Ленінський районний суд м. Миколаєва
Справа № 2-1615/2011 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

31.01.2012 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді - Костюченко Г.С., при секретарі Ордановій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міської поліклініки № 2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

22.02.2011 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міської поліклініки № 2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що 13.08.2008 р. йому було встановлено інвалідність 3 групи за загальним захворюванням. Відповідно до складеної для нього Індивідуальної програми реабілітації інваліда зазначено, що його повинно бути забезпечено урологічними катетерами. Позивач неодноразово звертався до Міської поліклініки № 2, Міської поліклініки № 3, Обласної МСЕК з вимогою виконати ІПР інваліда та забезпечити його безкоштовно зазначеними медичними виробами. Проте протягом тривалого часу (з серпня 2008 р. до липня 2009 р.) йому було відмовлено в наданні урологічних катетерів, в звязку з чим він був змушений придбати їх за власні кошти. Позивач зазначав, що неправомірними діями відповідача йому було завдано моральних страждань та принижень.

Посилаючись на вищевикладене позивач просив суд стягнути з Міської поліклініки № 2 матеріальну шкоду в розмірі 15 219 грн., а також компенсацію завданої моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували. Посилались на те, що вина відповідача в ненаданні ОСОБА_1 означених медичних виробів відсутня.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до Висновку Медико - соціальної експертної комісії № 2 від 13.08.2008 р. ОСОБА_1 було встановлено третю групу інвалідності за загальним захворюванням.

13.08.2008 р. медико-соціальною експертною комісією було складено Індивідуальну програму реабілітації інваліда № 893 для ОСОБА_1. В розділі ІІІ вказаної програми «Вироби медичного призначення» було зазначено, що ОСОБА_2 повинен забезпечуватись урологічними катетерами. Вказане забезпечення повинно було здійснювати ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення.

В подальшому 05.03.2009 р. Обласною медико-соціальною експертною комісією було внесено Зміни до Індивідуальної програми реабілітації інваліда № 893, а саме визначено, що забезпечення ОСОБА_1 урологічними катетерами повинен здійснювати медичний заклад за місцем його мешкання.

06.03.2009 р. ОСОБА_1 звернувся до Міської поліклініки № 3 з заявою про надання йому урологічних катетерів. Однак згідно Відповіді поліклініки від 13.03.2009 р. № 19 позивачу було запропоновано звернутись до поліклініки за місцем проживання для отримання лікарських засобів безоплатно на пільгових умовах.

У відповідності до Відповіді Міської поліклініки № 2 на звернення позивача від 23.03.2009 р. йому також було відмовлено в наданні виробів медичного призначення урологічних катетерів, оскільки він як інвалід третьої групи з наявними в нього захворюваннями не належить до категорій громадян, що забезпечуються пільговими ліками.

17.06.2009 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_3 соціальних виплат і компенсацій Ленінського району м. Миколаєва з вимогою про виконання Індивідуальної програми реабілітації інваліда. Але згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 1652 від 20.11.2006 р. інваліди забезпечуються за рахунок коштів державного бюджету технічними та іншими засобами реабілітації. Однак урологічні катетери є виробами медичного призначення та не належать до технічних засобів реабілітації, що підтверджується ОСОБА_3 соціальних виплат і компенсацій Ленінського району м. Миколаєва від 08.07.2009 р. (а.с. № 21).

В звязку з неодноразовими зверненнями позивача до закладів охорони здоровя, ОСОБА_3 охорони здоровя облдержадміністрації було створено комісію з фахівців обласного та міського управлінь охорони здоровя, адміністрацій закладів охорони здоровя, медико-соціальної експертизи, лікарів, причетних до лікування ОСОБА_1, та досліджено питання щодо забезпечення його засобами медичного призначення згідно з Індивідуальною програмою реабілітації № 893 від 13.08.2009 р. Комісія дійшла висновків, що забезпечення позивача медичними катетерами повинна здійснювати Міська поліклініка № 2, про що йому було повідомлено ОСОБА_3 від 22.05.2009 р.

У відповідності до ст. 5 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»види і обсяги необхідного соціального захисту інваліда надаються у вигляді індивідуальної програми медичної, соціально-трудової реабілітації і адаптації. Індивідуальна програма реабілітації є обовязковою для виконання державними органами, підприємствами (обєднаннями), установами і організаціями.

Згідно ст. 25 ЗУ «Про реабілітацію інвалідів в Україні»основними формами реабілітаційних заходів є: надання реабілітаційних послуг; забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення; матеріальне забезпечення. Реабілітаційні послуги надаються інвалідам в установах і закладах системи реабілітації інвалідів, а також у разі потреби за місцем проживання інваліда.

З липня 2009 р. Індивідуальна програма реабілітації ОСОБА_1 в частині надання медичних засобів виконувалася шляхом видачі Міською поліклінікою № 2 на імя позивача пільгових рецептів для придбання урологічних катетерів в аптеці, яка обслуговує пільгову категорію населення Ленінського району.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 офіційно звернувся з відповідною вимогою до Поліклініки № 2 лише в березні 2009 р., та відповідні зміни (про зобовязання саме лікувального закладу за місцем проживання інваліда забезпечити його медичними виробами) було внесено до Індивідуальної програми реабілітації інваліда № 893 лише 05.03.2009 р., суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування вартості урологічних катетерів, придбаних позивачем за власні кошти, підлягають частковому задоволенню. А саме необхідно стягнути з відповідача вартість катетерів, придбаних за період з 01.03.2009 р. по 15.07.2009 р., в розмірі 4 315 грн. 50 коп.

Щодо вимог про компенсацію 930 шт. недоотриманих катетерів, на які Міською поліклінікою № 2 було видано рецепт, однак які фактично не було отримано позивачем, суд вважає, що вони є безпідставними та в їх задоволенні також необхідно відмовити. Так відповідачем в цій частині було виконано ІПР інваліда, ОСОБА_1 було в повному обсязі забезпечено рецептами на отримання безкоштовних урологічних катетерів (що підтверджує сам позивач). Вини поліклініки в тому, що позивач не отримав препаратів в аптечному закладі, немає; доказів неможливості їх отримання на час розгляду справи суду не надано.

З урахуванням обставин справи, ступеня, характеру й тривалості переживань позивача, приймаючи до уваги відсутність вини відповідача в порушенні прав ОСОБА_1 (Міська поліклініка № 2 є державною установою та її фінансування здійснюється за рахунок державного бюджету за цільовим призначенням) та керуючись принципом справедливості суд вважає, що в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити, стягнення матеріальної шкоди є достатнім для відновлення прав позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача витрати необхідно стягнути сплачені витрати на ІТЗ в розмірі 120 грн., а також судовий збір на користь держави в розмірі 214 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 14, 30, 60, 88, 212-214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Міської поліклініки № 2 на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 4 315 грн. 50 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Міської поліклініки № 2 на користь ОСОБА_1 сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп.

Стягнути з Міської поліклініки № 2 на користь держави судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: