АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-962 Головуючий у 1-й інстанції Демидовська А.І.
Доповідач: Волошина В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2012 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Рейнарт І.М.

при секретарі Вендоліної А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від

06 жовтня 2011 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2011 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про розірвання

шлюбу, задоволено. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 15 липня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 1027, розірвано.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі відповідач порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення з метою надання сторонам строку на примирення, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права шляхом неповного з'ясування обставин, що мають значення

для справи, а також невідповідності зробленим судом висновків обставинам справи.

В обґрунтування оскарженого рішення зазначила, що рішення по справі ухвалено передчасно, без урахування вимог відповідача та положень статті 111 Сімейного кодексу України. Вважає, що позивачем не було надано доказів, які б свідчили про те, що

подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим, а тимчасовий розлад у сім'ї,

конфлікти між подружжям, викликані випадковими побутовими причинами не є

достатніми підставами для розірвання шлюбу. Зважаючи на відсутність конкретних обставин, які б свідчили про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а також беручи до уваги наявність у подружжя малолітньої дитини, суд не тільки не вжив заходів щодо примирення сторін, а навпаки, наполягав, що позивач не має бажання надалі проживати з відповідачем. Такі дії суду суперечать принципу охорони сім'ї з боку

держави.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи судом повідомлена у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомила. У відповідності до вимог статті 305 ЦПК України неявка сторін або інших

осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим

слухати справу у відсутності відповідача ОСОБА_2

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача ОСОБА_3, який просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 липня 2005 року. Від шлюбу мають дитину, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони не підтримують шлюбних стосунків з початку вересня 2011 року, не ведуть спільного господарства, проживають окремо.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції входив із того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з

них, що має істотне значення.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, дослідженим в судовому засіданні доказам та вимогам закону.

Відповідно до вимог статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення; суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Із досліджених судом першої інстанції матеріалів справи, а також пояснень позивача при розгляді справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що сторони по справі не підтримують шлюбних стосунків з вересня 2011 року, не ведуть спільного господарства та проживають окремо, крім того, після ухвалення рішення по справі стосунки між сторонами не змінилися, примирення не відбулося, позивач наполягає на бажанні розлучитися.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливим.

Доводи відповідача про те, що рішення по справі ухвалено передчасно, без урахування вимог відповідача та положень статті 111 Сімейного кодексу України про

заходи щодо примирення подружжя є необгрунтованими, оскільки впродовж 5- ти місяців

з моменту пред'явлення позову (13 вересня 2011 року) та до розгляду справи в апеляційній інстанції сторони мали можливість вжити заходів щодо збереження сім'ї, однак відомостей про вжиті спроби сторін примиритися, відповідачем не надано, крім того, відповідач не виявила бажання підтримати доводи апеляційної скарги та надати особисті пояснення в

суді апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2011 року

залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Судді: