Справа № 1312/1815/12 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/1390/6521/12 Доповідач в апел. інстанції: Каблак П. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Каблака П.І.

суддів: Крайник Н.П., Кота І.Н.

з участю секретаря: Гордій У.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 25 липня 2012 року по цивільній справі

за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" (далі ПАТ КБ "Надра"), треті особи: ОСОБА_3 , Національний банк України про визнання недійсним кредитного договору,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити. На підтвердження доводів апеляційної скарги посилається на те, що у ПАТ КБ "Надра" на момент укладення оспорюваного договору була відсутня індивідуальна ліцензія на здійснення банківських операцій в іноземній валюті, а вираження предмету кредитного договору та його виконання в іноземні валюті доларах США, не ґрунтується на вимогах законодавства, щодо використання на території України, як єдиного законного засобу платежу української гривни.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням ч.2 ст.214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов`язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 цього Кодексу.

Як передбачено в ч.1 ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 21 березня 2011 року у справі № 6-7цс11- банк як фінансова установа, отримавши в установленому законом порядку банківську ліцензію та відповідний письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, що є генеральною ліцензією на валютні операції, має право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті (п. 2 ст. 5 Декрету від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", чинного на час виникнення спірних правовідносин).

Стосовно вимог підпункту "в" п.4 ст.5 Декрету, що передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то на даний час законодавством не встановлено межі термінів і сум надання або одержання кредитів в іноземній валюті.

Судом встановлено, що станом на момент укладення оспорюваного кредитного договору, ПАТ КБ "Надра", як правонаступник ВАТ КБ "Надра", мав видану 23 серпня 2002 року Національним банком України чинну банківську ліцензію № 21 та дозвіл № 21-1 на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 ч.2 та 4 ст.47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", згідно з додатком до цього дозволу (а.с. 17-19).

Апеляційним судом встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Обов`язкових підстав для його скасування не встановлено. Наведені в апеляцій скарзі доводи висновків суду не спростовують. Відтак, рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 25 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Каблак П.І.

Судді: Кіт І.Н.

Крайник Н.П.