Справа № 2023/2-1763/11
Справа № 2-1763/2011рік
Провадження№ 2 /2023/180/ 2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2012 року Купянський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого -судді Шиховцової А.О.,

за участю: секретаря -Шевченко О.І.,

прокурора - Котяша С.І. ,

адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Купянську цивільну справу за позовом

Куп янського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Державної інспекції сільского господарства в Харківській області до Купянської районної державної адміністрації Харківської області, ОСОБА_2, 3-я особа: міськрайонне управління Держкомзему в м. Купянську та Купянському районі Харківської області, про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та скасування державної реєстрації права власності, -

В С Т А Н О В И В :

Купянський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Управління державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держкомзему у Харківській області звернувся до суду до відповідачів ОСОБА_3 регіональної філії ДП Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України, Купянської районної державної адміністрації та ОСОБА_2 з позовом про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та скасування державної реєстрації.

10 квітня 2012 р., прокурор уточнив позовні вимоги, предявивши позов в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Харківській області до Купянської районної державної адміністрації та ОСОБА_2, 3-я особа міськрайонне Управління Держкомзему у м. Купянськ та Купянському районі, про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та скасування державної реєстрації права власності, посилаючись на те, що на підставі розпорядження Купянської районної державної адміністрації № 304 від 30 листопада 2005 р. ОСОБА_2 було надано у власність земельні ділянки загальною площею понад 100 га, які розташовані за межами населеного пункту Гусинської сільської ради Купянського району, що суперечить вимогам п. 13 Перехідних положень Земельного кодексу України.

За цих обставин, просив суд визнати недійсними державні акти на імя ОСОБА_2: серії ХР № 034153 від 19 квітня 2006 р.на право власності на земельну ділянку площею 5,8133 га. та серії ХР № 034147 від 19 квітня 2006 р. на право власності на земельну ділянку площею 5,7833 га.,яка розташована за межами населенного пункту Гусинської сільскої ради Купянського району та визнати недійсними записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо права власності ОСОБА_2 на вказані земельні ділянки(кадастровий номер :03:000:0010, №:03:000:0023),зобовязати міськрайонне Управління Держкомзему у м. Купянськ та Купянському районі скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі земель державних актів серії ХР № 034153 від 19 квітня 2006 р.на право власності на земельну ділянку площею 5,8133 га. та серії ХР № 034147 від 19 квітня 2006 р. на право власності на земельну ділянку площею 5,7833 га. на імя ОСОБА_2.

Ухвалою Купянського міськрайонного суду Харківської області 27.12.2011 року цивільні справи за позовами прокурора обєднані в одне провадження.

У судовому засіданні прокурор в інтересах держави в особі : Державної інспекції сільського господарства в Харківській області, підтримав свої вимоги.

Представник відповідача -Купянської районної державної адміністрації позови прокурора не визнають у повному обсязі, просили суд відмовити в задоволенні позовів та розглядати справу без їх участі, у звязку з зайнятістю, надавши до суду телефонограмму.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник позовні вимоги не визнали, посилаючись на їх безпідставність.

Представник 3-ї особи - міськрайонного управління Держкомзему в м. Купянську та Купянському районі в судове засідання не зявився, просили суд письмово про розгляд справи без участі представника.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи,які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідженні та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що у 2004 р. відповідач ОСОБА_2 набув у громадян, які були членами колективного сільськогосподарського підприємства ім. Ватутіна, за договорами міни право на земельні частки (пай), що належали їм на підставі сертифікатів на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Ватутіна, виданих відповідно до розпоряджень Купянської районної державної адміністрації № 380 від 11 серпня 1997 р., розміром 7,72 в умовних кадастрових гектарів та № 57 від 15 лютого 2000 р., розміром 7,36 в умовних кадастрових гектарів, відповідно до кожного сертифікату (т. 1, т. 2 а.с. 44-52 53-67).

Також, за сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0222564, який виданий на підставі розпорядження Купянської районної державної адміністрації № 380 від 11 серпня 1997 р., ОСОБА_2, набув право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Ватутіна розміром 7,72 в умовних кадастрових гектарах, як член сільськогосподарського підприємства ім. Ватутіна ( т. 1 а.с. 47 ).

Відповідно до розпорядження Купянської районної державної адміністрації № 2 від 11 січня 2005 р. ОСОБА_2 надано дозвіл на виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) (т. 1, т.2 а. с. 24).

Виготовлена технічна документація щодо організації території земельних часток (паїв), встановлення меж та підготовки до видачі державних актів на право власності на земельну ділянку(т.1,т.2 а.с.25-42), яка отримала позитивний висновок начальника Купянського районного відділу земельних ресурсів, оглянутий у судовому засіданні відповідно до ст.ст. 57, 64, 185 ЦПК України.

Розпорядженням Купянської районної державної адміністрації Харківської області № 304 від 30 листопада 2005 р. технічну документацію затверджено та передано ОСОБА_2 у власність земельні ділянки (т. 1 а.с 10-11 т.2 а. с. 13-14).

ОСОБА_2 отримані державні акти серії серії ХР № 034153 від 19 квітня 2006 р.на право власності на земельну ділянку площею 5,8133 га. та серії ХР № 034147 від 19 квітня 2006 р. на право власності на земельну ділянку площею 5,7833 га.. Державні акти зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі ( т. 1 а.с. 6-9, т. 2 а. с. 6-9).

Дійсно, пунктом 13 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що на період до 01 січня 2010 р.(а з наступними змінами до 01 січня 2015 р.) громадяни і юридичні особи можуть набувати право власності на землі сільськогосподарського призначення загальною площею до 100 га..

Проте, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно- правовими актами - стаття 3 Земельного Кодексу України.

Як визначено ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно зі ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Частиною 1 п. д ст. 81 Земельного Кодексу України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 набув права на земельні частки (пай), отримані громадянами за сертифікатами, на підставі цивільно-правових угоддоговорів міни, і укладені правочини ніким не визнавались недійсними ( т. 1, т.2 а.с.53-67). Крім того, як член КСП ім. Ватутіна відповідач по справі за сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0222564 , який виданий йому на підставі розпорядження Купянської районної державної адміністрації за № 380 від 11 серпня 1997 р., набув право на земельну частку (пай) розміром 7,72 в умовних кадастрових гектарах .

Право власності на земельні ділянки він набув за розпорядженням Купянської районної державної адміністрації № 304 від 30 листопада 2005 г..

Розпорядження Купянської районної державної адміністрації про передачу ОСОБА_2 у власність земельних ділянок прийнято в межах їх повноважень, установлених ст. ст.17, 116, 118, п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України та ст.13 Закону України Про місцеві державні адміністрації, що не суперечило діючому законодавству.

З огляду на зазначене, посилання в позові прокурора на ст. 155 Земельного Кодексу України про визнання акта недійсним є безпідставним. В судовому засіданні представником позивача не представлено та не доведено порушень прав особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, у зв»язку з виданням органом виконавчої влади акта .

Також, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 13 травня 2011 року не є підставою для визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого відповідно до закону.

Згідно п. 9 Перехідних положень Земельного Кодексу України громадяни власники земельних ділянок можуть виділяти земельні ділянки в натурі (на місцевості) єдиним масивом.

Відповідно до п.7 цих Перехідних положень громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Правові підстави для примусового припинення прав на земельну ділянку, визначені в ст. 143 Земельного Кодексу України, де зазначено, що примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку і викладено вичерпний перелік підстав для такого примусового припинення прав, який є вичерпним. Отже, законодавецем чітко визначено випадки, коли власник може бути позбавлений права власності на земельну ділянку.

Статтею 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмеженьпередбачено скасування запису про право власності на нерухоме майно, а відтак і права власності на земельну ділянку.

Таким чином, дослідивши у справі та надані на огляд у судовому засіданні докази, та їх належна оцінка вказують на те, що відповідач по справі ОСОБА_2 набув право власності на земельні ділянки у відповідності до закону, у звязку з чим визнавати недійсними вищевказані державні акти на його імя та скасовувати державну реєстрацію права власності відсутні правові підстави .

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 81, 143, п.п. 7, 9, 13 Перехідних Положень Земельного Кодексу України, ст. 378 Цивільного Кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Купянського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Харківській області до Купянської районної державної адміністрації Харківської області, ОСОБА_2, 3-я особа: міськрайонне управління Держкомзему в м. Купянську та Купянському районі Харківської області, про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та скасування державної реєстрації права власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Купянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення ршення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст виготовлено 02.11.2012р.

Головуючий: А.О.Шиховцова