Справа № 1007/5875/2012
Провадження № 2/1007/2111/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Лисенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку

в с т а н о в и в:

У травні 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із даним позовом, в якому просять суд усунути їм перешкоди у користуванні та розпорядженні належною на праві спільної сумісної власності квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 шляхом зняття з реєстраційного обліку за цією адресою.

В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що їм на праві спільної сумісної власності згідно із договором обміну квартир від 29.04.2003 року посвідченим приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за № 1821, належить квартира АДРЕСА_2.

Зареєстрованими на даній житловій площі значаться вони та ОСОБА_3, який з 27.05.2010 року в спірній квартирі не проживає.

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 10.06.2011 року ОСОБА_3 засуджений до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна. На даний час ОСОБА_3 відбуває покарання у Херсонській виправній колонії № 61, кінець строку 24.05.2017 року.

Далі зазначаються, що реєстрація відповідача в спірній квартирі перешкоджає їм у здійсненні права власності, а саме користуванні та розпорядженні нерухомим майном.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви, просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, пояснила, що є співвласником спірної квартири, в якій фактично проживає мати ОСОБА_1 Реєстрація відповідача перешкоджає їм у продажі квартири.

Уточнила, що з 27.05.2010 року ОСОБА_3 не проживає в квартирі, відбуває покарання.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, про день і час розгляду даної справи повідомлявся належним чином, про що свідчить судова розписка. З місця перебування відповідач надіслав заяву, в якій зазначив, що згідний із вимогами про зняття його з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_3.

Вислухавши пояснення позивачки, представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Правилами ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду із вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власника майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження.

Згідно зі ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цієї власністю на свій розсуд, продавати, дарувати, заповідати здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Судом встановлено, що позивачам по даній справі на праві спільної сумісної власності згідно із договором обміну від 29.04.2003 року, посвідченим приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за № 1821, належить квартира АДРЕСА_2.

Право власності на спірну квартиру зареєстровано за позивачами в Броварському бюро технічної інвентаризації, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Згідно із довідкою № 57 від 17.05.2012 року, виданою КП «Калинівське ДПС» зареєстрованими в квартирі № 18 за вищевказаною адресою значаться ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до актів обстеження житлового приміщення від 17.02.2011 року, 15.09.2011 року та 12.03.2012 року ОСОБА_3 не проживає, не перебуває та не користується спірною квартирою з 2003 року.

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 10.06.2011 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ст.. 187, ч. 2, ст. 353 КК України та призначено покарання у вигляді семи років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, яке є його особистою власністю.

Згідно з довідкою від 16.01.2012 року, виданою Херсонською виправною колонією ОСОБА_3 відбуває покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 10.06.2011 року, початок строку 24.05.2010 року, кінець строку 24.05.2017 року, в Херсонській ВК № 61 знаходиться з 10.09.2011 року.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Аналізуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що заявлені позивачами вимоги про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають, оскільки відповідач ОСОБА_3 не втратив права користування житловим приміщенням спірною квартирою, де він значиться зареєстрованим. На думку суду, факт його засудження та не проживання з цих підстав в квартирі не є підставою для зняття з реєстрації.

Крім того, суд не може обійти поза увагою визнання відповідачем пред»явлених до нього позовних вимог, вирішуючи це питання суд приходить до вимог ч. 4 статті 174 ЦПК України, якою визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При розгляді даної справи по суті судом не було встановлено законних підстав для прийняття такого визнання.

При розгляді даної справи по суті суд, в порядку ч. 4 ст. 10 ЦПК України сприяв всебічному і повному з»ясуванню обставин справи, роз»яснив особам, які беруть участь у справі їх права та обов»язки, попередив про наслідки вчинення вабо не вчинення процесуальних дій Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України та сприяв здійсненню їх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. П. Маценко