Справа № 2107/2-261/11
Провадження № 2/2094/11
РІШЕННЯ

іменем України

ЗАОЧНЕ

"13" вересня 2012 р.

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Хоменко В.Г.

при секретарі Молошенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Генічеську Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення збитків, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому посилається на те, що на 15 грудня 2007 року між нею та ОСОБА_2 було укладено в усній формі договір купівлі-продажу 5 деревяних будиночків. Як покупець ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 2500 доларів США в рахунок сплати за придбані будиночки, ОСОБА_2 в свою чергу на підтвердження отримання коштів власноруч написала розписку та зобовязалася передати будиночки покупцеві на початку літа 2008 року. Однак після настання строку виконання зобовязання ОСОБА_2 стала ухилятися від передачі покупцеві будиночків. Просить суд зобовязати ОСОБА_2 виконати умови договору купівлі-продажу від 15.12.2007 року та передати деревяні будиночки №№34, 35, 36, 37, які знаходяться за адресою: с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області, вул. Набережна, 40А.

Відповідачка ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, мотивуючи вимоги тим, що в момент укладання правочину не додержано вимог ст. 203 ЦК України; з тексту розписки від 15.12.2007 року не відомо - якій саме особі ОСОБА_2 повинна повернути будиночки, відсутня їх ідентифікація, конфігурація тощо, а також в момент написання ОСОБА_2 відповідної розписки вона не мала на праві власності базу відпочинку «Каховка», на території якої знаходяться вказані будиночки. Посилаючись на невідповідність розписки, наданою позивачкою ОСОБА_1, вимогам законодавства, просить суд визнати договір купівлі-продажу, зміст якого зафіксовано в розписці від 15.12.2007 року недійсним.

Ухвалою суду від 10.02.2011 року вимоги за зустрічним та первісним позовом прийняті до спільного розгляду.

В процесі судового розгляду позивачка ОСОБА_1 змінила предмет позову, і враховуючи небажання відповідачки ОСОБА_2 виконувати умови вищевказаного договору, просить суд розірвати договір купівлі-продажу пяти деревяних будиночків, укладений 15.12.2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в усній формі та стягнути з відповідачки понесені збитки.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, представники позивача за первісним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили позов задовольнити, визначити розмір збитків за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Зустрічний позов не визнали, у задоволенні зустрічного позову просили відмовити.

В судовому засіданні представник відповідачки за первісним позовом ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав, в задоволенні первісного позову просив відмовити, зустрічний позов просив задовольнити за викладеними у ньому обставинами. На день ухвалення судового рішення в справі відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча двічі належним чином була сповіщена про час, дату та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення від 31.05.2012 року, 22.06.2012 року.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у розгляді справи, свідка, дослідивши надані письмові докази, прийшов висновку, що первісний позов зі змінами підлягає задоволенню, а зустрічний позов не підлягає задоволенню з наступних причин.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 657 ЦК України передбачена обовязкова письмова форма правочину і нотаріальному посвідченню та державній реєстрації лише договорів купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна.

Суд приходе до висновку, що обєкт договору деревяні будиночки є рухомим майном, оскільки з огляду на ч. 2 ст. 181 ЦК України рухомими визнається речі, які можна вільно переміщувати у просторі, а також їх переміщення можливе без їх знецінення та без зміни їх призначення шляхом залучення відповідної техніки.

Цивільний кодекс України встановлює, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч. 1 ст. 640 ЦК України).

Судом встановлено, що 15.12.2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено в усній формі договір купівлі-продажу 5 деревяних будиночків. ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 2500 доларів США в рахунок сплати за придбані будиночки, а ОСОБА_2 власноруч написала розписку та зобовязалася передати будиночки покупцеві на початку літа 2008 року. Факт отримання грошей представник ОСОБА_2 в судовому засіданні не оспорює, що також вбачається й з зустрічної позовної заяви.

Факт досягнення домовленості між сторонами в справі щодо купівлі-продажу 5 деревяних будиночків та отримання відповідачкою суми грошей від позивачки підтверджується й показаннями свідка ОСОБА_6, який пояснив, що йому відомо, що ОСОБА_2 та її мати продали ОСОБА_7 5 деревяних будиночків, які в березні 2008 року ОСОБА_1 вивезла з території пансіонату «Каховка». Бачив факт передачі ОСОБА_1 ОСОБА_2 суму вартості цих будиночків 2500 доларів США. Зазначив, що протягом вказаного періоду з бази відпочинку вивозилися також й інші деревяні домики.

Виходячи з положень статей 6, 626-632, 526 ЦК України, укладений договір є обовязковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства.

Стаття 651 ЦК України передбачає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друг сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Встановлено, що позивачка має на праві приватної власності базу відпочинку «Людмила», яка розташована в с. Генічеська Гірка Генічеського району по вул. Набережній, 40, по сусідству з базою відпочинку відповідачки, придбані деревяні будиночки їй необхідні були для розміщення на території своєї бази відпочинку для відпочиваючих, і вона розраховувала при укладанні договору на те, що влітку 2008 року зможе встановити придбані будиночки на своїй базі відпочинку і розпоряджатися ними в подальшому. Однак з причини не виконання взятих відповідачкою на себе зобовязань, позивачка була позбавлена права володіти та розпоряджатися придбаним майном.

Порядок підтвердження виконання зобовязання визначений ст. 545 ЦК України, відповідно до якої прийнявши виконання зобовязання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документу кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документу у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку.

Суд приймає до уваги розписку від 15.12.2007 року, як доказ отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 2500 доларів США, оскільки будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів відповідачкою стосовно повернення цих коштів позивачці або передачу останній предмету купівлі-продажу 5 деревяних будиночків, в супереч вимогам ст. 60 ЦПК України, не надано.

Судом встановлено, що в розрахунок за придбані деревяні будиночки ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 2500 доларів США. Позивач первісного позову не наполягає на тому, що вказана сума є завдатком, і просить суд стягнути з відповідачки еквівалент вказаної суми в гривнях.

Відповідно до статті 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що договір від 15.12.2007 року укладений між сторонами в справі щодо купівлі продажу 5 деревяних будиночків, які знаходяться за адресою: с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області, вул. Набережна, 40А слід розірвати. А враховуючи те, що сторони домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежів судом визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.

Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях, якщо у зобовязанні визначений грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Згідно довідки ТВБВ № 10021/0148 ФХОУ АТ «Ощадбанк» № 419 від 02.08.2012 року офіційний курс долару по відношенню до української гривні станом на 22.06.2012 року становить 799,25 грн. за 100 доларів США. Таким чином, сумою авансового платежу суд вважає 19981,25 грн., що еквівалентна 2500 доларам США, яку слід стягнути з відповідачки на користь позивачки.

Щодо вимог зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договорі недійсним суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК України. У статті 203 зазначеного кодексу зазначається, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Таким чином, в даній статті йде мова про відповідність закону саме змісту правочину, а не форми, тому визнати договір купівлі-продажу недійсним, на тій підставі, що написана відповідачкою розписка за змістом не містить дані про конфігурацію деревяних будиночків, за умови, що сторони не спростовують отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 2500 доларів США за придбання 5 деревяних будиночків, не можна. З огляду на наведене, суд прийшов до висновку, що зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати в сумі 245,00 грн.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 6, 215, 526, 533, 545, 570, 626-632, 640, 651, 655, 657 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу пяти деревяних будиночків, укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15.12.2007 року та стягнення понесених збитків задовольнити в повному обсязі.

Розірвати договір купівлі-продажу від 15 грудня 2007 року, який укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стосовно продажу ОСОБА_2 ОСОБА_1 пяти деревяних будиночків, що знаходяться на території бази відпочинку «Каховка» (с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області, вул.. Набережна, 40).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 19981,25 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним залишити без задоволення в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 245,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Генічеським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд Херсонської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_8