Справа № 2-69/12/1222р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

31 травня 2012 року Попаснянський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Архипенко А.В..

при секретарі Діхтяренко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Попасна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Калинівської селищної ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, -

встановив:

Позов підлягає частковому задоволенню.

При цьому, враховуючи обємність складання рішення у данній цивільні справі, повязаного із потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, а також враховуючи зайнятість технічних засобів, суд вважає необхідним проголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Повне рішення буде складене впродовж 5 днів.

Керуючись ст.209,10,60,88,212-215,292,294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

ОСОБА_1 поновити на роботі керівника народного ансамблю с СБК РосіяКалинівської селищної ради.

Стягнути з Калинівської селищної ради Попаснянського району середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 20 258 грн.

У задоволенні моральної шкоди відмовити

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області через Попаснянський райсуд.

Суддя

Попаснянського р/суду ОСОБА_2

Справа № 2-69/12/1222р.

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2012 року Попаснянський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Архипенко А.В..

при секретарі Діхтяренко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Попасна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Калинівської селищної ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, -

встановив:

Позивач перебував у трудових відносинах із відповідачем, а саме: працювала керівником народного ансамблю в СБК Росіяу період з 19.08.2010 року по 18.01.2011 року.

За розпорядженням голови селищної ради від 18.01.2011р. № 3 позивачка була звільнена з посади відповідно до ст..40 ч.4 з формулюванням підстави для звільнення за самоусунення від роботи та прогули з 01.01.2011р. по 13.01.2011р.

Позивачка звернулась до суду із позовом про поновленні на роботі та стягнення середнього заробітку, посилаючись на те, що звільнення незаконне, так як ствердження про самоусунення її від роботи з боку позивача неправдиве, так як вона постійно знаходилась на роботі, виконувала свої обовязки, ніяких пояснень з неї селищний голова не вимагав, дисциплінарного стягнення за прогул на позивачку не накладалось.

За таких підстав, позивачка в поданому позову просить поновити її на роботі у керівника народного ансамблю РосіяКалинівської селищної ради Попаснянського району та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.01.2011р. до дня поновлення на роботі , який на час судового засідання /розгляду/ 31.05.2012р. становить 20258 грн.

Також позивачка просить стягнути із відповідача моральну шкоду у розмірі 5000 грн. посилаючись на те, що вона постійно відчуває почуття пригніченості, душевні страждання, повязані із тим, що повторно працевлаштуватися із таким записом у трудовій книжці вкрай складно. Позивачка вказує, що в неї порушився нормальний сон, вона почуває себе ображеною людиною.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити подану заяву.

Представник відповідача, що є в одній особі і третя особа голова Калинівської селищної ради - позов не визнав, стверджував, що ОСОБА_1 була відсутня на роботі, про що він складав акти із мешканцями села, стверджував, що позивачка зявлялась на роботі у нетверезому стані, що її родичка ОСОБА_3, яка являється директором клуба , всіляко її прикривала.

Суд вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що поданий позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Предметом даного позову є трудові правовідносини між сторонами та порядок розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Ст. 40 п.4 КЗпП України передбачає розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у випадках прогулу ( в тому числі відсутності на роботі більше 3 годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Згідно з п.22 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.92р. Про практику розгляду судами трудових спорів- у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно зясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3,4,7,8,ст..40 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статями 147-1, 148,149 КЗпП правилам і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок і попередня робота працівника.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.92р. Про практику розгляду судами трудових спорів - при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більш трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

В судовому засідання встановлено, що позивач дійсно працювала керівником народного ансамблю в Калиновському СБК Росія у період з 19.08.2010 року по 18.01.2011 року.

Голова Калинівської селищної ради надав суду ОСОБА_2 від 03.12.2010р., від 04.12.2010р., від 16.12.2010р., від 04.01.2011р., від 05.01.2011р., від 06.01.2011р., від 11.01.2011р., від 13.01.2011р., копію його відповіді /без дати/ голові Попаснянської районної ради щодо роботи Калиновського клубу.

Голова Калинівської селищної ради стверджував, що наданими документами підтверджується обґрунтованість звільнення позивачки.

Також Голова Калинівської селищної ради стверджував, що позивачка зявлялась на роботі у нетверезому стані, не проводила необхідних заходів щодо культосвітроботи у селищі.

Ствердження голови Калинівської селищної ради про те, що позичка була відсутня на роботі спростовуються наступним.

По-перше: надані головою ОСОБА_2 складені неналежним чином, вони протирічать табелю обліку робочого часу, які були представлені самим же головою, з яких вбачається, що в табелі вказано, що позивачка працювала і 04.01.11р., і 06.01.11р., і 11.01.11р., і 13.01.11р. /62/.

Також, актом проведеної перевірки КРО /а.с.54-57/ також підтверджено, що позивачка ОСОБА_1 на протязі 2010р.-2011р. постійно працювала, проводила заняття із колективом ансамблю, що підтверджено журналами обліку учбово-творчої та виховної роботи за 2010-2011 роки, проведенням опитування учасників народного вокального ансамблю СБК РосіяКалинівської селищної ради, які також пояснювали, що незважаючи на звільнення ОСОБА_1 заняття не припиняються.

В порушення ст..149 КЗпПУ голова Калинівської селищної ради не вимагав від позивачки пояснень за прогул в письмові формі, не застосовував до позивачки дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни, не вимагалось доповідної записки від безпосереднього керівника позивачки про допущене порушення.

Натомість позивачка зверталась до відповідача про обґрунтованість щодо невиплати заробітної плати і в отриманих відповідях відсутні які-то відомості щодо обґрунтованості дій Калинівської селищної ради /а.с.63/.

Виходячи із аналізу вищезазначеного, суд вважає, що звільнення ОСОБА_1 головою Калинівської селищної ради незаконне , так як здійснено з порушенням діючого трудового законодавства.

Згідно із положеннями ст..235 КЗпПУ у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, що розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновленні на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більш одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Виходячи із наведеного позивач має право на стягнення із Калинівської селищної ОСОБА_2 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, так як звільнення позивачка здійснено незаконно і справа розглядала у суді більш одного року не з вини позивача.

Щодо строку звернення до суду із дійсним позовом суд зазначає, що строк передбачений ст..233 КЗпПУ позивачем дотриманий, так як позивачці було видано трудову книжку тільки 14 липні 2011 року, що підтвердила у судовому засіданні секретар Калинівської селищної ради ОСОБА_4, яка видала позивачці трудову книжку 14.07.2011р, хоча в трудову книжку внесено запис про звільнення від 18.01.2011р.

Щодо розрахунку середнього заробітку, який підлягає стягненню із відповідача за час вимушеного прогулу, суд зазначає:

- Згідно з п.32 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.92р. Про практику розгляду судами трудових спорів при присудженні оплати за час вимушеного прогулу враховується заробіток, який працівник мав в цей час. У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку вимушеного прогулу в зв'язку незаконним звільненням або переведениям, відстороненням від роботи, невиконанням рішення про поновлення на poбoтi, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначаеться за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100 ( 100-95-п )

Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюеться, що у випадках збереження зapoбітної плати i середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за 2 календарні місяці роботи, що передують подїї, з якою пов'язана відповідна виплата.

Останніми місяцями роботи Позивача у відповідача є грудень 2010 року та січень 2011 року.

Відповідно до п. 8 Постанови КМУ від 8 лютого 1995 р. N 100 нарахування виплат, що обчислюються із середнього заробітку за останні два місяца роботи провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чиним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком .

Середньоденна (годинна) плата визначаеться діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох робочих місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних дн1в за цей період.

На даний час, позивачка не працює.

Відповідно, строк, що сплив із зазначеної дати і до дня поновлення на роботі ( в данному впадку на день винесення рішення суду) - становить вимушений прогул позивача.

Кількість днів вимушеного прогулу складає період з 18.01.2011 року (день звільнення) по 31.05.2012 року, в якому кількість робочих днів складає 350 днів.

Згідно довідки Калинівської селищної ради № 8 від 06.01.2011 р. заробітна плата позивачки за останні два місяці складає:

Листопад 2010 року 688-93 грн.

Грудень 2010 року 700-13 грн.

Середньоденна заробітна плата позивача складає:

(сума з/п за листопад 2010р., грудень 2010р.) 688-93 грн. + 700-13 грн. : на 24 (кількість робочих днів за 2 кал.міс.) = 57-88 грн.

І таким чином сума, що підлягає оплаті за час вимушеного прогулу у звязку із незаконним звільненням складає на час розгляду справи : 57-88грн. х 350 днів = 20 258-00 грн. (станом на 31.05.2012 року), в звязку з чим суд вважає необхідним стягнути вказану суму із Калинівської селищної ради на користь позивачки.

Щодо вимог позивачки про стягнення із відповідача моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно положень Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.05.1995р. моральна шкода може полягати у приниженні честі , гідності, моральних переживаннях у звязку із ушкодженням здоровя, у порушенні прав власності, у порушенні нормальних життєвих звязів, порушення з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

В поданому позові, позивачка зазначила, що після звільнення у неї пропав нормальний сон, вона відчуває себе ображеною, втрачений життєвий звязок із оточуючими людьми, вона відчуває душевні страждання.

Але, позивачка в обґрунтування вимог щодо морального характеру не зазначила в чому виразилось саме вказані в позові душевні страждання і не надала ніяких доказів щодо моральних страждань.

В звязку із зазначеним, вимоги позивачки щодо моральної шкоди суд вважає необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити частково поновити позивачку на роботі, стягнути із відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, а в частині вимог щодо морального відшкодування відмовити.

На підставі викладеного, положень КЗпПУкраїни, положень Постанов Пленумів Верховного Суду України № 9 від 06.11.92р. Про практику розгляду судами трудових спорів, Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.05.1995р., положеннь Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100 , керуючись ст.10,60,88,212-215,292,294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

ОСОБА_1 поновити на роботі керівника народного ансамблю с СБК РосіяКалинівської селищної ради.

Стягнути з Калинівської селищної ради Попаснянського району середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 20 258 грн.

У задоволенні моральної шкоди відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області через Попаснянський райсуд.

Суддя

Попаснянського р/суду ОСОБА_2