АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/3696/2012 Номер провадження 22-ц/1690/3696/2012Головуючий у 1-й інстанції Андрущенко С.А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2012 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Обідіна О.І.

Суддів: Бутенко С.Б., Панченка О.О.

при секретарі Рибак О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 21 серпня 2012 року по справі за заявою ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду,

колегія суддів , заслухавши доповідь судді - доповідача Обідіної О.І.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 21 серпня 2012 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 23.01.2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Полтава банк» до Макушевої -ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Денір» про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати та постановити нову про задоволення його заяви про скасування рішення третейського суду.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 312 ч.1 п.1 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

По справі встановлено, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 23січня 2012 року позовні вимоги ПАТ «Полтава-банк» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з Макушевої -ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Денір» на користь Публічного акціонерного товариства «Полтава- банк» суму заборгованості у розмірі 2000687 гшрн.89 коп. , що складає : 880000 грн.64 коп. суму простроченого кредиту , 257636 грн. 64 коп. суму прострочених відсотків та 863051грн. 25 коп. пені.

Вирішено питання про стягнення третейського збору.

Після набуття рішення законної сили, останнє звернуто до виконання та перебуває в провадженні ВДВС Рівненського міського управління юстиції.

Відмовляючи в задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду, суд першої інстанції виходив з того, що третейський суд розглянув справу в межах своїх повноважень, оскільки позивачем по справі являвся банк, який не є споживачем послуг, предметом спору було стягнення кредитної заборгованості з боржника, який не виконував належним чином договірні зобовязання, тому справа не стосувалась захисту прав споживача відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, суд відхилив підстави позову щодо незалучення до розгляду справи в третейському суді ОСОБА_2 як чоловіка , оскільки його дружиною ОСОБА_4 укладалась угода про отримання кредитних коштів і не вирішувалось питання про розпорядження спільною сумісною власністю подружжя, згода щодо якого передбачена вимогами ст. 65 СК України..

З вказаним висновком погоджується колегія суддів з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.09.2010 р. між ОСОБА_4 та ПАТ «Полтава-банк» укладено кредитний договір № 2 , згідно якого банк передав останній 2000000 грн. строком на 24 місяців і зі сплатою 22 процентів річних та зі сплатою одноразової комісії в розмірі 1% від загальної суми кредиту.

Копію вказаного договору в день його укладання отримав чоловік позичальника ОСОБА_2, про що зазначено в договорі, який містить напис ОСОБА_2 щодо надання ним згоди на укладання кредитного договору на суму 2000000 грн.

Пунктом п. 7.6. вказаного договору сторони погодили можливість розгляду спорів в третейських судах у відповідності до регламенту постійно діючого третейського суду.

Розглядаючи справу за позовом ПАТ «Полтава-банк» про стягнення з солідарних боржників кредитної заборгованості третейський суд діяв в межах своїх повноважень, оскільки розгляд справи підвідомчий останньому, тому заслуговує на увагу посилання позивача щодо не підвідомчості даної справи третейському суду з підстав положень Закону України «Про захист прав споживачів» .

В даному випадку третейський суд розглядав спір стосовно виконання договірних зобовязань позичальником, а не захисту прав споживачів в розумінні вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», тому виключення, які містить п.14 ст. 6 України, не поширюються на спір, за вирішенням якого в січні 2012 року банк звернувся до третейського суду.

Вірними є висновки суду першої-Інстанції -ЩОДО відсутності необхідності в залученні ОСОБА_2 як чоловіка позичальника до розгляду справи в третейському суді, оскільки предметом спору не являлось подружнє майно , а згода позивача на укладання кредитної угоди зафіксована в тексті договору, що не оспорюється останнім.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

Посилання на невірне тлумачення положень ст. 65 СК України, не приймається до уваги колегією суддів як підстава для скасування рішення, оскільки висновки суду першої інстанції ґрунтуються на правильно застосованих нормах матеріального права, зокрема ст. 65 СК України та ст. 6 Закону України «Про третейські суди».

Керуючись ст. 303, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія судців,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 21 серпня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

С У Д Д І :