Справа № 2-205/12/1222р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

18 червня 2012 року Попаснянський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Архипенко А.В..

при секретарі Пономаренко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Попасна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на ремонт квартири, -

встановив:

Позов не підлягає задоволенню.

При цьому, враховуючи обємність складання рішення у даній цивільні справі, повязаного із потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає необхідним проголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Повне рішення буде складене впродовж 5 днів.

Керуючись ст.209,10,60,88,212-215,292,294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на ремонт квартири відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області через Попаснянський райсуд.

Суддя

Попаснянського р/суду ОСОБА_3

Справа № 2-205/12/1222р.

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2012 року Попаснянський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Архипенко А.В..

при секретарі Пономаренко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Попасна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на ремонт квартири, -

встановив:

Позивачка звернулась до суду із дійсним позовом, в якому сказала, що вона із відповідачкою домовилась в усній формі про те, що відповідачка надала їй та її неповнолітній доньці право на проживання в її квартирі, розташованій за адресою: м.Попасна вул.Артемівська 6-а/16, за умови, що позивачка зробить ремонт в її квартирі за свої кошти. При цьому відповідачка прописала позивачку в своїй квартирі та склала заповіт на імя відповідачки на все належне їй майно.

Позивачка в поданому позові вказує, зробила ремонт в квартирі відповідачки, облаштувала квартиру індивідуальним опаленням, змінила два пластикових вікна, вхідні двері і витратила на це загалом 7515-14 грн.

Про те, за рішенням суду від 06 березні 2012 року, за позовом відповідачки, позивачка разом із донькою була виселена із вищевказаної квартири. Дане рішення суду було предметом розгляду апеляційної інстанції, було залишено без змін та набрало чинності, а позивачка, посилаючись на те, що відповідачка в добровільному порядку не повертає їй кошти, що витрачені нею на вищезазначений ремонт квартири, в поданому позові просить стягнути із відповідачки суму коштів у розмірі 7515-14 грн. та суму спаленого судового збору у розмірі 214-60 грн.

У судовому засіданні позивачка підтримала поданий позов, надала пояснення за позовом.

Представник відповідача позов не визнала, заперечувала проти позовних вимог, посилаючись на те, що за усною домовленістю між сторонами позивачка повинна буда здійснювати тільки догляд за відповідачкою та відповідне утримання, в звязку з чим і було складено заповіт.

Ніяких інших домовленостей між сторонами не було.

Після складання заповіту позивачка не виконувала своїх обовязків по догляду за відповідачкою, на свій розсуд витрачала пенсійні кошти відповідачки, ігнорувала думку відповідачки, за своєю ініціативою здійснювала проведення ремонтних робіт в квартирі відповідачки і тому вищезазначений заповіт був відмінений за заявою відповідачки 15.02.2011 року.

За таких підстав представник відповідачки просить відмовити у поданому позові.

Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що поданий позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Предметом даного позову є договірні правовідносини між сторонами щодо виконання зобовязань.

Згідно ст.. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст..11 цього Кодексу.

Ст.. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Ст..206 ЦК України встановлено, що усно можуть вчинятися право чини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення за винятком право чинів, які підлягають нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, в також право чинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Ст..208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти право чини між фізичною та юридичною особою, крім право чинів, передбачених ч.1 ст.206 ЦК України, право чини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять або більше разів неоподаткований мінімум доходів громадян, крім право чинів, передбачених ч.1 ст.206 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 дійсно деякий час проживала у квартирі відповідачки ОСОБА_2 і відповідачкою було складено заповіт на ім.я позивачки.

Але згодом складений заповіт був відмінений за заявою відповідачки 15.02.2011 року за реєстром № 326, що вбачається із повідомлення нотаріуса /а.с.43/ і рішенням суду позивачка ОСОБА_1 разом зі своєю донькою була виселена із квартири відповідачки ОСОБА_2 і судом було визнано, що позивачка ОСОБА_1 разом із донькою були тимчасовими мешканцями у квартирі ОСОБА_2 і не мали законних підстав користування жилим приміщенням ОСОБА_2 /а.с.25/.

Позивачка посилається на те, що між сторонами була усна домовленість на виконання ремонтних робіт, але ст..206 ЦК України передбачено вчинення усних право чинів тільки у випадку виконання сторонами правочинів у момент їх вчинення, а спірні правовідносини носять тривалий характер і застосування до спірних правовідносин положень ст.. 206 ЦК України неможливе.

При цьому сума 7515-14 грн., яку зазначає в позові позивачка, що була нею витрачена на проведення ремонтних робіт значно перевищує двадцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що передбачає укладення письмової форми договору щодо виконання зазначених ремонтних робіт і не було виконано з боку позивачки.

Також суд зазначає, що із рішення суду від 06.03.2012р. про виселення ОСОБА_1 вбачається, що умови для проживання дитини у квартирі ОСОБА_2 - відсутні, що спростовує ствердження позивачки про те, що в квартирі ОСОБА_2 зроблений ремонт./а.с.25/.

Таким чином судом встановлено, що ніяких зобовязань щодо виконання ремонтних робіт в своїй квартирі відповідачка ОСОБА_2 на позивачку не покладала і не брала на себе ніяких зобовязань про сплату коштів за ремонтні роботи, а позивачка не надала ніяких інших доказів щодо виникнення зобовязань з боку ОСОБА_2

З таких обставин в суді позивачкою не доведено про обовязок повернення відповідачкою коштів , втрачених на ремонтні роботи в квартирі відповідачки, як само і не доведено фактичне проведення відповідних ремонтних робіт, в звязку з чим поданий позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.11,206,208,509 ЦК України, керуючись ст.10, 60, 212-215, 224-227, 292, 294 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на ремонт квартири відмовити.

Повне рішення складене 23 червня 2012 р.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області через Попаснянський райсуд.

Суддя

Попаснянського р/суду ОСОБА_3