Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2012 року Юрївський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді : Ковальчука В.О.

при секретарі Банних В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань названого суду в смт. Юрївка, цивільну справу № 0446/737/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що 28 травня 2011 року помер її син ОСОБА_2 та після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, яка розташована на території Юрївської селищної ради Юрївського району Дніпропетровської області.

Разом з тим, ОСОБА_1 зазначила, що син заповіт не залишив.

Окрім того, позивач ОСОБА_1 зазначила, що за життя її син ОСОБА_2 був спадкоємцем майна, що залишилося після смерті його батька ОСОБА_3, а саме 1/3 частки спадкового майна, яким є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,267 га (площа 1/3 частки якої становить 2,4225 га), що розташована на території Юрївської селищної ради Юрївського району Дніпропетровської області.

Також, позивач зазначила, що у Державному акті серії ІV-ДП №116772 виданому на імя ОСОБА_3 зазначено, що право власності на 2/3 частини вищевказаної земельної ділянки перейшло до ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Окрім того, позивач зазначила, що вона як мати, є спадкоємицею першої черги за законом. Так як постійно проживала з сином на час відкриття спадщини, та не заявляла про відмову від спадщини.

Разом з тим, позивач зазначила, що вона звернулася до державного нотаріуса Тернівської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріус у видачі свідоцтва відмовив з тієї причини, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації за місцем розташування земельної ділянки, а державна реєстрація права власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 відсутня, так за життя він не встиг зареєструвати своє право власності на неї.

В звязку з зазначеним позивач ОСОБА_1 в позовній заяві просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/3 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4225 га, розташованої на території Юрївської селищної ради Юрївського району Дніпропетровської області.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибула, та подала в суд заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, зазначивши в ній що позовні вимоги підтримує.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не прибув, причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся належним чином судовою повісткою.

Суд перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З копії свідоцтва про народження серії І-КИ №004580 від 13 липня 1998 року встановлено, що ОСОБА_2 являвся сином позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.5).

Із державного акту на право приватної власності на землю ІV-ДП №116772 встановлено, що ОСОБА_3, являвся власником земельної ділянки площею 7,267 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.7).

З свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 квітня 2010 року, встановлено що ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину спадкового майна,а саме земельної ділянки, площею-7,267 га (а.с.9).

З свідоцтва про смерть серії І-КИ № 391694 встановлено, що ОСОБА_4, помер 28 травня 2011 року (а.с. 4).

З виписки житлово комунального підприємства, встановлено що в будинку №16 по вул..Мира, м.Терновка, Дніпропетровської області спадкоємець ОСОБА_1 на час смерті сина проживала разом з спадкодавцем ОСОБА_2 (а.с.6).

З довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 11 вересня 2012 року з вихідним №1/13-4156 встановлено, що земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа якої 2,4225 га складає 45 105 (сорок пять тисяч сто пять) гривень 58 копійок (а.с. 10).

З витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та (спадкові справи) видані на підставі свідоцтва про право на спадщину) встановлено, що заповіт не складався та спадкова справа не відкривалась (а.с. ).

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 вересня 2012 року встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а.с.8).

Згідно ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст.1222, 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги була мати спадкодавця ОСОБА_1.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкодавців).

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.ст.1218, 1225 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що спадкоємець ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори і ця заява відповідає її волевиявленню.

За таких обставин суд встановив, що спадкоємець ОСОБА_1 вчинила всі дії для прийняття спадщини.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.1 п.г ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст.ст.125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації, а зокрема Державного акта.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 п.г ст.81,125,126 ЗК України, ст.ст.328,1216,1217,1218,1220,1222,1225,1261,1268 ЦК України, ст.ст.10,11,209,212,213,214,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,4225 Га, розташовану на території Юрївської селищної ради Юрївського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування, згідно Державного акту серії IV-ДП №116772 після смерті ОСОБА_4, померлого 28 травня 2011 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення, а особи які брали участь у справі та не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом 10-ти днів з дня отримання рішення, апеляційної скарги.

Суддя: В.О.Ковальчук