.

Відповідно до спадкової справи до майна померлої ОСОБА_4 № 383, розпочатої 09.09.2011 року заяву про прийняття спадщини останньої подав ОСОБА_2 спадкоємець, який має право на обовязкову частку в спадковому майні, незалежно від змісту заповіту та ОСОБА_1 спадкоємець за заповітом.

Згідно із дублікатом договору, що має силу оригіналу від 21.12.1965 року ОСОБА_5 подарував ОСОБА_4 половину будинку побудованого на 96 % з відповідними надвірними будівлями, що знаходяться в м. Броварах по вул. Енгельса за № 1. Відповідно до відмітки у будинковій книжці домоволодінню № 1 присвоєно № 3.

03.09.2008 року між співвласниками житлового будинку № 3 по вул. Енгельса в м. Броварах ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір конкретного користування житловим будинком.

Згідно із витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.12.2011 року ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 21.12.1965 року на праві спільної часткової власності належить ? частина будинку № 3 по вул.. Енгельса в м. Броварах, співвласником іншої ? частини значиться ОСОБА_2 відповідач по справі.

З матеріалів справи, а зокрема технічного паспорту на будинок № 3 по вул. Енгельса вбачається, що його власника по ? частині значаться ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Згідно з експлікацією по вказаному будинку є 2 квартири.

Згідно із паспортом ОСОБА_4 та будинковою книгою остання значилася зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_3. Доказів існування зазначеного будинку, як окремого обєкту нерухомого майна судом встановлено не було. При цьому з урахуванням тих обставин, що між померлою ОСОБА_4 та відповідачем по даній справі встановлений конкретний порядок користування будинком № 3 по вул.. Енгельса в м. Броварах, суд допускає, що для більшої точності частині домоволодінні померлої міг бути встановлений номер 3-Б, що по суті і викликало розбіжності в зазначенні адреси реєстрації та адреси розміщення обєкту нерухомого майна.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у сам зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обов'язків на випадок своєї смерті.

Аналізуючи в сукупності всі докази, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог, оскільки в судовому засіданні безспірно встановлено, що на час посвідчення заповіту 24.12.2004 року померлій ОСОБА_4 належала ? частина житлового будинку № 3 по вул. Енгельса в м. Броварах. Зазначене нерухоме майно входить до складу спадщини померлої, розпорядження яким остання могла зробити як власник. Судом також враховується, що при посвідченні заповіту приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_3 з паспорту ОСОБА_4 зазначено адресу належного будинку № 3-Б по вул. Енгельса в м. Броварах, якого фактично як обєкту нерухомого майна не існує. При цьому наявність неточностей в зазначенні адреси предмету спадкування не впливає на волю заповідача щодо передачі ним в порядку спадкування ОСОБА_1 належної частини домоволодіння.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 213, 1256 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Розтлумачити зміст заповіту від 28.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 10657 за яким ОСОБА_4 на випадок своєї смерті здійснила заповідальне розпорядження на користь ОСОБА_1, а саме встановити, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка села Соболівка Броварського району Київської області, яка була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 заповітом від 28.12.2004 року заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 ? частину житлового будинку за № 3 по вул. Енгельса в м. Броварах Київської області.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н. П. Маценко