Справа № 2-4733/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2012 року Суворовський районний суд м. Херсона

у складі: головуючого судді - Гонтар Д.О.

при секретарі - Решетніковій В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

28.10.2011р. позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним , з тих підстав, що оспорюваний договір не відповідає вимогам закону та не направлений на реальне настання правових наслідків, а саме продажу будинку відповідачу.

Позивачі, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, у судовому засіданні проти позову заперечувала, надала суду заперечення, просила у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки оспорюваний договір відповідає вимогам закону, що підтверджено рішеннями суду.

Суд заслухавши пояснення позивача його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

В липні 2005р. між сторонами по справі, був укладений договір дарування, згідно якого позивачі подарували а відповідач прийняла у дар 20/100 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою м.Херсон вул. Українська 30.

Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Херсона, вказаний договір визнано договором купівлі-продажу, рішення суду набрало законної сили.

Суд зазначає, що відповідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України передбачено вимоги до правочинів, зокрема : зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 61 ЦПК України, зокрема не підлягають доказуванню обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці

обставини.

Отже, так як вказаний договір від 22.07.2005р визнано судом договором купівлі продажу, відповідно до рішення суду, не підлягає доведенню той факт, що на момент укладення оспорюваного правочину були дотримані всі необхідні умови для укладення правочину.

Будь-яких доказів того, що оспорюваний правочин не відповідає вимогам закону, суду не надано.

Так як, доказів невідповідності оспорюваного правочину вимогам ст.. 203 ЦК України, позивач суду не надав, хоча ч.1 ст. 60 ЦПК України покладає саме на нього такий обовязок.

Враховуючи вищезазначене позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.13, 16, 192, 203, 215,216,230, ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним - відмовити в звязку з необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_4