ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа № 1411/3607/12
Провадження 2/1411/1364/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2012 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.

при секретарі Капінус Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, СГВК «Авангард» про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2012 року позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, СГВК «Авангард», в якому просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Українка Жовтневого району Миколаївської області, вул. Корольова, 27, який належав її померлим батькам.

В обґрунтування позову вказувала, що 05 січня 2004 року померла її матір ОСОБА_4, а 10 січня 2006 року помер батько ОСОБА_5, після смерті яких залишилось спадкове майно, яке складається, в тому числі, з житлового будинку № 27 по вул. Корольова в с. Українка Жовтневого району Миколаївської області. Частину спадщини позивач прийняла після смерті матері за законом, а відповідач ОСОБА_2, прийняла після смерті батька за заповітом та в подальшому отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину. Спірне спадкове майно, яке залишилось після смерті батьків, відповідач ОСОБА_2 не прийняла, оскільки їй було заповідано інше майно. Щодо належності спадкодавцям спірного нерухомого майна вказала, що вказаний житловий будинок був придбаний спадкодавцями в січні 1991 року, факт купівлі-продажу будинку підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 26 січня 1991 року №47. До смерті спадкодавці проживали в спірному житловому будинку, були зареєстровані в ньому та зняті з реєстраційного обліку в звязку зі смертю. У видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне спадкове майно позивачу відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності спадкодавців на спірне нерухоме майно.

В судове засідання позивач не зявилась, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_3 сільська рада Жовтневого району Миколаївської області, СГВК «Авангард» в судове засідання свого представника не направили, надіслали суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, позов визнали, просили його задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

05 січня 2004 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 08 січня 2004 року, виданого ОСОБА_3 сільською радою Жовтневого району Миколаївської області (а.с.92).

10 січня 2006 року помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 13 січня 2006 року, виданого ОСОБА_3 сільською радою Жовтневого району Миколаївської області (а.с.66).

За життя спадкодавці придбали в радгоспі імені ХХV зїзду КПРС Жовтневого району Миколаївської області житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с. Українка Жовтневого району Миколаївської області, вул. Корольова, 27.

Придбання спірного житлового будинку спадкодавцями підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 26 січня 1991 року № 47 (а.с.108).

СГВК «Авангард» є правонаступником прав та обовязків радгоспу імені ХХV зїзду КПРС Жовтневого району Миколаївської області (а.с.111).

Згідно довідки СГВК «Авангард» від 11 травня 2012 року № 63 ОСОБА_4 26 січня 1991 року придбала в радгоспі імені ХХV зїзду КПРС Жовтневого району Миколаївської області спірний житловий будинок, за який сплатила готівкою 1183,00 крб. (а.с.109).

Згідно з витягом з погосподарської книги №2 на 2001-2005 роки та довідки ОСОБА_3 сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 11 липня 2006 року № 453 ОСОБА_5 є власником спірного житлового будинку (110, 113).

Відповідно до статті 22 КпШС України від 20 червня 1969 року в редакції, що діяла на момент придбання спірного житлового будинку (далі КпШС України) ОСОБА_4, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Спірний житловий будинок є обєктом спільної сумісної власності спадкодавців, оскільки придбаний 26 січня 1991 року ОСОБА_4 за час шлюбу з ОСОБА_5 (а.с.95), при цьому, їх частки в цьому майні, згідно статті 28 КпШС України, є рівними.

Судом встановлено, що спадкодавці за життя свідоцтво про право власності на спірний житловий будинок на підставі запису в погосподарський книзі ОСОБА_3 сільської ради Жовтневого району не отримали.

Виходячи з викладеного та системного аналізу статей 47, 227 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, в редакції, що діяла на момент придбання спірного житлового будинку, суд вважає, що спадкодавці на момент смерті були власниками спірного нерухомого майна.

Згідно приписів частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

До складу спадщини, у відповідності до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог частини 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є рідними дочками померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.93, 94, 68,69).

За життя ОСОБА_4 19 вересня 2000 року склала заповіт на користь позивача, якій заповіла 1/2 частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку розміром 3,41 га (а.с.17).

ОСОБА_5 за життя також склав заповіт, яким заповів 1/2 частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами позивачу ОСОБА_1, а інше майно відповідачу ОСОБА_2 (а.с.67).

Після смерті ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1, звернувшись до Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини (а.с.91), в силу статті 1269 ЦК України, прийняла спадщину за законом, яка належала спадкодавцю та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.103, 105).

Крім цього, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 у встановлений законом строк звернулись до Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_6, про що свідчить спадкова справа № 214/2006 до майна померлого 10 січня 2006 року ОСОБА_5 (а.с.62-86).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є такими, що прийняли спадщину після смерті батька ОСОБА_5 за заповітом, однак, свідоцтво про право на спадщину за заповітом отримано лише відповідачем (а.с.83,85).

У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне нерухоме майно позивачу відмовлено, що підтверджується листом Жовтневої державної нотаріальної контори від 04 серпня 2006 року № 707 та відмовою приватного нотаріуса Жовтневого районного нотаріального округу ОСОБА_7 від 17 жовтня 2012 року № 195/02-14 (а.с.31, 32).

Зі змісту вказаних вище відмов вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право спадкодавців на спірне нерухоме майно.

Аналізуючи матеріали спадкових справ № 226/2004 до майна померлої 05 січня 2004 року ОСОБА_4 та № 214/2006 до майна померлого 10 січня 2006 року ОСОБА_5 суд вважає, що позивач має право на спадкування спірного нерухомого майна за законом після смерті матері ОСОБА_4 та за заповітом після смерті батька ОСОБА_5

У відповідності до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача, оскільки спір виник не з вини відповідачів.

Керуючись статтями 10-11, 28-29, 57-60, 158, 179, 185, 208-209, 212, 214-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 05 січня 2004 року, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Українка Жовтневого району Миколаївської області, вул. Корольова, 27.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлого 10 січня 2006 року, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Українка Жовтневого району Миколаївської області, вул. Корольова, 27

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

(Повний текст рішення виготовлено і підписано 25 грудня 2012 року).

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО