Дата документу 09.04.2012
Справа № 815/3196/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2012 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Урупа І.В.

при секретарі Головіній І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спонукання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобовязати відповідачку надати йому письмовий звіт про виконання договору доручення з повіреним, повноваження якого були визначені довіреністю, при цьому пояснив, що під час шлюбу з відповідачкою за договором купівлі-продажу була придбана квартира АДРЕСА_1. Після припинення шлюбних відносин між ними вирішувалося питання про поділ цієї квартири та вони дійшли домовленості щодо її продажу та поділу грошових коштів. Оскільки власником квартири був він, для здійснення її продажу, він видав відповідачці довіреність. 28.12.2011 року відповідачка, діючи на підставі довіреності від 02.11.2009 року, здійснила продаж зазначеної квартири, але звіт про виконання доручення не надала, що унеможливлює отримання ним інформації про наслідки виконання усного договору доручення з повіреним.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, при цьому пояснила, що відповідачка зобовязання за довіреністю не виконала, в порушення вимог ст. 1006 ЦК України після здійснення продажу квартири письмовий звіт про виконання доручення позивачу не надала.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час слухання справи була повідомлена, надала письмові заперечення на позов, зазначив, що при укладанні договору купівлі-продажу на підставі виданої позивачем довіреності був присутній представник останнього, якому були відомі умови укладання договору та він отримав належну позивачу частину суми від продажу квартири. Вона не брала на себе будь-яких зобовязань за договором доручення, оскільки такий договір з позивачем не укладався, а тому не повинна надавати письмових звітів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

24.06.2005 року відділом РАЦС Шевченківського районного управління юстиції м. Запоріжжя був укладений шлюб між сторонами.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2009 року цей шлюб було розірвано.(а.с.21)

Відповідно до договору купівлі-продажу від 08.08.2006 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_3 у власність квартиру АДРЕСА_2. (а.с.8,9)

02.11.2009 року ОСОБА_1 видав відповідачці довіреність з повноваженнями продати належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_2.(а.с. 5)

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачка, в порушення вимог ст. 1006 ЦК України, не виконала обовязок за договором доручення та як повірений не надала письмовий звіт про виконання доручення.

Між тим, главою 68 ЦК України регулюються правовідносини такого виду зобовязання як доручення.

З вимог ст.ст. 1000, 1006,1007 ЦК України вбачається, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобовязується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Повірений зобовязаний після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення. Довіритель зобовязаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення, забезпечити його засобами, необхідними для виконання доручення, негайно прийняти від повіреного все одержане ним у звязку з виконанням доручення та виплатити плату, якщо вона йому належить.

Таким чином, в даному випадку мова йде про двосторонній правочин, який передбачає певні права та обовязки сторін за договором.

В судовому засіданні було встановлено, що між сторонами договір доручення у розумінні вимог ст. 1000 ЦК України не укладався, а позивачем була видана відповідачці довіреність з повноваженнями продати квартиру.

Відповідно до вимог ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництво за довіреністю регулюється положеннями глави 17 ЦК України та не передбачає надання письмового звіту про виконання.

Відповідно до ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчиняти правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Зі змісту виданої позивачем довіреності вбачається, що останній видав її відповідачці з повноваженнями продати квартиру, тобто відповідачка мала право вчиняти відповідний правочин від імені позивача.

Оскільки письмовий звіт про виконання доручення є способом виконання договору, а такий договір між сторонами не укладався, позивач не має права вимагати його від відповідачки.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 237,244, 1000-1007 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спонукання вчинити певні дії відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: