Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2012 м. Балта, Одеська область

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ПІНУЛ І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі продажу квартири, зареєстрованого на імя ОСОБА_3, визнання дійсним договору купівлі продажу квартири, укладеного між ним та продавцями квартири ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та визнання за ним права власності на спірну квартиру, стягнення судових витрат,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 подав позов проти ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_1, зареєстрованого на імя ОСОБА_3, визнання дійсним договору купівлі продажу спірної квартири, укладеного між ним та продавцями квартири ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та визнання за ним права власності на спірну квартиру, стягнення судових витрат.

В обґрунтування своїх позовних вимог пояснив, що фактично, являється покупцем квартири АДРЕСА_2 в м, Балта, Одеської області, оскільки за його кошти в сумі 8 тис. доларів США придбана квартира, з яких 4 тис. доларів США в якості авансу він в червні 2005 року особисто віддав ОСОБА_6 , який надавав посередницькі послуги під час купівлі-продажу нерухомого майна, іншу частину грошових коштів надсилалася ним ОСОБА_3 по системі Ощадного банку України MIGOM, як для придбання квартири так і для її ремонту, однак ОСОБА_3, в супереч усім домовленостям, відповідно до яких договір купівлі-продажу мав бути оформлений в простій письмовій формі на його імя, зробила навпаки і оформила договір на своє імя з нотаріальним його посвідченням.

Відповідачка, не визнаючи позов, пояснила, що самостійно придбала спірну квартиру за особисті кошти, ОСОБА_2 ніякого відношення до її купівлі немає, а грошові кошти, які пересилав їй ОСОБА_2, отримувала виключно із-за добрих між ними стосунків.

Заслухавши сторони, свідків, дослідивши наявні в матеріалах докази, встановивши обставини справи та правовідношення, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позову з підстав наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 (шлюб був укладений 02.02.1996., а розірваний відповідно до актового запису про розірвання шлюбу 17.06.2008.) з червня 2003 року підтримував шлюбні відносини з ОСОБА_3, яка на той час була незаміжньою.

На початку літа 2005 року ОСОБА_3 за дорученням ОСОБА_2 звернулася до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, який в той час займався посередницькими послугами під час купівлі-продажу, здавання в оренду та оцінювання нерухомого майна, відповідно до свідоцтва про сплату єдиного податку ОСОБА_5 В № 519440, виданого 01.04.2005. Балтською МДПІ, з проханням підшукати квартиру в м. Балта, Одеської області для купівлі.

В той самий час до ОСОБА_6 звертаються ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з проханням продати квартиру АДРЕСА_3, яку вони успадкували після смерті матері, пояснивши що квартира проблемна, оскільки не приватизована, в квартирі відключене світло та тепло. Визначили ціну за квартиру в 6 тис. доларів США, при цьому домовилися, що всі витрати на оформлення документації, приватизації, підключення світла та тепла покладається на посередника ОСОБА_6

В червні 2005 року, приїхавши в чергову відпустку, ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 зустрілися з ОСОБА_6 який запропонував їм квартиру АДРЕСА_3. Сторгувавши ціну за квартиру в 7 тис. 800 доларів США, ОСОБА_2 передав 23.06.2005. ОСОБА_6 1 тис. доларів США, а 29.06.2005. 3 тис. доларів США в якості завдатку, що підтверджується свідченнями самого ОСОБА_6 та ОСОБА_8 та розпискою від 29.06.2005. і пояснив, що у звязку з закінченням відпустки, вимушений їхати в м. Сургут на роботу, а так як документи на квартиру не оформлені і немає змоги оформити договір купівлі-продажу в нотаріальній конторі, то доручив цю роботу, як сприйняв ОСОБА_6, дружині - ОСОБА_3, оскільки сприйняв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як шлюбне подружжя.

В подальшому, як пояснив ОСОБА_6 і підтвердили цю обставину ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 по 100 лодарів США з тих коштів які йому передав ОСОБА_2

11 серпня 2005 року, ОСОБА_6, оформивши документи на квартиру, з одного боку та ОСОБА_3, отримавши від ОСОБА_2 кошти по системі Ощадного банку України MIGOM в сумі 3 тис. 900 доларів США ( а саме, 05.08.2005. 400,00; 08.08.2005. 2000,00; 11.08.2005. 1500,00 ), разом з ними власники квартири ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зустрілися та уклали договір купівлі-продажу спірної квартири, зареєструвавши його в нотаріальній конторі в реєстрі за № 1641, відповідно до якого ОСОБА_3 придбала право власності на квартиру АДРЕСА_3.

