Справа № 0616/3500/12
РІШЕННЯ

Іменем України

08 серпня 2012 року

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В. Б.,

при секретарі Палашкевич М. В.,

за участь позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новограді-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міськкомунсервіс» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

встановив:

Позивач в липні 2012 року звернувся до суду з позовом до відповідача КП «Міськкомунсервіс» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, посилаючись на те, що з моменту ухвалення рішення суду про стягнення на його користь з відповідача заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку до цього часу йому заборгованість по заробітній платі на день звільнення не виплачено, а тому просить суд стягнути на його користь з КП «Міськкомунсервіс» середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01 грудня 2011 року по 07 липня 2012 року в сумі 34 366,15 грн..

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав та просить у його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 01.02.2006 р. по 03.10.2011 р. працював у відповідача КП «Міськкомунсервіс».

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 21.11.2011 року на користь ОСОБА_1 з КП «Міськкомунсервіс» стягнуто заборгованість по нарахованій заробітній платі та середній заробіток за період затримки розрахунку в період з 04 жовтня 2011 року по 21 листопада 2012 року в сумі 14 309,73 коп..

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Частиною 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 21.11.2011 року на підставі якого було видано виконавчий лист про стягнення на користь ОСОБА_1 з КП «Міськкомунсервіс» заборгованість по нарахованій заробітній платі та середнього заробітку за період затримки розрахунку в період з 04 жовтня 2011 року по 21 листопада 2012 року в сумі 14 309,73 коп. наданий час не виконано і у відповідача перед позивачем наявна заборгованість по заробітній платі на час звільнення.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності, оскільки не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду (ст. 225 КЗпП України) починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку (п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", Рішення Конституційного Суду України №4-рп/2012 від 22 лютого 2012 року).

Таким чином, передбачений ст. 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, а наявність рішення суду, якім підтверджується факт порушення строків проведення розрахунку з працівником не звільняє його від виконання цього обов'язку, а тому суд приходить до висновку, що розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за затримку розрахунку повинен становити 33 990 (тридцять три тисячі девятсот девяносто) грн. = ( 226 грн. 60 коп. / розмір середньоденної заробітної плати / х 150 днів. / кількість днів затримки з 01.12.2011 р. по 07.07.2012 р. ).

Отже, підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України також необхідно стягнути з КП «Міськкомунсервіс» на користь судовий збір в розмірі 339,90 грн..

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 116, 117, 233 КЗпП України, ст. ст. 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Міськкомунсервіс» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період затримки розрахунку в період з 01 грудня 2011 року по 07 липня 2012 року в сумі 33 990 (тридцять три тисячі девятсот девяносто) грн..

Стягнути з комунального підприємства «Міськкомунсервіс» на користь держави 339 грн. 90 коп. судового збору

Рішення може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий :