Справа № 1312/2-1472/11 Головуючий у 1 інстанції: Лакомська Ж.І.
Провадження № 22-ц/1390/2585/12 Доповідач в 2-й інстанції: Зверхановська Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2012 рокуКолегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Бойко С.М.,Шеремети Н.О.

при секретарі: Служала А.Ю.

з участю: позивача, його представника ОСОБА_1 , представника відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2011 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2011 року задоволено частково позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_5 , про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 4921 (чотири тисячі дев`ятсот двадцять одну) гривню 56 копійок майнової шкоди, 3000 (три тисячі) гривень моральної шкоди, 350 (триста п`ятдесят) гривень вартості проведеного автотоварознавчого дослідження.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за їх безпідставністю.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову є таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Вважає, що було б справедливим, стягуючи матеріальні збитки за пошкоджений автомобіль, стягнути їх з врахуванням індексу інфляції, оскільки з липня 2008 року по листопад 2011року дана сума знецінилась через інфляцію. Вказує, що згідно довідки Головного управління статистики у Львівській області від 24.11.2011р. індекс інфляцій становить 135,2%, а тому сума матеріального збитку заподіяна автомобілю станом на листопад 2011 року становить 6653, 95 грн. Без належної уваги суду залишився акт огляд транспортного засобу №126 від 19 червня 2008 року, де зазначено, що автомобіль ВАЗ -2109 реєстраційний номер НОМЕР_1 пошкоджений під час ДТП, потребує відновлювального ремонту з заміною частини деталей перерахованих у самому акті. Звертає увагу суду, що сума упущеної вигоди розрахована, виходячи з мінімальної оплати за робочий день і не враховано того, що договір міг бути переукладений ще на рік. Також вважає, що судом при визначенні розміру моральної шкоди у достатній мірі не враховано стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у життєвих та виробничих стосунках та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_4 і прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задоволити повністю.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, вважаючи його необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі просить його скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 . Підставами цього вказує те, що судом порушено вимоги ст.213 ЦПК України та п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди». Вважає, що позивачем не доведено заподіяння йому моральної шкоди у такому розмірі, який визначений судом. Крім того, на її думку, судом безпідставно задоволено вимоги позивача про стягнення 350 грн. вартості проведення авто товарознавчого дослідження, так як вони не віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.1187 ч.2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина ОСОБА_2 у спричиненні ДТП з участю автомобіля ВАЗ -2109 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням позивача доведена постановою Личаківського районного суду м. Львова від 17.07.2008 року про притягнення її до адміністративної відповідальності по ст.124 КУпАП.

Тому судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заподіяну позивачу шкоду повинна відшкодовувати відповідачка.

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно висновку №126 від 24.06.2008 року експертного автотоварознавчого дослідження вартість заподіяного матеріального збитку власнику автомобіля ВАЗ 2109, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який пошкоджений під час ДТП, на момент дослідження становить 4921,56 грн.

Позивачем на підставі належних та допустимих доказів не доведено того, що розмір майнової шкоди, яка йому заподіяна, є іншим, ніж визначений у вище наведеному висновку спеціаліста №126 від 24.06.2008р. про оцінку вартості відновлюваного ремонту автомобіля.

Згідно із ч.2 ст.22 ЦК України упущена вигода це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_4 в частині стягнення упущеної вигоди у розмірі 23 000 грн. не підлягають задоволенню, так як ним у порушення вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, згідно яких кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень, не доведено того, що саме такого розміру доходи він міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене, оскільки саме по собі укладення договору від 28.05.2008 року не може бути достатнім доказом цього, а доказів того, що позивач приступив до виконання цього договору ним не подано, як не подано доказів того, які доходи він отримав у результаті дії цього договору за період із 28.05.2008 року по 18.06.2008 року.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_4 не доведено того, що значне погіршення його стану здоров`я виникло саме в результаті ДТП 15.06.2008 року, а не зумовлене іншими факторами(про що свідчить аналіз медичних документів, які знаходяться в матеріалах справи), в також ним на підставі належних та допустимих доказів не доведено того, що дії відповідачки спричинили тривалі зміни його життєвого укладу.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також з врахуванням ст.ст. 23, 1167 ЦК України, роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 (з наступними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди`колегія судів вважає, що висновки суду щодо розміру відшкодування моральної шкоди в повній мірі відповідають обставинам справи, а тому відсутні підстави для зміни рішення у цій частині.

Твердження апелянта ОСОБА_2 у тій частині, що розмір моральної шкоди, який визначений судом, є занадто високим, є безпідставним.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 16 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: