Справа № 1513/1584/12
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2012 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області
головуючого - судді Масленикова О.А.,
при секретарі - Д'яченко М.В.
розглянувши цивільну справу за позовом
стягнення боргу та неустойки за договорами позики
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики та неустойки і вказав, що 28.10.2011 року відповідач позичив у нього 9000 гривень, про що власноручно написав розписку. Строк повернення грошей сплив 01.11.2011 року. 10.11.2011 року ОСОБА_2 позичив у позивача 30 000 доларів США що в еквіваленті складало 240 тисяч гривень, про що відповідач написав розписку та між сторонами було укладено договір позики К-1 від вказаної дати. Строк повернення коштів за договором сплив 10.01.2012 року. Відповідно до вказаного договору у випадку несвоєчасного повернення позики позичальник має сплатити позикодавцю сум боргу, а також неустойку у розмірі 20 % від суми боргу. 15.12.2011 року ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 6 000 доларів США, що на той час було еквівалентно 48 000 гривень, про що він написав розписку та між сторонами було укладено договір позики № К-2 від 15.12.2011 року. Строк повернення коштів за даним договором сплив 10.01.2012 року. За умовами даного договору у випадку несвоєчасного повернення позики позичальник повинен сплатити позикодавцю суму боргу, а також неустойку у вигляді штрафу у розмірі 20 % від суми боргу. Як зазначив позивач, станом на 22 квітня 2012 року за даними Національного Банку України середньозважений курс долара США на міжбанківському валютному ринку складає 804,49 гривень за 100 доларів США. На даний час сума неповернутих позивачу коштів з боку відповідача виходячи з зазначеного курсу складає:
- за розпискою від 28.10.2011 року 9000 гривень;
- за договором позики № К-2 від 15.12.2011 року 6000 доларів США, що еквівалентно 48 240 гривень та 20 штрафу, що складає 9648 гривень.
Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за укладеними договорами позики складає 356 328 гривень, які позивач просив суд стягнути з відповідача.
На призначену дату розгляду справи позивачем було надано заяву, відповідно до якої він зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд розглянути справу за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2, повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання про дату та місце удового розгляду, повторно в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав.
На підставі письмової заяви позивача суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів без фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм за відсутності сторін та ухвалює заочне рішення по справі, що узгоджується з положеннями ст.ст. 197, 224-226 ЦПК України.
Вивчивши позовну заяву, в процесі дослідження обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:
Як вбачається з наданої позивачем розписки, 28.10.2011 року ОСОБА_2, що мешкає в АДРЕСА_1, взяв в борг у ОСОБА_1 9000 гривень, які зобовязався повернути 01.11.2011 р.
П. 6 даного Договору передбачено обовязок ОСОБА_2 у випадку несвоєчасного повернення позики сплатити позикодавцю ОСОБА_1 суму боргу, а також неустойку у вигляді штрафу в розмірі 20 відсотків від суми боргу.
10 листопада 2011 року ОСОБА_2 було надано позикодавцю ОСОБА_1 розписку на підтвердження отримання ним грошових коштів за договором позики № К-1 в сумі 240000 тисяч гривень, як те було передбачено п. 3 Договору.
Відповідно до договору позики № К-2 від 15.12.2011 р. ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 грошову позику у національній валюті у сумі 48 000 гривень, що еквівалентно 6 000 доларам США на момент надання позики строком до 10 січня 2012 року включно без сплати відсотків, а ОСОБА_2 зобовязався повернути суму позики у встановлений договором строк в сумі еквівалентній 6000 доларам США на момент повернення, який вираховується з дня передачі йому грошей.
П. 6 даного Договору передбачено обовязок ОСОБА_2 у випадку несвоєчасного повернення позики сплатити позикодавцю ОСОБА_1 суму боргу, також неустойку у вигляді штрафу в розмірі 20 відсотків від суми боргу.
15 грудня 2011 року ОСОБА_2 було надано позикодавцю ОСОБА_1 розписку на підтвердження отримання ним грошових коштів за договором позики № К-2 в сумі 48 000 тисяч гривень, як те було передбачено п. 3 Договору.
Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,
При вирішенні справи судом враховано відповідні положення діючого законодавства:
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Конкретні способи захисту порушеного права передбачені в ч. 2 ст. 16 ЦК України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 533 ЦК України визначено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.
Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.
З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 неналежним чином виконує свої зобовязання щодо повернення грошових коштів за договорами позики, укладеними з ОСОБА_1, що підтверджується доказами, наданими позивачем. Таким чином, судом приходить до висновку про необхідність покладення на відповідача обовязку повернути позивачу грошові кошти відповідно укладених між сторонами договір позики та стягнення з відповідача сум неустойки, яка передбачена за договорами, що узгоджується з наведеними положеннями цивільного законодавства..
Щодо розміру сум, які підлягають до стягнення з відповідача за укладеними договорами суд виходить з того, що за умовами укладених сторонами договорів № К-1 від 10.11.2011 р. та № К-2 від 15.12.2011 року було передбачено обовязок позичальника ОСОБА_2 щодо повернення ОСОБА_1 грошових коштів у відповідному доларовому еквіваленті на момент повернення грошей.
Разом з тим, виходячи з того, що позивачем при проведенні розрахунку заборгованості курс гривні відносно долара США було визначено як 8,04 за 1 долар, суд вважає за необхідне провести перерахунок заборгованості відповідача перед позивачем за договорами виходячи з офіційного курсу долара США до гривні, встановленого Національним банком України на дату ухвалення рішення на офіційному сайті, тобто 7,99 гривень за 1 долар США, що узгоджується зі змістом п. 2 укладених Договорів позики № К-1 та № К-2.
Таким чином грошовий еквівалент боргу в сумі 30 000 доларів США за Договором № К-1 від 10.11.2011 р. становить:
30 000 доларів США?7,99 = 239 700 гривень.
Сума неустойки складає: 239 700?20:100 = 47 940 гривень.
Загальна сума заборгованості відповідача за договором № К-1 від 10.11.2011 р. складає 287 640 гривень.
Грошовий еквівалент боргу в сумі 6 000 доларів США за Договором № К-2 від 15.12.2011 р. становить:
6 000 доларів США?7,99 = 47 940 гривень.
Загальна сума заборгованості відповідача за договором № К-2 від 15.12.2011 р. складає 57 528 гривень.
Загальна сума заборгованості за договорами позики, яку належить стягнути з відповідача на користь позивача складає:
Таким чином суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заявленого ОСОБА_1 позову.
В звязку з частковим задоволенням позову за правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем, підлягають до стягнення з відповідача.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК, ст.ст. 16, 23, 526, 530, 533, 549, 611, 625, 1046-1050 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та неустойки за договорами позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 суму заборгованості та неустойки з укладеними договорами позики у розмірі 354 168 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 3282 гривні.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Згідно ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_3