АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2-254/11 Головуючий суддя І інстанції Богдан М.В.
Провадження № 22-ц/2090/1200/2012 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Шаповал Н.М.,

суддів: Котелевець А.В.,

ОСОБА_1,

при секретарі Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю «Харківське спеціалізоване підприємство 441 Південелектромонтаж» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 і його представника ОСОБА_4 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Харківське спеціалізоване підприємство 441 Південелектромонтаж» про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Харківське спеціалізоване підприємство 441 Південелектромонтаж» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа відділ громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб Комінтернівського РВ ГУМВС України в Харківській області, про усунення перешкод у користуванні приміщенням та виселення, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2010 року ОСОБА_3, ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ТОВ «Харківське спеціалізоване підприємство-441 Південелектромонтаж», в якому просили усунути перешкоди користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, 30, кім. 90, зобов'язавши відповідача відмовитись від вимог про виселення позивачів із вказаного приміщення, а також стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог зазначили, що ОСОБА_3 з 1981 року по 15.09.1997 року працював в ХСП № 401 та був поселений і з 08.10.1996 року і зареєстрований у кімнаті № 90 зазначеного вище гуртожитку.

05.02.1998 року, після розірвання трудових стосунків уклав із ХСП № 402 договір оренди на вказане приміщення. Разом з ним постійно проживає його син ОСОБА_2, який з 19.10.2003 року також зареєстрований у даному приміщенні.

23.09.2009 року ОСОБА_3 отримав листа від керівника відповідача про відмову від переукладання договору оренди та вимогу звільнити приміщення до 01.01.2010 р. Вважають, що зазначені дії порушують їх права як законних користувачів кімнати гуртожитку, визначені ст. 47 Конституції України, а тому просять задовольнити їх позовні вимоги.

ТОВ «ХСП-441 Південелектромонтаж» також звернулось до суду із позовом, в якому просить зобов'язати відповідачів ОСОБА_3І, ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням у гуртожитку, що належить товариству на праві приватної власності за адресою: м. Харків вул. Танкопія, 30, кім. 90, у зв'язку із розірванням договору оренди від 05.02.1998 р. та з відсутністю у них інших правових підстав для користування приміщенням, виселити ОСОБА_3І та ОСОБА_2 із вказаного приміщення без надання іншого житлового приміщення, зобов'язати СГІРФО Комінтернівського РВ ГУМВС України в Харківській області зняти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, кім. 90.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2011 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ТОВ «Харківське спеціалізоване підприємство - 441 Південелектромонтаж» - відмовлено.

Позовні вимоги ТОВ «Харківське спеціалізоване підприємство - 441 Південелектромонтаж» задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні ТОВ «Харківське спеціалізоване підприємство - 441 Південелектромонтаж» кімнатою № 90 у гуртожитку за адресою: м. Харків вул. Танкопія, будинок № 30.

Виселено ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з кімнати № 90 у вищевказаному гуртожитку.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Харківське спеціалізоване підприємство 441 Південелектромонтаж» державне мито в розмірі 8,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 37,00 грн.

В задоволенні інших позовних вимог ТОВ «Харківське спеціалізоване підприємство - 441 Південелектромонтаж» - відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «ХСП-441 Південелектромонтаж» ставиться питання про скасування вказаного рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог товариства про зобовязання СГІРФО Комінтернівського РВ ГУМВС України в Харківській області зняти ОСОБА_3, ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, кім. 90, та ухвалення нового рішення, яким цю вимогу задовольнити.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 і його представник ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ «ХСП-441 Південелектромонтаж». Вважають рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, судова колегія вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з підстав, передбачених ст. 308 ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 працював у Харківському спеціалізованому управлінні № 401 тресту « Південелектромонтаж» з 21. 12. 1981 року та звільнений за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпПУ 15. 09. 1997 року.

З 08. 10. 1996 року був поселений до гуртожитку, у кімнату № 90 по вул. Танкопія, 30 у м. Харкові.

Матеріали справи не містять ордеру на вселення позивача у вказану кімнату.

Після звільнення з роботи, 05 лютого 1998 року ОСОБА_3 уклав із Харківським спеціалізованим підприємством № 402 договір оренди приміщення, за яким орендував кімнату № 90, площею 21, 2 кв.м. до 31. 12. 1998 року. ( а.с. 14 )

Відповідно п. 2. 10, 2. 11 договору, оренда укладена на строк з 05 лютого 1998 року до 31 грудня 1998 року.

При ненадходженні письмової вимоги про розірвання договору від однієї із сторін договір автоматично продовжується на наступний рік ( а.с. 14)

Власником будинку, який за типом обєкту є гуртожитком, з 07. 02. 2007 року є ТОВ « ХСП 441 Південелектромонтаж», що підтверджується рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.02. 2007 року за яким за ТОВ « Харківським спеціалізованим підприємством 441 Південелектромонтаж» визнано право власності на пятиповерховий трьох під»їздний цегляний будинок, приміщення гуртожитку за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, 30. ( а.с. 73)

Згідно довідки, виданої 25. 12. 2008 року виконавчим комітетом Комінтернівської районної в місті Харкові ради, спірний будинок є гуртожитком. Виконком згоду на виключення вказаного будинку з числа гуртожитків не надавав і таких рішень не приймав. ( а.с. 75)

За змістом ст. 168 ЖК України укладений на визначений строк договір найму жилого приміщення в будинку ( квартирі), що належить на праві приватної власності, припиняється після закінчення цього строку, і його може бути продовжено лише за згодою між наймачем і наймодавцем

Згідно ч. 1 ст. 822 ЦК України у разі спливу строку договору найму житла наймач має переважне право на укладання договору найму житла на новий строк.

Не пізніше ніж за три місяці до спливу строку договору найму житла наймодавець може запропонувати наймачеві укласти договір на таких самих або інших умовах чи попередити наймача про відмову від укладання договору на новий строк.

Відповідно до вимог ст. 169 ЖК України у разі припинення договору найму жилого приміщення, належного на праві приватної власності наймач і особи, які проживають разом із ним зобовязані звільнити жиле приміщення, а у разі відмови підлягають виселенню у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Судова колегія погоджується з висновками районного суду про те, що договір оренди приміщення від 05. 02. 1998 року припинив свою дію, оскільки ТОВ « ХСП 441 Південелектромонтаж» направило ОСОБА_3 та ОСОБА_2 листа від 25. 09. 2009 року із попередженням, що з 01. 01. 2010 року договір оренди не буде продовжено, оскільки кімната потрібна для працівників підприємства, запропоновано звільнити приміщення. ( а.с. 82)

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його задоволенні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд ( ст. 319 ЦК)

Право на судовий захист та його спосіб передбачено ст. 16 ЦК і, зокрема, ст. 391 цього ж кодексу, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 127 ЖК Української РСР ( далі ЖК Української РСР) і пункту 2 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 03 червня 1986 року № 208, гуртожитки призначаються лише для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період їх роботи або навчання.

Згідно із частиною другою ст. 128, ст. 129 ЖК Української РСР, частини першої п. 10 Примірного положення про гуртожитки єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку є спеціальний ордер, який видає адміністрація підприємства, установи, організації на підставі спільного із профспілковим комітетом рішення про надання жилої площі в гуртожитку.

Пунктом 17 Примірного положення про гуртожитки передбачено, що вселення громадянами, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, інших членів сімї. крім своїх неповнолітніх дітей, в указані приміщення допускається лише з дозволу адміністрації, профспілкового комітету, установи, організації та письмової згоди членів сімї громадянина, які проживають разом із ним.

Право користування жилим приміщенням у гуртожитку такого члена сімї є похідним від права особи, які у встановленому законом порядку видано спеціальний ордер для проживання на період її роботи.

Отже районний суд обґрунтовано прийшов до висновку про виселення із гуртожитку ОСОБА_2, оскільки його право на проживання у спірному приміщенні є похідним від права наймача ОСОБА_3 на проживання у вказаному приміщенні на підставі договору оренди.

Також судова колегія погоджується з висновками районного суду про те, що на вказані правовідносини не розповсюджується Закон України « Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», оскільки відповідно до ст.. 1 Закону дія Закону не поширюється на гуртожитки , що знаходяться у приватній власності, крім гуртожитків, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації ( корпоратизації).

Між тим гуртожиток було передано ТОВ « ХСП 441Південелектромонтаж» у приватну власність за відплатним договором міни від 28. 12. 2004 року та право власності на нього було визнано за рішенням суду. А тому, гуртожиток належить ТОВ « ХСП 441 Південелектромонтаж» не у звязку із включенням його до статутного капіталу товариства, створеного у процесі приватизації та дія данного Закону на нього не поширюється.

Вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні спірним жилим приміщенням шляхом зобовязання відповідача відмовитися від вимог про виселення їх із гуртожитку обґрунтовано не задоволені районним судом з підстав, передбачених ст. 3 ЦПК України та ст. 16 ЦК України.

За змістом ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав у спосіб, встановлений законами України.

Статтею 16 ЦК України не передбачено спосіб захисту у вигляді зобовязання відповідача відмовитися від вимог про виселення.

Доводи апеляційної скарги ТОВ « Харківське спеціалізоване підприємство 441 Південелектромонтаж» про зміну судового рішення і зобовязання СГІРФО Комінтернівського РВ ГУМВС України в Харківській області зняти відповідачів з реєстраційного обліку не підлягають задоволенню, оскільки зобовязати вчинити будь яку дію можливо лише відповідача по справі. Між тим СГІРФО Комінтернівського РВ ГУМВС України в Харківській залучено до участі у справі у якості третьої особи, чиї права значно вужче ніж відповідача і покласти на третю особу будь який обовязок не передбачено чинним законодавством.

Доводи представника ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про те, що судом не враховані положення ст. ст. 125, 132 ЖК України також є безпідставними.

До спірних правовідносин не можуть бути застосовані статті 132, 125 ЖК України, оскільки закріплені у них гарантії не можуть враховуватися при вирішенні спору про виселення з гуртожитку громадян, які не перебувають з власником гуртожитку або його правонаступником у трудових відносинах.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 грудня 2011 року № 6 71 це 11 та є обовязковою для застосування судами України.

Між сторонами виникли договірні правовідносини щодо найму жилого приміщення, який припинив свою дію.

Суд повно та всебічно зясував обставини по справі, наданим доказам дав належну оцінку і постановив законне і обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційних скарг висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Харківське спеціалізоване підприємство 441 Південелектромонтаж» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 і його представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: