Справа № 1715/2230/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2012 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Рогозіна С.В.

при секретарі Кулик Т.М.

з участю державного виконавця Гнесь Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_1 про визначення частки з майна, що перебуває у спільній сумісній власності, суд, -

встановив:

До Рівненського міського суду звернулась державний виконавець відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_1 з поданням про визначення частки ОСОБА_2 в приватній спільній сумісній власності квартири АДРЕСА_1.

В своєму поданні державний виконавець вказує про те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 100955,73 гривні.

Згідно повідомлення КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації»за № 2285 від 19.10.2011 року ОСОБА_2 належить на праві приватної спільної сумісної власності частина квартири АДРЕСА_1.

Держаний виконавець в судовому засіданні подання підтримав та просить його задоволити. Сторони по справі в судове засідання не зявились, їхня неявка не перешкоджає розгляду подання по суті.

Розглянувши подання державного виконався та матеріали справи, суд вважає, що подання державного виконавця про визначення частки з майна, що перебуває у спільній сумісній власності задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" у випадках коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Згідно до положень ст. 379 ЦПК України за поданням державного виконавця судом вирішується питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, що відповідає положенням ч. 6 ст.м52 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, до компетенції суду при розгляді процесуальних питань, пов'язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) віднесено питання визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Розгляд даного питання відбувається за вмотивованим поданням державного виконавця, який здійснює примусове виконання рішення.

В поданні державного виконавця вказується, що згідно повідомлення КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації»за № 2285 від 19.10.2011 року ОСОБА_2 належить на праві приватної спільної сумісної власності частина квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 28.11.1994 року, виданого Фондом державного комунального майна Рівненської міської ради народних депутатів та зареєстроване інше майно на яке державний виконавець може здійснити звернення стягнення. Також в додатках до подання наявний лист КП "РМБТІ" в якому вказано, що іншими співвласниками даної квартири є ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Посилання на інші докази у поданні відсутні.

Стаття 60 ЦПК України, вказує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проводячи аналогію з статтею 60 ЦПК України, суд вважає, що подання державного виконавця повинно бути обґрунтоване. На переконання суду в поданні повинна міститися інформація про те, яку частку з спільного майна необхідно визначити, повинен міститися перелік інших співвласників даного майна, оскільки визначення частки буде впливати на їхні права та обовязки, повинен міститися перелік інших зацікавлених осіб, яких необхідно залучити при розгляді даного питання.

Крім того державний виконавець вказав, що в даний час вона не планує звертати стягнення на частину квартири АДРЕСА_1, яка є власністю ОСОБА_2, оскільки в першу чергу необхідно звернути стягнення на належний ОСОБА_2 на праві власності гараж.

Оскільки у поданні державного виконавця відсутня інформація необхідна для розгляду його та прийняття законного рішення, суд вважає ті обставини на які посилається державний виконавець в поданні про визначення частки недоведеними.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 60, 209, 210, 293, 294, 379 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_1 про визначення частки з майна, що перебуває у спільній сумісній власності відмовити за його недоведеністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Рівненського міського суду Рогозін С.В.