Вирішуючи спірне питання суд виходить з того, що спір між сторонами виник з приводу розподілу майна жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

Відповідно до ст.74 СК України передбачено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, згідно ч.3 ст.368 ЦК України, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжявід 21 грудня 2007 р. № 11 при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сімю утворюють особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Виходячи із ст. 3 СК України, можна відокремити такі ознаки фактичної сімї, що складає фактичний шлюб між чоловіком та жінкою:

спільне проживання чоловіка і жінки;

спільний побут;

взаємні права і обовязки.

Твердження ОСОБА_3 про те, що між нею та ОСОБА_2 не виникли шлюбні стосунки, а лише підтримувалися добрі дружні стосунки, не можуть бути прийняті судом як достовірне твердження, оскільки дане твердження спростовують покази свідків, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, попереджених про кримінальну відповідальність за хибні свідчення, які пояснили, що сторони з 2003 року фактично проживали однією сімєю, ОСОБА_3 приїздила до ОСОБА_11 в м. Сургут, Тюменської області, а в період його відпусток вони проживали разом в її будинку в с. Оленівка, Балтського району, Одеської області, разом їздили відпочивати, ОСОБА_2 турбувався та надавав матеріальну допомогу дітям ОСОБА_3, приймав активну участь в облаштуванні весільного обряду сина ОСОБА_3, а та в свою чергу знала та спілкувалася з сестрою ОСОБА_2, що підтверджує спільне проживання, побут та взаємні вправа і обовязки.

Свідок ОСОБА_6 також підтвердив, що сторони прийшли оглядати спірну квартиру з наміром поселитися в ній та проживати спільно, з чого ним був зроблений висновок про те, що справу з приводу купівлі квартири веде подружжя.

Як було вказано раніше, згідно зі ст. 74 СК України фактичний шлюб породжує такі ж юридичні наслідки майнового характеру, що і зареєстрований шлюб. Однак відсутність його державної реєстрації може призвести до порушення прав та законних інтересів фактичного подружжя. Через відсутність державної реєстрації такого шлюбу факт спільного проживання однією сімєю може заперечуватися одним із фактичного подружжя. У названих ситуаціях сторона, права якої порушені або не визнаються, вимушена звертатись до суду з позовом.

Суд, відповідно до ст. 212 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на зазначене у суду не викликають сумніви в тому, що незважаючи на те, що ОСОБА_2 перебував в зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, фактично утворив сімю з ОСОБА_12, тільки бажання проживати з нею однією сімєю спонукало його надсилати їй грошові кошти на придбання спірної квартири, в якій він мав намір проживати разом з нею.

Не викликає сумніву і та обставини, що між фактичним подружжям Добро вольського П.М. та ОСОБА_3 склалися сталі відносини, які притаманні подружжю, і на кошти ОСОБА_2 була придбана квартира АДРЕСА_3, яка являється обєктом спільної сумісної власності. ОСОБА_3 отримуючи від ОСОБА_2 грошові перекази, оформила договір купівлі-продажу на свою користь, заперечуючи факт проживання з ним однією сімєю, порушила тим самим його права як співвласника квартири, що змусило його звернутися до суду.

Згідно частини 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зважаючи на те, що домовленості між сторонами не досягнуто договору також не існує суд визнає частки Добро вольського П.М. та ОСОБА_3 щодо спірної квартири рівними.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати присуджуються позивачеві пропорціонально до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 208, 209, 212,214,215, 224 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання:

недійсним договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_2 в м, Балта, Одеської області, який зареєстрований в реєстрі № 1641, який укладено 11.08.2005. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_3 з іншої.

визнання дійсним договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_2 в м, Балта, Одеської області, який зареєстрований в реєстрі № 1641, який укладено 11.08.2005. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_2 з іншої.

визнання права власності на квартиру АДРЕСА_2 в м, Балта, Одеської області за ОСОБА_2

про стягнення з ОСОБА_3 судові витрати задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2 в м, Балта, Одеської області

Визнати дійсним договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_2 в м, Балта, Одеської області, який зареєстрований в реєстрі № 1641, який укладено 11.08.2005. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_2 з іншої - в ? його частині.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 в м, Балта, Одеської області, який зареєстрований в реєстрі № 1641, який укладено 11.08.2005. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_3 з іншої - в ? його частині.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2:

2000,00 грн. послуги адвоката;

100,50 грн. грошові кошти державного мита;

15,00 грн. грошові кошти інформаційно технічного збору;

20,00 грн. послуги банку.

В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