АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/2090/7965/2012
Справа: № 2/2024/1717/2012
Категорія: «інші справи» Головуючий 1 інст.: Ольховський Є.Б.
Доповідач: Піддубний Р.М.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2012 року. м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді: Піддубного Р.М.,

суддів: Малінської С.М., Даниленка В.М.,

при секретарі: Колісник Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»до ОСОБА_1, Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про зняття арешту із заставленого майна, -

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2012 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»(ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначало, що 15 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № DN81AR03110036, за яким останній отримав кредит в сумі 57 706 грн. З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором того ж дня між сторонами було укладено договір застави, за яким ОСОБА_1 передав банку в заставу належний йому автомобіль марки «ВАЗ-21154», 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1. Посилаючись на те, що постановами державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 09 липня та 08 грудня 2010 року, а також від 30 березня 2011 року на вказаний автомобіль було накладено арешт, але ПАТ КБ «ПриватБанк»має переважне над іншими стягувачами право на звернення стягнення на заставлене майно, позивач просив звільнити вищевказаний транспортний засіб з-під арешту, скасувати постанови державного виконавця в частині накладення на нього арешту та зобовязати відділ державної виконавчої служби Сімферопольського районного управління юстиції внести до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідні записи.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2012 року позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк»було залишено без руху, а ухвалою судді цього ж суду від 28 вересня 2012 року - визнано неподаною та повернуто заявнику на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просило ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позовну заяву було подано ПАТ КБ «ПриватБанк»без дотримання вимог ст. 119 ЦПК України, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження місцезнаходження спірного майна, у встановлений ухвалою судді від 13 вересня 2012 року строк позивач, зазначені в цій ухвалі недоліки не усунув, у звязку з чим відповідно до вимог ч. 2 ст. 121 ЦПК України заява підлягає визнанню неподаною та поверненню.

Проте погодитися з такими висновками не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернути до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені частинами 1 та 2 ст. 119 ЦПК України, відповідно до яких позовна заява подається в письмовій формі та повинна містити 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно із ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Як убачається із матеріалів справи, ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2012 року позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк»було залишено без руху у звязку з тим, що позивачем не надано доказів місцезнаходження майна - належного відповідачеві автомобіля, про зняття арешту з якого ставилося питання в позові.

Проте вирішуючи питання про визнання позовної заяви неподаною та її повернення, суддя не звернув уваги на те, що ст. 119 ЦПК України не містить вимог щодо надання позивачем будь-яких доказів, а вказує лише на необхідність їх зазначення в позові, а також не врахував, що п. 24 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 7 вересня 1998 року N 1388 передбачено, що реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів здійснюється за місцем реєстрації (проживання) їх власників, а місце проживання відповідача ОСОБА_1 згідно позовної заяви зареєстровано у Ленінському районі м. Харкова, тобто на території, на яку поширюється юрисдикція однойменного місцевого суду.

Крім того, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду (розгляду справи по суті - стаття 173 ЦПК) виявиться, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд має можливість передати справу на розгляд належному суду незалежно від волевиявлення сторін (пункт 2 частини першої статті 116 ЦПК).

Отже, оскільки передбачені цивільним процесуальним законом підстави для визнання позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк»неподаною та її повернення були відсутні, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала судді - скасуванню, з направленням справи до того ж суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»задовольнити частково.

Ухвалу судді Ленінського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2012 року скасувати, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»до ОСОБА_1, Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про зняття арешту із заставленого майна направити до того ж суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді