Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-3104/11
РІШЕННЯ

Іменем України

28 травня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Шинкаря А.О.

при секретарі - Брейкіній Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою, посилаючись на те, що вона є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Квартира знаходиться у спільній частковій власності та складається із двох житлових кімнат. Між нею та іншим співвласником квартири ОСОБА_2 виникають спори про порядок користування квартирою, в звязку з чим вона не може вільно користуватись спірною квартирою. Просила виділити їй в користування кімнату розміром 12 кв. м. та балкон, відповідачу - кімнату розміром 16 кв.м., а кухню, ванну кімнату та туалет залишити в спільному користуванні.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та подав зустрічну позовну заяву про визнання недійсним договору дарування частиннни квартири, посилаючись на те, що він є інвалідом з дитинства (ДЦП) та потребує постійного стороннього догляду. 21.05.2004 року померла його мати ОСОБА_3, а 15.04.2007 року помер батько - ОСОБА_4 Після його смерті він залишився один, без постійного щоденного догляду та матеріальної підтримки. Під збігом тяжких для нього обставин, розшукав знайому своїх батьків ОСОБА_1 та запропонував скласти заповіт на її користь в обмін на догляд та матеріальну підтримку, однак позивачка відмовилась, а через півроку вони домовились про те, що ОСОБА_2 подарує 1/2 частину квартири ОСОБА_1, а взамін вона буде надавати йому матеріальну та фізичну допомогу. Однак, отримавши частину квартири, ОСОБА_1 перестала йому допомагати. Позивач, посилаючись на те, що договір дарування від 11.09.2008 року укладений під впливом тяжких для нього обставин та на вкрай невигідних умовах, просив визнати його недійсним.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні свій позов підтримала, проти задоволення зустрічного позову заперечувала, вважаючи його безпідставним.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 являється інвалідом першої групи з дитинства (дитячий церебральний параліч).

Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 проживав у спірній квартирі разом з матірю: ОСОБА_3, яка померла 21 травня 2004 року та батьком: ОСОБА_4, який помер 15 квітня 2007 року.

15 січня 2008 року ОСОБА_2 склав заповіт на користь ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_5, який скасований у січні 2010 року.

11 вересня 2008 року ОСОБА_2 подарував 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1, що підтверджується копією договору дарування частини квартири, посвідченого державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області.

Відповідно до ч.І ст. 233 ЦК України, правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_6 України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі ст. 233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сімї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_2 уклав договір дарування частини квартири під впливом тяжких для нього обставин і на вкрай невигідних умовах, чим скористалась інша сторона. Тяжкими обставинами суд вважає те, що він залишився один після смерті своїх батьків та будучи інвалідом з дитинства, який потребує сторонньої допомоги вимушено уклав договір дарування в обмін на догляд та матеріальну підтримку, яку згодом перестав отримувати.

Зазначені обставини підтвердили допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6, в правдивості показів яких у суду немає підстав сумніватись.

Доводів, які б спростовували зазначені обставини, позивачем за первісним позовом суду не надано.

Таким чином, суд визнає договір дарування частини квартири недійсним, а в задоволенні первісного позову про встановлення порядку користування квартирою відмовляє.

На підставі викладеного та керуючись ст. 233 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК У країни,-

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою - відмовити.

Визнати недійсним договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, посвідчений 11 вересня 2008 року Броварською міською державною нотаріальної конторою, зареєстрований в реєстрі за № 1 - 3367.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Шинкар А.О.