Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.05.2012 Справа №2-2974/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.

при секретарі: Бєлоусовій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб Садове товариство Діброва, Підгороднянська сільська рада, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом звільнення самовільно зайнятої частини земельної ділянки, демонтажу огорожі та стовпців, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, надалі позивач, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, надалі відповідач, третя особи Садове товариство Діброва, Підгороднянська сільська рада, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, шляхом зобовязання ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, яка згідно висновку експерта становить 0,0140 га. та демонтувати збудовану на земельній ділянці огорожу, стовпці та привести спірну частину земельної ділянку в належний стан.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, в їх обгрунтування зазначає, що відповідач самовільно зайняв частину його земельної ділянки, закопав стовпці та встановив огорожу. Уповноваженими органами встановлено факт зайняття частини земельної ділянки, ОСОБА_2 надано припис про усунення порушення, який ним не виконаний. Своїми діями ОСОБА_2 чинить перешкоди як власнику земельної ділянки у її використанні, чим порушуються його права.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнають, мотивуючи тим, що він будь-якого самовільного захоплення частини земельної ділянки ОСОБА_1 не вчиняв, суперечки щодо меж земельних ділянок виникли через перенесення головою Садового товариства існуючих меж без повідомлення його як співвласника суміжної земельної ділянки. Також зазначають, що матеріалами справи не підтвердження факту самовільного захоплення частини земельної ділянки ОСОБА_1, оскільки експертиза проводилася на підставі копії документів, зокрема, на підставі копії плану-схеми земельної ділянки, виділеної під розширення Садового товариства Діброва, з якого не можна чітко встановити реальні межі земельних ділянок. А тому просить суд не брати до уваги висновок експерта

Представники третіх осіб в судовому засіданні зазначають, що ОСОБА_2 самовільно захопив частину земельної ділянки ОСОБА_1, висновок експерта чітко встановив межі захоплення та площу ділянки.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та представників, встановив наступне.

Згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 26.01.1998р. №007076 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,07 га., яка розташована на території Підгороднянської сільської ради.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю №007077 від 26.01.1998р. ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,07 га., яка розташована на території Підгороднянської сільської ради.

Як вбачається із даних Державних актів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є суміжними власниками земельних ділянок, які розміщенні в Садовому товаристві Діброва.

Позивач в підтвердження викладених обставин щодо доведеності факту самовільного захоплення ОСОБА_2 частини його земельної ділянки додає ОСОБА_3 перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 24.09.2010р., припис ОСОБА_3 Держкомзему у Тернопільському районі від 24.09.2010р. про усунення порушень земельного законодавства, ОСОБА_3 Держкомзему у Тернопільському районі від 24.09.2010р. про обстеження земельної ділянки №000327, постанову ОСОБА_3 Держкомзему у Тернопільському районі від 04.10.2010р. №000791 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення вимог земельного законодавства в частині самовільного захоплення земельної ділянки ОСОБА_1, протокол ОСОБА_3 Держкомзему у Тернопільському районі від 04.10.2010р. №000828 про адміністративне правопорушення, на підставі якого винесена постанова від 04.10.2010р. №00079, ОСОБА_3 перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 08.02.2010р. №013483, припис Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Тернопільській області від 08.02.2010р. №009082.

Однак, як вбачається із постанови Тернопільського міськрайонного суду при розгляді адміністративного позову від 05.11.2010р. №2-а-4771/10 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 державного комітету із земельних ресурсів у Тернопільському районі, постанову №000791 від 04.10.2010р., якою притягнено ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП скасовано.

Виходячи із мотивувальної частини постанови при задоволенні позовних вимог суд враховував ті обставин, що з протоколу від 04.10.2010р. №000828 та постанови по справі про адміністративне правопорушення №000791 від 04.10.2010 року не вбачається можливості встановити у який саме спосіб ОСОБА_2 самовільно зайняв не належну йому земельну ділянку. Відсутня план-схема замірів земельної ділянки, на підставі якої зроблено висновок про збільшення фактичного розміру земельної ділянки, яку використовує ОСОБА_2 порівняно з розмірами та межами земельної ділянки, що належить йому на праві власності. У протоколі та постанові по справі про адміністративне правопорушення містяться різні значення відхилення площі земельної ділянки ОСОБА_2 від площі, належної йому на праві власності, а саме у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що площа земельної ділянки позивача збільшена на 0,0398га., що є самовільним зайняттям земельної ділянки у гр. ОСОБА_1, однак в постанові вказано, що ОСОБА_2 самовільно зайняв земельну ділянку площею 0,0328га. Заміри земельної ділянки позивача проводились без участі власника земельної ділянки, про що ОСОБА_2 зазначено у протоколі по справі про адміністративне правопорушення. Також, суд не прийняв до уваги акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 24.09.2010 року та припис від 24.09.2010 року, оскільки ці документи складені стосовно ОСОБА_4. Судом не встановлено взаємозвязок між актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 08.02.2010 року, у якому встановлено порушення щодо площі в 0,00236га. та обставинами, встановленими при притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності щодо зайняття площі в 0,0398га. (0,0328га.) з цих підстав. Судом не було здобуто достатніх доказів вчинення правопорушення, зокрема, план-схеми замірів земельної ділянки ОСОБА_2, інформації про спосіб самовільного зайняття земельної ділянки позивачем, оригіналів документів.

Натомість, як свідчить лист Державної інспекції з контролю за використанням і охороню земель у Тернопільській області від 17.04.2009р. №09-12-Г-30-489 при обстеженні земельних ділянок в натурі встановлено, що між земельною ділянкою ОСОБА_2 в садовому кооперативі Діброваі ділянкою ОСОБА_1 по границі встановлено 7 металевих стовпчиків, які забетоновані. Проведенні обміри ділянок відповідають розмірам, які вказані на актах на право власності на земельні ділянки.

На клопотання позивача для повного та всебічного дослідження доказів всіх обставин справи була призначена судова земельно-технічна експертиза.

Експертом встановлено, що відображено у висновках, що при зіставлені результатів обмірних робіт та плану зовнішніх меж земельних ділянок по вул. Польова Садового товариства Діброваземельна ділянка №1, яка перебуває в користуванні ОСОБА_2 не відповідає тим межам і розмірам, які вказані в плані земельної ділянки, виділеної під розширення садового товариства Дібровата яка зазначена в Державному акті на право приватної власності серії ІІ-ТР №007077 від 26.01.1998р. Фактичне землекористування ОСОБА_2 дорівнює 0,0777 га, а площа згідно правовстановлювальних документів становить 0,07 га.

Земельна ділянка №2 по вул. Польова Садового товариство Діброва, якою фактично користується ОСОБА_1 не відповідає тим межам і розмірам, які вказані в плані земельної ділянки під розширення садового товариства Діброва та в Державному акті на право приватної власності серії І-ТР №007076 від 26.01.1998р. Фактичне землекористування земельної ділянки ОСОБА_1 становить 0,0555 га., а площа згідно правовстановлювальних документів становить 0,07 га.

Висновком встановлено, що ОСОБА_2 зайняв частину території земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 в садівничому товаристві Дібровапо вул. Польова. Розмір самовільно зайнятої земельної ділянки дорівнює 0,0140 га (140 кв.м.).

Однак, в судовому засіданні представники відповідача заперечують проти встановлених експертом висновків щодо невідповідності меж і розмірів земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розмірам і межам, які вказані в плані земельної ділянки, виділеної під розширення садового товариства Дібровата розміри яких зазначені в Державних актах на право власності, встановлення факту захоплення земельної ділянки ОСОБА_2 і просять не приймати його до уваги, мотивуючи тим, що експертом при проведені експертизи використовувалися лише матеріали цивільної справи, оригінал Плану земельної ділянки, яка виділялася під розширення Садового товариства Дібровазгідно рішення сесії Підгороднянської сільської ради №190 від 21.03.1997р. не був представлений експерту, а відтак не можна достовірно було встановити точки відміру земельної ділянки ОСОБА_2 та меж в натурі земельних ділянок

Частина 1 статті 103 Кодексу закріплює обовязок власників і землекористувачів використовувати землі відповідно до їх цільового призначення та завдавати якнайменше незручностей власникам та землекористувача сусідніх земельних ділянок, а саме необхідність вибору таких способів використання земельних ділянок, за яких власникам та землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається якнайменше незручностей.

Згідно ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

На клопотання сторін в судовому засіданні допитувалися свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Із показів свідка ОСОБА_5 вбачається, що він є колишнім працівником проектного інституту, геодезист і неодноразово відвідував місцевість, на якій розміщенні спірні земельні ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Зазначає, що ОСОБА_2 надана земельна ділянка від узлісся, розмір якого встановив 8-10 метрів, де і починалися межі земельної ділянки ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_6 надала покази, з яких вбачається, що вона є сусідкою по межі із земельною ділянкою ОСОБА_1 Свою земельну ділянку придбала в 2005 році за усною домовленістю із Вороніною і пізніше приватизувала. Перед процесом приватизації приходив землевпорядник та працівники ДЗК, заміряли межі земельних ділянок. Від лісу відступили 3,5 метрів, забили стовпчики, які хтось вийняв. При приватизації вона узгодили межі із суміжними землевласниками і виготовила державний акт. На даний момент розмір її земельної ділянки співпадає із зазначеним в державному акті.

Свідок ОСОБА_7 надала покази, з яких вбачається, що сторін по справі знає, оскільки мала в садовому товаристві дачу, часто бувала. Біля земельної ділянки ОСОБА_2 були зарослі, а вище дорога. ОСОБА_9 очистила зарослі і використовує земельну ділянку. На питання пояснила, що земельна ділянка ОСОБА_2 починалася після дороги.

Свідок ОСОБА_8 надав покази, з яких свідчить, що він має дачу в с. Підгородньому. Біля земельної ділянки ОСОБА_2 був ліс, колгоспна дорога, кущі, які дружина ОСОБА_2 розчистила.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_10 пояснила, що при проведенні експертизи вимірювала розміри всіх земельних ділянок на вулиці, однак, у висновку відобразила лише розміри і межі земельних ділянок, які були предметом дослідження. Експертиза проводилася по наданих судом матеріалах справи з виїздом на місце розташування земельних ділянок.

Разом з тим згідно довідки виконкому Підгороднянської сільської ради від 13.03.2012р. №397, у відповідності до плану земельних ділянок виділених під розширення садового товариства Діброва згідно рішення 14 сесії 22 скликання №190 від 21.07.1997р. відлік початку межі земельної ділянки №1, яка належить гр. ОСОБА_2 вважати 3,5 метри від краю лісу (край лісу зазначений закопаними залізобетонними стовпами).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що із наданих позивачем доказів, а саме показів свідків, вищезазначеної довідки Підгороднянської сільської ради від 13.03.2012р. №397, актів обстеження земельної ділянки від 09.07.2010р. та від 05.08.2008р., Державних актів на право приватної власності на землю, довідки Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Тернопільській області від 17.04.2009р., копії Плану земельної ділянки, виділеної для розширення СТ Діброва, висновку судової земельно-технічної експертизи від 23.12.2011р. №1486 не можна встановити факт самовільного захоплення відповідачем земельної ділянки ОСОБА_1 і в яких розмірах, оскільки покази свідків в частині розмірів земельних ділянок, а також змішеннях їх в сторону суміжного землевласника суд оцінює критично, так як розміри земельних ділянок повинні встановлюватися правовстановлювальними та іншими документами, виданими компетентними на те органами, ОСОБА_3 обстеження від 09.07.2010р. та від 05.08.2008р. не можуть слугувати належними доказами встановлених фактів, постанова ОСОБА_3 Держкомзему в Тернопільському районі про притягнення ОСОБА_2 до адмінвідповідальності скасована судом.

Висновок експерта, на який посилається позивач, судом в даному випадку при встановленні та доведеності факту самовільного зайняття земельної ділянки до уваги не приймається, оскільки експертиза проводилася і висновок базувався на копіях первинних матеріалів, які знаходилися в матеріалах наданої цивільної справи, зокрема Плану земельної ділянки, виділеної для розширення СТ Діброва, і з якого не можливо встановити розміри, межі земельної ділянки ОСОБА_2, а також граничні точки для проведення відліку замірів в натурі.

Під час розгляду справи сторонами не подано, а судом не здобуто оригіналу плану земельної ділянки, виділеної для розширення Садового товариства Дібровав підтвердження викладених позивачем обставин, а також щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі і визначення точок відліку меж ділянок.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 60, 88, 212, 218, 223, 294 ЦПК України

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_11