Справа № 1328/3412/12 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/1390/5202/12 Доповідач в 2-й інстанції: Зверхановська Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2012 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Бойко С.М., Бермеса І.В.

при секретарі: Служала А.Ю.

з участю: відповідачки ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , його представника ОСОБА_3 , представника Львівської міської ради Партики Н.С., третьої особи ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 11 червня 2012 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 11 червня 2012 року відмовлено в задоволенні позову Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , треті особи: ОСОБА_4 , Львівська міська рада, про демонтаж самовільної прибудови: веранди розміром 5,35х3,7 м; тамбурів розмірами 2,0х3м, 5,75х3,15м, 3,4х2,3м до будинку АДРЕСА_1 та встановленого металевого гаражу розміром 6,14х3,6м на АДРЕСА_1 .

Рішення суду оскаржив ОСОБА_4 .

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним та несправедливим, прийнятим з порушенням норм процесуального права. Вважає, що районним судом не з`ясовано обставини, що мають значення для справи і не могли бути з`ясовані, оскільки рішення приймалось у відсутності більшості відповідачів, які не були повідомлені належним чином про час та дату судового засіданні. Вказує, що веранда розміром 3,40*2,30 м збудована на межі заїзду наданого буд. АДРЕСА_2 згідно генплану, що суттєво порушує права апелянта та протипожежні норми.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що не вправі покладати одночасно на всіх відповідачів обов`язок за свої кошти демонтувати самочинне будівництво, яке ними не проводилось, суду не представлено доказів на підтвердження того, що всіма відповідачами здійснено спірні добудови та встановлено металевий гараж, оскільки кожен з них є власником конкретної частки будинку та між ними встановився порядок користуванням ним. Крім того, суду не подано доказів того, що позивачем досліджувалось питання можливості проведення будь яких перебудов, що будуть відповідати будівельним та санітарним нормам, та не подано даних про притягнення осіб, які здійснили самочинне будівництво до відповідальності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно із ст.ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Перелік можливих способів захисту міститься в ст.16 ЦК України.

Скориставшись своїм правом, Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, вважаючи свої права порушеними, просила захистити їх на підставі ст.376 ЦК України, зобов`язавши відповідачів демонтувати самочинно споруджені веранду, три тамбури та металевий гараж.

Районним судом встановлено, що відповідачі у справі є співвласниками будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорта, виданого 10.07.2007року ОКП ЛОР БТІ та ЕО, веранда розміром 5,35* 3.7 м.; тамбури розмірами 2,0 *3 м., 5,75* 3,15м, 3,4*2.3 м до будинку АДРЕСА_1 та металевий гараж розміром 6,14*3,6 м є самочинно збудовані. Дана обставина встановлена і актом ЛКП Балатон 409 від 13.03.2012 року.

07.12.2011року Шевченківською районною адмінстрацією ЛМР прийнято розпорядження №942 про демонтаж самочинної прибудови веранди, тамбурів та гаражу за адресою: АДРЕСА_1 .

Із технічних паспортів на житловий будинок АДРЕСА_1 , які знаходяться на а.с.39-41, 42-45 і виготовлені відповідно у 1987 та у 1989 роках, вбачається, що спірні прибудови на той час вже були споруджені і зазначені у технічних паспортах як самочинні будови.

Разом із тим колегією суддів встановлено, що веранда та тамбури прибудовані до частини будинку, якою користується лише один із співвласників будинку ОСОБА_2 (квартира АДРЕСА_3 ).

Проте, відповідач ОСОБА_2 став співвласником 1/6 частки цього будинку лише на підставі свідоцтва про право на спадщину від 01.02.2007 року та ще на 1/6 частки після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 13.09.2010 року(а.с.59, 60).

Наведене свідчить про те, що він не міг споруджувати спірні прибудови до житлового будинку АДРЕСА_1 , а решта відповідачів жодного відношення до цієї частини будинку не мають

Окрім того, земельна ділянка, яка закріплена за даним будинковолодінням площею 764 кв.м рішенням виконкомі Львівської міської ради №797 від 14.07.1959 року, розділена між трьома співвласниками згідно рішення суду від 15.04.1065 року(а.с.36, 37).

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Згідно із положеннями ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила(здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Відповідно до п.п.5, 22 Постанови №6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012року Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об`єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови. Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано всі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Згідно із ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, у порушення вимог зазначених норм позивачем на підставі належних та допустимих доказів не доведено того, що усі відповідачі спільно збудували спірні прибудови до житлового будинку АДРЕСА_1 та гараж, який знаходиться біля цього будинку, що їх притягували до відповідальності за ці дії та що відсутня можливість проведення відповідної їх перебудови, а відповідачі відмовляються від такої перебудови.

Колегія суддів вважає, що твердження апелянта про те, що районним судом не з`ясовано обставини, що мають значення для справи і не могли бути з`ясовані, оскільки рішення приймалось у відсутності більшості відповідачів, які не були повідомлення належним чином про час та дату судового засіданні, є безпідставними, а розгляд справи у відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання, не вплинуло на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Спір між власниками житлових будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 щодо земельної ділянки не був предметом розгляду по даній справі, а тому доводи апеляційної скарги у тій частині, що веранда розміром 3,40*2,30 м збудована на межі заїзду, наданого будинку АДРЕСА_2 згідно генплану, що суттєво порушує права апелянта та протипожежні норми, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 11 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді: