Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2012 Справа №2-4317/11 Тернопільський міськрайонний суд Тернопільській області в складі:

головуючого В.М. Братасюка.

за участю секретаря Ю.Ю. Філіпенко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Публічне акціонерне товариство «УкрСибБанк», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи Публічне акціонерне товариство «УкрСибБанк», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ майна подружжя ,-

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду за захистом свого цивільного права до ОСОБА_2, третя особа ПАТ "УкрСибБанк" про поділ спільного майна подружжя шляхом виділення ОСОБА_1 у власність телевізора Sharp загальною вартістю 1194 гривень, холодильника Snaige загальною вартістю 796 гривень, Бойлера загальною вартістю 796 гривень, музичного центра Sony загальною вартістю 2388 гривень всього на суму 5174 гривень, виділення відповідачу ОСОБА_2 у власність телевізора Sony загальною вартістю 1592 гривні, кухонних меблів загальною вартістю 796 гривень та спальні меблі загальною вартістю 3980 гривень всього на суму 6368 гривень. Крім того позивачка просить в порядку поділу майна подружжя визнати за собою право власності на 1/2 ідеальної частки: в квартирі №25 в м. Тернополі по Бульвару Куліша, 8, в нежитловому приміщенні за адресою м. Тернопіль вул.. Танцорова, 16, в автомобілі ОСОБА_5, 1.3. 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В судовому засіданні 12 січня 2012 року позивачка уточнила позовні вимоги й остаточно просить суд поділити майно подружжя шляхом визнання за собою право власності в цілому на наступне майно: телевізор Sharp загальною вартістю 1194 гривні, меблі з прихожої загальною вартістю 300 гривень, вітальню загальною вартістю 2000 гривень - всього на суму 3494 гривень, визнання права власності в цілому за відповідачем ОСОБА_2 на телевізор Sony загальною вартістю 1592 гривні, холодильник Snaige загальною вартістю 796 гривень, Бойлер загальною вартістю 796 гривень, музичний центр Sony загальною вартістю 2388 гривень, кухонні меблі загальною вартістю 796 гривень та спальні меблі загальною вартістю 3980 гривень всього на суму 10 348 гривень, визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальну частку квартири №25 в м. Тернополі по Бульвару Куліша, 8.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 визнав в повному обсязі, однак предявив до неї зустрічний позов про визнання за собою в порядку поділу майна подружжя на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки для ведення садівництва площею 0, 06 га розташованої в садовому товаристві "Урожай" на території Ступківської сільської ради Тернопільського району, набутої в шлюбі з ОСОБА_1Є, та поділити між сторонами наявний грошовий борг, стягнувши з ОСОБА_1 його половину в сумі 406 470 гривень.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні зустрічний позов заперечили зазначивши, що грошовий борг виник внаслідок невиконання грошового зобовязання з вини ОСОБА_2 й позику в гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_4 відповідач ОСОБА_2 отримав за розписками без відома ОСОБА_1. і в наступному використав не на потреби сім'ї, а тому в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Представник третьої особи ПАТ "УкрСибБанк" в судовому засіданні подав клопотання про заміну третьої особи на правонаступника ПАТ "Дельта банк", фінансову установу якій продано кредитне зобовязання ОСОБА_2І, однак в звязку з уточненням позовних вимог ОСОБА_1 в засіданні 12 січня 2012 року повідомив суд, що оскільки спору щодо поділу нежитлового приміщення за адресою м. Тернопіль вул.. Танцорова, 16, що перебуває в іпотеці ПАТ "УкрСибБанк", між ОСОБА_2 не існує, рішенням суду ухвалено стягнути з відповідачів солідарно кредитну заборгованість перед ПАТ "УкрСибБанк", то на задоволенні клопотання представник не наполягає і при вирішені спору покладається на думку суду. В наступні судові засіданні представник банку не з'явився.

Представники залучених судом до участі у справі кредиторів ОСОБА_2 за розписками гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_4, в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог за первісним позовом заперечили за безпідставністю, однак підтримали зустрічні позовні вимоги.

Заслухавши пояснення, всесторонньо, повно та обєктивно дослідивши докази у справі, судом встановлено наступні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що 30 березня 2011 року рішенням Тернопільського міскрайонного суду Тернопільської області, ухваленим заочно, розірвано шлюб, зареєстрований 02 жовтня 1982 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відділом РАЦС по м. Калушу Івано Франківської області.

Згідно частини 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами спору, доказуванню не підлягають.

Сторони спору визнали, що під час шлюбу ними було сумісно придбано наступні предмети побутової техніки та меблі: телевізор Sharp загальною вартістю 1194 гривні, меблі з прихожої загальною вартістю 300 гривень, вітальню загальною вартістю 2000 гривень, телевізор Sony загальною вартістю 1592 гривні, холодильник Snaige загальною вартістю 796 гривень, Бойлер загальною вартістю 796 гривень, музичний центр Sony загальною вартістю 2388 гривень, кухонні меблі загальною вартістю 796 гривень та спальні меблі загальною вартістю 3980 гривень, та квартира №25 в м. Тернополі по Бульвару Куліша, 8, відтак даний факт доказування не потребує.

Шлюбний договір між сторонами спору не укладався.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). (ч.1 ст. 60 Сімейного Кодексу України).

Дана стаття СК України кореспондується з ч.3 ст. 368 Цивільного Кодексу України, відповідно до якої майно набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю.

Відповідно ст. 71 Сімейного Кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні сторони спору повідомили суд, що в процесі судового розгляду дійшли певної згоди щодо розподілу набутих в шлюбі предметів побутової техніки та меблів, а саме шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності в цілому на наступне майно: телевізор Sharp загальною вартістю 1194 гривні, меблі з прихожої загальною вартістю 300 гривень, вітальню загальною вартістю 2000 гривень - всього на суму 3494 гривень, та визнання права власності в цілому за ОСОБА_2 на телевізор Sony загальною вартістю 1592 гривні, холодильник Snaige загальною вартістю 796 гривень, Бойлер загальною вартістю 796 гривень, музичний центр Sony загальною вартістю 2388 гривень, кухонні меблі загальною вартістю 796 гривень та спальні меблі загальною вартістю 3980 гривень всього на суму 10 348 гривень.

Суд, згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, розглядає спір керуючись принципом диспозитивності судового розгляду не інакше як за зверненням сторін, поданим відповідно до умов цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог.

Оскільки позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 наполягає на розподілі набутих в шлюбі побутової техніки та меблів у вищезазначеному порядку, а відповідач ОСОБА_2 не заперечує, жодних доказів, що даний порядок розподілу порушить права та інтереси колишнього подружжя суду не наведено, то в цій частині позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Одночасно в розумінні ч.1 ст. 60 СК України, та ч.3 ст. 368 ЦК України, набута в шлюбі квартира за №25 в м. Тернополі по Бульвару Куліша, 8, титульним власником якої є ОСОБА_2, є обєктом права спільної сумісної власності, а тому суд приходить до переконання про підставність позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за останньою в порядку поділу майна подружжя на 1/2 ідеальну частку вищезазначеної квартири.

Крім того судом встановлено, що на підставі договору купівлі продажу від 29 травня 1996 року, посвідченого нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори в реєстрі за №1576, ОСОБА_1 купила в гр. ОСОБА_7 належні продавцю земельну ділянку для ведення садівництва площею 0, 06 га розташовану в садовому товаристві "Урожай" на території Ступківської сільської ради Тернопільського району під номером №41, на котрій знаходиться садовий будинок дощаний, зазначений в генплані під літерою А та господарська будівля дощана під літерою Б.

Оскільки зазначену земельну ділянку придбано ОСОБА_1 за цивільно правовою угодою під час перебування в шлюбі з ОСОБА_2І, то на дане майно також поширюється режим права спільної сумісної власності, а тому в межах заявлених позовних вимог (щодо садового будинку та господарської будівлі, розташованих на земельній ділянці позовних вимог ОСОБА_2 не заявлено), суд вважає справедливим в порядку поділу майна подружжя визнати за останнім право власності на 1/2 ідеальну частину даної земельної ділянки.

Також судом встановлено, що під час перебування в шлюбі з ОСОБА_1, 02.02.2009 року ОСОБА_2 позичив в гр.. ОСОБА_3 гроші в сумі 100 000 гривень під зобовязання повернення в строк до 02.02.2010 року під 2, 2% річних, про що надав позичальнику письмову розписку.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2010 року у справі №2-4631/2010 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за вищезазначеною розпискою, судом ухвалено позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму неповерненого боргу з врахуванням індексу інфляції 102 810 гривень, суму несплачених процентів в розмірі 33 000 гривень та понесені позивачем судові витрати. Це рішення набрало законної сили й на дату судового розгляду спору про поділ майна подружжя ОСОБА_2 не виконане кошти ОСОБА_3 не сплачені.

Крім того, 23.12.2008 року ОСОБА_2 позичив в гр.. ОСОБА_4 гроші в сумі 10 000 доларів США гривень під зобовязання повернення в строк до 23 березня 2009 року з щомісячною сплатою процентів за користування позиченими коштами в сумі 300 доларів США щомісячно, про що надав позичальнику письмову розписку.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 січня 2011 року у справі №2-10976/2010 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за вищезазначеною розпискою, судом ухвалено позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму боргу з нарахованими процентами загалом 16 900 доларів США, що еквівалентно 134 228, 25 гривень.

Це рішення набрало законної сили й на дату судового розгляду спору про поділ майна подружжя ОСОБА_2 не виконане кошти ОСОБА_4 не сплачені

Додатково, 26 вересня 2006 року між АБК "УкрСибБанк" (правонаступником якого за правами та обовязками є ПАТ "УкрСибБанк") та ОСОБА_2 укладено договір кредиту за №0, згідно умов якого позичальник отримав кредит в сумі 63 800 швейцарських франків, що на момент укладання договору в гривневому еквіваленті становило 260 378, 65 гривень, з кінцевим терміном повернення до 25 вересня 2017 року згідно графіка повернення коштів під 8, 49% річних .

Дане зобовязання ОСОБА_2 перед банком було забезпечене порукою ОСОБА_1 за договором поруки №1 від 27.09.2006 року.

Рішенням Тернопільського містькрайонного суду Тернопільської області від 20 грудня 2011 року, що набрало законної сили, у справі №2-6435/11 за позовом ПАТ "УкрСибБанк" до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було задоволено позов банку та вирішено достроково стягнути солідарно з відповідачів кредитну заборгованість за вищезазначеним договором кредиту загалом в сумі 60 228, 54 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті становить 551 687, 38 гривень.

Це рішення набрало законної сили й на дату судового розгляду спору про поділ майна подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не виконане кошти банку не сплачені.

В зустрічному позові до ОСОБА_1, відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 просить суд поділити між сторонами, як колишнім подружжям порівну суму грошового боргу, за вищезазначеними судовими рішеннями, по зобовязаннях, укладених ОСОБА_2 в інтересах сім'ї, стягнувши з ОСОБА_1 половину присудженої суми в валюті України - 406 470 гривень.

Пленум Верховного Суду України в п.23 та 24 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»розяснює, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання; при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. (ч. 4 ст. 65 СК).

Аналізуючи позовну вимогу ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 406 470 гривень в рахунок поділу порівну по 1/2 частині для кожного грошового боргу за існуючими судовими рішеннями, суд зауважує, що дана позовна вимога не підлягає до задоволення оскільки є передчасною в порядку поділу боргів подружжя право вимоги стягнення коштів на свою користь один з подружжя має до іншого лише в разі особистого виконання ним самим боргового зобовязання, укладеного в інтересах сім'ї, однак судом встановлено, що вищезазначені рішення судів ще не виконані і особисто ОСОБА_2 кошти кредиторам на дату ухвалення даного рішення ще не сплачені.

Керуючись ст.10, 11, 60, 61, 215, 222, 223 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 316, 317, 368 ЦК України , ст. 60, 70, 71 Сімейного Кодексу України , суд,-

в и р і ш и в :

Первісний позов задовольнити.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальної частки в квартирі №25 за адресою м. Тернопіль Бульвар Куліша 8, набутої в шлюбі з ОСОБА_2, та право власності на набуте в шлюбі з ОСОБА_2 наступне майно: телевізор Sharp загальною вартістю 1194 гривні, меблі з прихожої загальною вартістю 300 гривень, вітальню загальною вартістю 2000 гривень - всього на суму 3494 гривень .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1700 гривень сплаченого при подачі позову судового збору.

Зустрічний позов задовольнити частково.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальної частки земельної ділянки для ведення садівництва площею 0, 06 га розташованої в садівничому товаристві «Урожай»на території Ступківської сільської ради Тернопільського району, набутої в шлюбі з ОСОБА_1, та визнати право власності в цілому на телевізор Sony загальною вартістю 1592 гривні, холодильник Snaige загальною вартістю 796 гривень, Бойлер загальною вартістю 796 гривень, музичний центр Sony загальною вартістю 2388 гривень, кухонні меблі загальною вартістю 796 гривень та спальні меблі загальною вартістю 3980 гривень всього на суму 10 348 гривень

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 214, 60 гривень судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

В задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий суддяОСОБА_8