Справа № 2-1273/2011 Провадження № 22-ц/0290/1900/2012Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 27 Доповідач: Медяний В. М.

Р І Ш Е Н Н Я
Апеляційного суду Вінницької області
від 13 серпня 2012 року
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:
Головуючого: судді Медяного В.М.,
Суддів : Сопруна В.В., Шемети Т.М.,
при секретарі : Чернати В.С.,
за участю сторін у справі: позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 Слав`яна Григоровича до ОСОБА_3 про стягнення боргу та моральної шкоди,
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 21 травня 2012 року, -
Рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 21 травня 2012 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 10 000 грн. основного боргу, 5000 грн. моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати : 3 500 грн. витрат на правову допомогу; 1 861, 20 грн. витрат понесених за проведення почеркознавчої експертизи; 170 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі відповідач по справі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції від 21 травня 2012 року скасувати та ухвалити нове, яким в відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 Посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши пояснення позивача у справі, що зявився до суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст.10, 57, 60, 213 ЦПК України суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності, кожна сторона зобовязана доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для справи.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено та підтверджується доказами у справі, що 12 серпня 2008 року за усним договором відповідач ОСОБА_3 позичив у позивача ОСОБА_2 для власних потреб 5000 грн., що на момент позички становило 1000 доларів США, з умовою повернення вказаної суми до 12 жовтня 2008 року. Крім того, ОСОБА_3 як боржник взяв на себе зобов'язання у випадку неповернення вказаного боргу до 12 жовтня 2008 року повернути йому до 12 листопада 2008 року 10000 грн., що було еквівалентно 1250 доларів США. Факт отримання грошей підтверджується власноруч написаною ОСОБА_3 розпискою.

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи №379 від 17.04.2012 року рукописний текст представленої на дослідження розписки від 12.08.2008 року та рукописний запис прізвище «ОСОБА_3В.»в кінці тексту розписки від 12.08.2008 року виконано самим ОСОБА_3 Ким виконано підпис, що розташований під текстом розписки від 12.08.2008 року вирішити не представлялося можливим, у зв'язку з недостатнім об'ємом (обмеженим видом) графічного матеріалу досліджуваного підпису (дві букви).

Судом встановлено, що взятих на себе зобовязань за договором позики відповідач ОСОБА_3 не виконав та з 2008 року до цього часу борг перед позивачем не погасив.

Таким чином, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь 10000 грн. боргу за договором позики підлягає задоволенню як обґрунтована, оскільки між: сторонами було досягнуто згоди щодо змісту договору, який з боку відповідача не виконаний.

Крім цього, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення на його користь з відповідача відсотків за кредитним договором №7819, за яким він нібито позичив кошти для відповідача ОСОБА_3 договір про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою укладений між ОСОБА_2 та Філією Вінницьке міське відділення №8672 ВАТ «Ощадбанк», а отже поширює свою дію саме на правовідносини, що виникли між ними. Жодних прав або обов'язків для відповідача ОСОБА_3 вказаний договір не встановлює. Крім того, даний договір укладений 03.04.2007 року, тобто ще до укладення договору позики з відповідачем і не є кредитним договором, на який наголошує позивач.

Колегія суддів в цій частині повністю погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки судом правильно визначені правовідносини, що склалися між сторонами, їх обєктивний склад, права та обовязки сторін, вірно застосовані норми матеріального права та не порушені норми процесуального права. Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду не спростовують та не дають достатніх підстав для скасування рішення суду та відмови в задоволенні позову.

Так, відповідно до частини 2 статті 1047 ЦК України на твердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), то зобов'язання повинні бути (конанні у встановлений строк його виконання.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позивач зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог частин 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, оскільки судом у даному випадку неправильно застосована норма матеріального права.

Так, стаття 1167 ЦК України передбачає відшкодування моральної шкоди у разі виникнення деліктних правовідносин.

Як встановлено судом, між сторонами існували договірні відносини. Заподіяння моральної шкоди ОСОБА_2 мотивував неналежним виконанням відповідачем зобовязань по поверненню отриманих в борг коштів.

Виходячи з викладеного, обставини, якими обґрунтовувався позов, застосування до спірних правовідносин ст. 1167 ЦК України і стягнення на користь позивача на її підставі коштів на відшкодування моральної шкоди неможливе.

Доказів про те, що сторони передбачили в разі неналежного виконання обовязків за договором позики відшкодування моральної шкоди, не подано. Чинним законодавством не передбачено відшкодування моральної шкоди за обставин, на які посилався позивач.

Таким чином, ухвалене у справі рішення в частині відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові в цій частині.

Відповідно до ч.1 п.п.1, 4 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

Що стосується судового рішення в іншій частині, то підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні, оскільки в цій частині судом першої інстанції повно зясовані фактичні обставини справи, які мають істотне значення для справи в межах наданих сторонами доказів, правильно визначені правовідносини, що склалися між сторонами, їх обєктивний склад, права та обовязки сторін, вірно застосовані норми матеріального права та не порушені норми процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 21 травня 2012 року частині відшкодування моральної шкоди підлягає скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 Слав`яна Григоровича про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: підпис. ОСОБА_4

Судді:підписи. ОСОБА_5

ОСОБА_6

З оригіналом вірно.

Суддя: