Лисичанський міський суд Луганської області
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2012 р. м. Лисичанськ
Лисичанській міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Фастовця В.М.,
при секретарі судового засідання Мягкій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, -
Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача 4447,48 грн. матеріальної шкоди та 5000,00 грн. у якості відшкодування моральної шкоди, завданої їй відповідачем внаслідок ДТП, яке сталося 23.04.2012 р. о 07-50 годині у м. Лисичанську. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на заподіяння їй в результаті наїзду на неї автомобіля, яким керував відповідач, тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона отримала струс мозку і знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні ЦМЛ ім. Тітова з 23.04.2012 р. по 14.05.2012 р., у звязку з чим витратила на лікування 4447,48 грн., а також зазнала з вини відповідача моральні та фізичні страждання, як під час дорожньо-транспортної пригоди, так і після цього.
Позивачка у судове засідання не зявилася, просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала суду письмову заяву.
Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
У судовому засіданні були досліджені наступні докази: копія епікризу з історії хвороби № 2850 від 14.05.12 р., копії квитанцій, фіскальних чеків, товарних чеків, рецептів; копія постанови апеляційного суду Луганської області від 25.06.2012 року; копія паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера позивача; довідка з адресного столу.
Дослідивши докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково.
У судовому засіданні встановлено, що 23 квітня 2012 р. о 07-50 годині відповідач, керуючи власним автомобілем марки «MAZDA-3», номерний знак НОМЕР_1, у м. Лисичанську по вул. Гарибальді, біля магазину «Теплий будинок», рухаючись заднім ходом, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_1 (позивача у справі). Внаслідок цього ДТП ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження.
Постановою апеляційного суду Луганської області від 25.06.2012 р. було скасовано постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 01.06.2012 р., якою ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, і провадження у справі було припинено. Постанова апеляційного суду мотивована відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, через відсутність технічних пошкоджень транспортного засобу. При цьому, факт отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень внаслідок зазначеного ДТП, в постанові апеляційного суду не спростовано.
Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона повинна підтвердити ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх доводів і заперечень; постанова у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Позивачка, внаслідок отриманих в результаті наїзду на неї автомобілю, яким керував відповідач, тілесних ушкоджень з 23.04.2012 р. по 14.05.2012 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні ЦМЛ ім. Тітова. Згідно з епікризом з історії хвороби № 2850 від 14.05.12 р. ОСОБА_1 перебувала на лікуванні з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м'яких тканин затилочної області, забій лівого колінного суглоба та лівої гомілки, забій лівої ступні травми, отримані внаслідок ДТП. На лікування позивачкою було затрачено 4447,48 грн., що підтверджується доданими до справи квитанціями, фіскальними, товарними чеками, рецептами.
Відповідач добровільно не відшкодовував позивачці затрачені на лікування грошові кошти.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використання, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання…, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Отже, враховуючи вищезазначені обставини та наявні докази, відповідач повинен відшкодувати позивачці матеріальну шкоду завдану їй внаслідок використання ним транспортного засобу - джерела підвищеної небезпеки, в розмірі 4447,48 грн.
Крім того, дії відповідача спричинили позивачці і моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких позивачка зазнала у зв'язку з ушкодженням її здоров'я. Розмір завданої моральної шкоди позивачка оцінює у 5000 грн.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст.1167, ст.1168 ЦК України. Зокрема, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з принципів розумності і справедливості, ступеню тяжкості отриманих позивачкою тілесних ушкоджень, співвідношенню матеріальної та моральної шкоди, а тому стягує на користь позивачки моральну шкоду в розмірі 2000 грн..
Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 321,9 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного керуючись, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, -
1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкодизадовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 4447 (чотири тисячі чотириста сорок сім) грн. 48 коп., моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі) грн., а всього 6447 (шість тисяч чотириста сорок сім) грн. 48 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Лисичанським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10-ти днів з дня отримання копії заочного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до Лисичанського міського суду апеляційної скарги у 10-тиденний строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя