Справа № 203/3446/12
РІШЕННЯ

Іменем України

26 липня 2012 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Шевчук Л.П.

при секретарі: Жигаровій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2012 року до суду звернулася з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 26 вересня 1999 року сторони зареєстрували шлюб у Майданській сільській Раді вінницького району, Вінницької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 4. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: сина ОСОБА_3, 06.12.2000 року та доньку ОСОБА_4, 123.05.2010 року народження.

Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки протягом останнього півріччя між сторонами відбуваються постійні суперечки, сварки, подружжя втратили один до одного почуття любові та поваги, мають різні погляди на життя. Відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки, поводить себе грубо, внаслідок чого у дітей погіршилося самопочуття та стан здоров'я, погіршився рівень навчання у сина. Позивач та діти втрати спокій і рівновагу у житті та побуті, тому вона була вимушена звертатись до дитячого психолога для отримання професійної допомоги. Тому позивач вимушена звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу, стягнення моральної шкоди, спричиненої її та її дітям, в сумі 10 000 грн. та судових витрат в сумі 3 109,40 грн..

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в частині розірвання шлюбу, оскільки вони не проживають разом та подальше збереження шлюбу не можливе. Строк, наданий судом на примирення нічого не змінить. Після розірвання шлюбу прізвище залишити Рибанюк. Крім того, просили стягнути з відповідача, понесені позивачем судові витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн. та на сплату судового збору в сумі 109,40 грн.. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 грн. просили залишити без розгляду.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову в частині розірвання шлюбу не заперечував. В задоволенні позову в частині стягнення витрат на правову в сумі 3 000 грн. просив відмовити, оскільки не має таких коштів та, на його думку, дана справа не потребує таких витрат.

Розглянувши дану позовну заяву, врахувавши думку сторін, представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що 26 вересня 1999 року сторони зареєстрували шлюб у Майданській сільській Раді вінницького району, Вінницької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають мають сина ОСОБА_3, 06.12.2000 року та доньку ОСОБА_4, 123.05.2010 року народження, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-АМ №116528 від 12.01.2001 року та серії І-АМ № 167685 від 25ю10.2010 р. (а.с. 8,9).

Сімейне життя у сторін не склалось, фактичні шлюбні стосунки припинені, понад три місяці сторони припинили подружні відносини, шлюб існує тільки формально, обидві сторони бажають розірвати шлюб.

Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення.

Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя та сім'ї.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За наведених обставин, суд вважає за можливе розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26 вересня 1999 року у Майданській сільській раді Вінницького району, Вінницької області, про що 26.09.1999 року в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 4.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, який набув чинності з 01 січня 2012 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Однак, представником позивача не надано суду розрахунок понесених витрат на правову допомогу у відповідності до вищезазначеного Закону чи Постанови КМУ № 590 Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави, яка діяла на момент складання позовної заяви, для можливості встановлення його граничного розміру. Також у квитанції № 906008 від 06.06.2012 року не зазначено за надання якої саме правової допомоги і по якій саме справі представником (адвокатом) отримані кошти, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частинні стягнення судових витрат на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. не підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 107 гривень 30 копійок судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 104, 105, 110, 112,113 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212, 214, 215, 217, 292,294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26 вересня 1999 року у Майданській сільській раді Вінницького району, Вінницької області, про що 26.09.1999 року в книзі реєстрації актів про одруженнязроблено відповідний актовий запис № 4.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити Рибанюк.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати понесені за сплату судового збору в розмірі 107 гривень 30 копійок.

В стягненні судових витрат на правову допомогу адвоката у сумі 3000 (три тисячі) грн. відмовити.

Позовні вимоги в частині стягнення компенсації за моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч) грн.. залишити без розгляду.

Копію рішення суду в частині розірвання шлюбу з набранням ним законної сили направити до відповідного відділу органу реєстрації актів цивільного стану.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Л.П. Шевчук