У Х В А Л А

09 листопада 2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді- Драгомерецького М.М.,

суддів: Панасенкова В.О.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Задерей О.О.,

за участю: заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 06 липня 2012 року за заявою ОСОБА_2 про скасування судового наказу від 06 червня 2012 року,-

в с т а н о в и л а:

24 травня 2012 року КП «Лиманськетеплокомуненерго» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Лиманськетеплокомуненерго» заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 2 348,16 гривень та понесені по справі судові витрати.

06.06.2012 року Роздільнянським районним судом Одеської області за №2-н-99/2012 був виданий судовий наказ про задоволення заяви КП « «Лиманськетепло- комуненерго».

22 червня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до місцевого суду із заявою про скасування вищевказаного судового наказу, мотивуючи це тим, що він не сплачує за опалення, оскільки послуги з теплопостачання надаються до його квартири неякісно. На підставі чого він звернувся до суду та просив задовольнити його заяву.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 06 липня 2012 року заяву ОСОБА_2 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою скасувати судовий наказ №2-н-99/2012 від 06 червня 2012 року, мотивуючи це тим, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання не з'явився представник КП «Ліманськетеплокомуненерго», але про розгляд справи КП сповіщалося належним чином, про що свідчать поштове повідомлення про отримання ним судової повістки, однак документів про причини неявки до апеляційного суду ним надано не було. Тому у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка представника КП в суд апеляційної інстанції не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 та його пояснення на апеляцію, а також письмові заперечення на апеляційну скаргу директора КП «Ліманськетеплокомуненерго» ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, підлягає задоволенню частково, оскільки ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, визначених у п.1 Постанови «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Однак, колегія суддів вважає, що дану спрау слід розглядати в порядку позовного провадження.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісяця здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

З наявного у матеріалах справи акту перевірки температурного режиму квартири БОС №167 АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, вбачається, що температурний режим квартири значно менший ніж встановлений санітарними нормами (а.с. 11-16).

Також, слід зазначити, що відповідач по справі ОСОБА_2 відповідно до посвідчення №281865 виданого 01 жовтня 1997 року, є учасником бойових дій (а.с.61), тому відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них надаються пільги, зокрема 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

З вищенаведеного вбачається, що між сторонами по справі виник спір про нарахування плати за користування тепловою енергією, а тому дані правовідносини не є безспірними, та з них витікає спір про право, тому КП «Лиманськтеплокомуненерго» повинно звертатись за захистом свого права в порядку позовного провадження.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що КП «Ліманськетепло- комуненерго» вибрало не належний до виниклих спірних правовідносин спосіб для захисту свого порушеного права, а тому ухвала про видачу судового наказу підлягає скасуванню.

Ухвала суду апеляційної інстанції про скасування ухвали місцевого суду про залишення без задоволення заяви про скасування судового наказу не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Тому у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України ця ухвала апеляційного суду оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.303, п.2 ч.2 ст.307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 06 липня 2012 року скасувати, заяву про видачу судового наказу залишити без розгляду.

Роз'яснити КП «Ліманськетеплокомуненерго», що воно має право звернутись до суду за захистом своїх інтересів в порядку позовного провадження.

Ухвала суду апеляційної інстанції, набирає законної сили з моменту її проголошення, та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: ис ОСОБА_4

підпис ОСОБА_5

Підп. с

ОСОБА_1