Справа № 2-1703/12
Рішення

Іменем України

"20" листопада 2012 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді Бондарчука В.В.

секретарі Тузенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

Встановив:

Позивач 18 січня 2012 року звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», в якому просив визнати вчинений нотаріусом виконавчий напис від 22 квітня 2011 року таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначив, що 22 квітня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1. Вказана квартира за іпотечним договором від 06 червня 2008 року передана в іпотеку ПАТ „Укрсоцбанк" для забезпечення кредитного договору від 06 червня 2008 року, укладеного між ним та банком.

Вважає, що нотаріус не мала права видавати виконавчий напис, оскільки відповідно до вимог п. 282, п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріуси вчиняють виконавчий напис для стягнення заборгованості тільки у разі, якщо ця заборгованість або інша відповідальність боржника підтверджена документально і є безспірною та не потребує додаткового доказування.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з тих же підстав та просила його задовольнити.

Представник відповідача позов не визнала, зазначила, що сума заборгованості є безспірною, позивачеві направлялася вимога про усунення порушень за договором кредиту, яку він отримав, а також те, що банком для отримання виконавчого напису було подано всі документи, передбачені чинним законодавством.

Нотаріус до суду не з"явилася, надіслала заперечення на позовну заяву та просила розглянути справу без її участі, з врахуванням заперечень.

Суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи та встановив наступне.

06 червня 2008 року між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», був укладений кредитний договір №280/44-305, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 25 000,00 доларів США. На забезпечення вказаного договору, сторонами був укладений іпотечний договір №5947 від 06 червня 2008 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_2, що належить на праві власності позивачу.

У зв'язку з невиконанням зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків, 15 листопада 2010 року позивачу було направлено вимогу про погашення заборгованості, яку відповідач отримав 17 листопада 2010 року (а.с. 51).

22 квітня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 здійснено виконавчий напис, яким з метою погашення заборгованості за основним зобов'язанням запропоновано звернути стягнення на іпотечне майно - спірну квартиру.

Згідно із ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одним із видів застави нерухомого майна є іпотека (ч. 1 ст.575 ЦК України)

Частиною 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що звернення стягнення на іпотечне майно здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Спеціальним законом з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна є ОСОБА_3 України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Положення Закону України «Про іпотеку застосовуються лише в частині, що не суперечать Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». ОСОБА_3 визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження на підставі виконавчого напису нотаріуса Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин - 22 квітня 2011 року), не було передбачено, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та задовольняє його.

Керуючись ст.ст. 3,10, 60, 208, 209, 212, 215 ЦПК України суд, -

Вирішив:

Позов задоволити .

Визнати виконавчий напис № 1523 від 22.04.2011 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 таким, що не підлягає виконанню.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира.

Головуючий суддя В. В. Бондарчук