Справа № 2-35/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2012 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Ракa Л. С.

при секретарі Багач Л.Д., Вороняку А.С., Мельник М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Червонограді справу за позовом КП Червонограджитлокомунсервіс до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення без надання іншого житлового приміщення, позовом КП Червоноградтеплокомуненерго до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання та зустрічним позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Червоноградської міської ради, з участю третіх осіб ОСОБА_1, КП Червонограджитлокомунсервіс про визнання права користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач КП ЧЖКС звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачів покликаючись на те, що основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 був зареєстрований ОСОБА_3. Використання спірної квартири здійснювалося на основі житлового найму. У звязку із смертю ОСОБА_3, останній був знятий з реєстрації у вказаній квартирі 09.09.06 року.

Відповідач та члени його сімї без будь-яких правових підстав вселилися у спірне приміщення і на час подання позовної заяви продовжують проживати в ньому. 02.07.2008 року житлово-комунальною конторою №3 відповідачам було направлено попередження про незаконне проживання та звільнення спірного приміщення. Відповідачі в добровільному порядку не звільнили спірне приміщення. Тому просили виселити відповідачів без надання іншого житлового приміщення із квартири АДРЕСА_2, а також стягнути судові витрати по справі.

Третя особа із самостійними вимогами КП Червоноградтеплокомуненерго звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання покликаючись на те, що КП Червоноградтеплокомуненерго надає послуги з теплопостачання у квартиру АДРЕСА_3. Станом на 01.01.2009 року за вказаною квартирою рахується заборгованість з теплопостачання в розмірі 7228,89 грн., в тому числі : сума 4134,85 грн. рахувалася за ОСОБА_3, решта суми - 3094,04 грн., є боргом відповідачки ОСОБА_1, що виник за період з жовтня 2006 року по грудень 2008 року. Просить стягнути із ОСОБА_1 борг в сумі 3094,04 грн. за надані послуги з теплопостачання. В доповненнях до позовних вимог КП Червоноградтеплокомуненерго просить стягнути з відповідачки 6 165.11грн.заборгованості за надані послуги з гарячого та теплопостачання за період з вересня 2002р. по лютий 2009р.

Відповідачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Червоноградської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням покликаючись на те, що з 1993 року вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. У 1992 році вона залишила свого чоловіка ОСОБА_4, з яким проживала в ОСОБА_5 Федерації та повернулася в м. Червоноград для подальшого проживання. Проживала вона із своєю матірю та сином у квартирі АДРЕСА_4.

У квартирі АДРЕСА_5 проживав її сусід ОСОБА_3 Так як вони були людьми одинокими, жили поряд, багато спілкувалися та допомагали один одному, через деякий час вони стали жити фактичними шлюбними відносинами. Квартира АДРЕСА_6, в якій вона була прописана, знаходилась в будинку, який було визнано таким, що не відповідає санітарним та технічним вимогам і непридатний для проживання відповідно до рішення виконкому Червоноградської міської ради від 16.01.1992 року. Крім того, з 1992 року у непридатній для проживання квартирі №4 проживала її мати ОСОБА_1 та син від першого шлюбу ОСОБА_6 ОСОБА_2 є такою, що потребує покращення житлових умов, що підтверджується довідкою виконкому Червоноградської міської ради від 11.12.09 року та перебуває на квартирному обліку.

У 1993 році вона переселилася у спірну квартиру до ОСОБА_3, де вони вели спільне господарство, спільно оплачували комунальні послуги, здійснювали поїздки до його та її родичів. ОСОБА_7 не приватизував спірну квартиру через те, що будинок був визнаний таким, що не відповідає санітарним та технічним вимогам та непридатним для проживання. Після кількох років фактичних шлюбних відносин вони вирішили оформити шлюб, однак не встигли цього зробити, оскільки ОСОБА_3 несподівано помер 24 грудня 1997 року. Після його смерті вона залишилася проживати у ІНФОРМАЦІЯ_2, де проживає по даний час. Просила визнати за нею право користування цим житловим приміщенням.

Представник позивача КП Червонограджитлокомунсервіс в судовому засіданні позов підтримав, покликавшись на обставини викладені у позовній заяві та просив виселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із всіма членами сімї без надання іншого житлового приміщення із квартири АДРЕСА_7 позов задовольнити. Поданий зустрічний позов не визнав, надавши суду письмові заперечення проти позовних вимог та пояснив, що ОСОБА_2 зазначає, що вона набула право на житлове приміщення по вул. Козацькій, 9а/7 із тих підстав, що перебувала у шлюбних відносинах з колишнім квартиронаймачем спірної квартири ОСОБА_3, однак на підтвердження цього не долучила жодного документу.

Разом з тим, листом №347 від 15.03.2010 року стверджується, що ОСОБА_3 з 1983 року проживав один в ІНФОРМАЦІЯ_3 без реєстрації, в будинку рідної матері ОСОБА_8 та працював вчителем біології в Бобрицькій загальноосвітній школі. Із заяви ОСОБА_9 вбачається, що ОСОБА_3 останнім часом дуже хворів, але крім сусідів та родичів за ним ніхто не доглядав. Це також підтверджується заявою ОСОБА_10 від 15.03.2010 року, депутата Бобрицької сільської ради, фельдшера Арчепитіського ФАП Любашівського району Одеської області проте, що догляд за ОСОБА_3 до дня його смерті здійснювали його сусіди ОСОБА_11 та ОСОБА_12 У своїй заві від 15.03.2010 року ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтверджують той факт, що ОСОБА_3 був їхнім сусідом до дня його смерті. ОСОБА_2 у позовній заяві зазначає, що перебувала у шлюбних відносинах із ОСОБА_4 до 1997 року і що одночасно до 1997 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3, тобто перебувала у шлюбних відносинах із двома чоловіками, що суперечить законодавству України. Крім того, ОСОБА_2 неодноразово наголошувала, що спірна квартира використовувалася нею як підсобне приміщення, а не з метою проживання. Просив в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги за позовом КП Червонограджитлокомунсервіс про виселення без надання іншого житлового приміщення не визнала, так як, на її думку, її донька набула права користування спірною квартирою, позовні вимоги КП Червоноградтеплокомуненерго про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання визнала частково та пояснила, що згідна на виплату заборгованих сум із теплопостачання у випадку задоволення зустрічного позову. Вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 про визнання права користування житловим приміщенням підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги КП Червонограджитлокомунсервіс про виселення без надання іншого житлового приміщення не визнала з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві, позовні вимоги КП Червоноградтеплокомуненерго про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання визнала частково та пояснила, що у випадку задоволення зустрічного позову вона згідна оплатити заборгованість з тепло та гарячого водопостачання, поданий нею зустрічний позов підтримала та просила його задовольнити, додатково пояснила, що з 1993 року вона проживала із ОСОБА_3, вони вели спільний побут, його рідна сестра знала про їхні відносини. ОСОБА_3 помер в 1997 році.

Представник КП Червоноградтеплокомуненерго в судовому засіданні позовні вимоги за їх позовом підтримав, просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання в розмірі 8324,59 грн., в тому числі невиконані зобовязання ОСОБА_3 та суму боргу - 6568,79 грн. за період з вересня 2002 року по травень 2009 року. Просив позов задовольнити.

Представник виконавчого комітету Червоноградської міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав.

Вислухавши пояснення представника позивача по первісному позову, відповідачів, представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає до задоволення в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 та позову КП Червоноградтеплокомуненерго про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання слід відмовити із наступних підстав.

Судом встановлено, що предметом спору є квартира АДРЕСА_8.

Актом від 02.07.2008 року комісії в складі головного інженера ЖЕК №3 ОСОБА_13, майстрів ЖЕК №3 ОСОБА_14П.Є, ОСОБА_15 зі слів ОСОБА_16 та ОСОБА_17, які проживають ІНФОРМАЦІЯ_4, встановлено, що в квартиру АДРЕСА_9 самовільно, без реєстрації, заселилися ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які зареєстровані в квартирі №4 того ж будинку. В квартирі АДРЕСА_5 до дня смерті був зареєстрований і проживав ОСОБА_3, який згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №266763, виданого Бобрицькою сільською радою народних депутатів Любашівського району помер 27.12.1997 року.

Із довідки №817 від 02.02.2009 року встановлено, що основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_7 був ОСОБА_3 на підставі ордеру № 19925 від 12.10.1976 року.

Також судом встановлено, що у спірній квартирі ОСОБА_3 був лише зареєстрований, в квартирі, постійно чи переважно відповідно до вимог Закону, не проживав.

Так, із листа №347 від 15.03.2010 року та №238 від 24.02.2010 року Бобрицької сільської ради встановлено, що ОСОБА_3 дійсно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3 без реєстрації з 1989 року по день його смерті в будинку його покійної матері ОСОБА_8 один, захоронений в с. Арчепитівка.

Із відповіді №26 від 15.03.2010 року та №16 від 24.02.2010 року Бобрицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Одеської області встановлено, що ОСОБА_3 працював вчителем біології в цій школі з 13.11.1989 року по 11.11.1997 року, на підставі наказу №166-к був звільнений по Любашівському райво.

Довідкою №75 від 18.05.2010 року Червоноградської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Червоноградської міської ради Львівської області стверджується, що ОСОБА_3 працював у СШ №1 з 15 серпня 1953 року по 18 вересня 1988 року вчителем географії, наказом №143 звільнений у звязку із виходом на пенсію.

Із копії паспорта ОСОБА_2 51 №3583145, виданого 17.08.2007 року, встановлено, що вона є громадянкою ОСОБА_5 Федерації та зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_5 16 квітня 1993 року.

Тимчасовою довідкою на постійне проживання серії ЛВ №010482 стверджується, що ОСОБА_2 прибула в Україну з Росії в 1993 році та їй було надано право на постійне проживання безстроково.

ОСОБА_2 перебувала у шлюбі із ОСОБА_4, із свідоцтва про розірвання шлюбу встановлено, що 30 квітня 1997 року було розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_18, актовий запис №5.

Із пояснень позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2, вона проживала у спірній квартирі з ОСОБА_3 у фактичних шлюбних відносинах з 1993 року, перебуваючи при цьому у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4, який був розірваний в 1997 році. Із ОСОБА_3 вони проживали в його квартирі, це було в час, коли на літні канікули він приїжджав у м. Червоноград у відпустку.

Пояснення позивачки за зустрічним позовом про те, що суд не бажав взяти до уваги показання рідної сестри ОСОБА_3 суд не приймає до уваги, вважає, що показаня останньої не можуть бути доказом набуття позивачкою права на спірне житло. Так, із пояснень цієї ж позивачки, ОСОБА_3 постійно проживав в Одеській області, в м. Червонограді проживав влітку у період відпустки. А відповідно до ст.17 ЦК України 1963 року місцем проживання громадянина є місце постійного чи переважного його проживання.

Рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради народних депутатів від 16.01.1992 року №6 було затверджено акт обстеження житлового будинку №9а по вул. Козацькій, будинок визнано таким, що не відповідає санітарним та технічним вимогам та є непридатним для проживання.

Із довідки №38170 від 25.12.2008 року КП Комінтех з місця проживання про склад сімї і прописці вбачається, що у квартирі АДРЕСА_4 зареєстровані: ОСОБА_1 власник, ОСОБА_2 дочка та ОСОБА_19 піднаймач.

Довідкою № 3/20-672/3-14 від 11.02.2009 року виконавчого комітету Червоноградської міської ради стверджується, що ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку по місцю проживання з 30.01.2009 року.

Відповідно до ст. 34 ЖК України Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам.

У відповідності до ст. 31 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках

державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і

Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зі своєю сімєю потребує покращення житлових умов, однак, як передбачено ст. 33 Житлового Кодексу України, потребуючі житлових умов забезпечуються жилим приміщенням на загальних підставах, тому посилання ОСОБА_2 на дані положення не можуть судом враховуватися як поважна причина самовільного поселення у спірне житлове приміщення і не можуть бути розцінені судом як покращення її житлових умов.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що

випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і

батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ч.2 ст. 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим

приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верхового Суду України Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України від 12.04.1985 року, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак, відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом є необргунтованими і такими, що не підлягають до задоволення, оскільки ОСОБА_1 не було доведено факту проживання із ОСОБА_3 у шлюбі і що вона стала членом його сімї, що це приміщення було постійним місцем їх проживання, ведення ними спільного домашнього господарства, тривалість їх проживання як сімї.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП Червонограджитлокомунсервіс є підставними та обґрунтованими, відповідачі безпідставно вселилися у спірну квартиру і підлягать виселенню із спірної кварири зі всіма членами сімї відповідно до ст. 116 ЖК України.

Щодо позовних вимог КП Червоноградтеплокомуненерго про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання.

Відповідно до ч.2 ст. 68 ЖК України обовязок оплати комунальних послуг та квартирної плати покладається на наймача.

Як вбачається із копій квитанцій від 16.01.2007 року, 15.02.2007 року, 15.03.2007 року, 16.04.2007 року, 15.05.2007 року, 29.06.2007 року, 15.11.2007 року, 14.12.2007 року, 12.03.2009 року, 12.05.2009 року, 12.03.2009 року, 16.01.2009 року, 14.04.2009 року, 21.09.2006 року, 13.10.2006 року, 15.11.2006 року, 18.12.2006 року, 17.01.2008 року, 18.02.2008 року, 17.03.2008 року, 14.04.2008 року, 18.06.2006 року, 07.02.2006 року, 14.03.2006 року, 11.04.2006 року, 12.05.2006 року, 19.07.2006 року, 15.06.2006 року, 16.08.2006 року, 16.05.2008 року, 19.06.2008 року, 18.08.2008 року, 17.10.2008 року, оплата комунальних послуг здійснювалася на імя ОСОБА_3

Відповідно до п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005 року, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі договір).

Як вбачається із матеріалів справи відповідачі не були наймачами квартири АДРЕСА_10 в м Червонограді Львівської області чи членами його сімї, із ними не було укладено договору про надання послуг з теплопостачання. Також вони не були спадкоємцями майна ОСОБА_3, тому не є правонаступниками його зобовязань.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги КП Червоноградтеплокомуненерго до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання не підлягають до задоволення, оскільки останні є неналежними відповідачами. КП Червоноградтеплокомуненерго не було наведено достатніх доказів використання наданих ними послуг саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.10,60,209,212, 222 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов КП Червонограджитлокомунсервіс до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення без надання іншого житлового приміщення задовольнити.

Виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2 з усіма проживаючими з ними членами сімї з квартири АДРЕСА_3 без надання іншого житлового приміщення.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до виконавчого комітету Червоноградської міської ради, третьої особи КП Червонограджитлокомунсервіс про визнання права користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_11 відмовити.

В позові КП Червоноградтеплокомуненерго до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення не вступило в законну силу.

Суддя: Л. С. Рак