АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження 22ц/491/2474/12 суддя Тарасенко О.В.
Категорія - 26 ( ІІІ ) Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 серпня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Савіної Г.О.

суддів - Барильської А.П., Грищенко Н.М.

при секретарі - Куреденко О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 квітня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» - ОСОБА_4.

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі ПАТ «Кривбасзалізрудком») про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що 04 березня 2010 року при виконанні трудових обов`язків він отримав виробничу травму, у звязку із чим висновком МСЕК від 29.06.2010 року йому було встановлено стійку втрату професійної працездатності у розмірі 65% та другу групу інвалідності.

Вважає, що у звязку з отриманою професійною травмою йому спричинено моральну шкоду, розмір якої він визначив у 150 000 грн. та просив суд стягнути цю суму з відповідача на свою користь.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 квітня 2012 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_3 40 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та судовий збір на користь держави в сумі 94,10 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів заподіяння йому моральних страждань, розмір моральної шкоди необґрунтований та значно завищений, судом не взято до уваги, що відповідно до акту № 2 від 09.03.2010 року причиною нещасного випадку є невиконання позивачем «Інструкції з охорони праці №1», а не дії відповідача, даний акт позивачем не оскаржено. При укладанні трудового договору відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, а тому не може нести відповідальність у вигляді моральної шкоди із- за цієї підстави, крім того, позов подано з пропуском трьохмісячного строку.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 02.11.2009року працював на ПАТ «Кривбасзалізрудком», на посаді електрогазозварювальника на підземних роботах на шахті ім.. Леніна. 29.06.2010 року позивача звільнено за станом здоровя на підставі п.2 ст. 40 КЗпПУ (а.с. 18-21).

04 березня 2010 року з позивачем, який працював електрогазозварювальником дільниці №16 шахти ім. «Леніна» ПАТ «Кривбасзалізрудком», на робочому місці стався нещасний випадок, внаслідок чого ним отримано травму правої ноги ударом труби, а саме під час завантаження труби на доставочну платформу він не втримав рівноваги та впав на підошву виробки, отримавши травму ноги, про що 04 березня 2009 року комісією було складено акт розслідування нещасного випадку форми Н-5 (а.с. 10-11) та акт про нещасний випадок, повязаний з виробництвом форми Н-1 (а.с. 8-9).

Висновком МСЕК від 29.06.2010 року (а.с. 12) позивачу первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності та першу групу інвалідності по трудовому каліцтву починаючи з 29.06.2010 року по 01.07.2011 року. При повторному переогляді висновокм МСЕК від 06.07.2011 року позивачу встановлено 30% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності, починаючи з 01.07.2011 року по 01.07.2012 року.

Суд, частково задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_3 та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обовязків і повязане з виробництвом, і наявності у звязку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як вбачається з акту розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 04 березня 2009 року, причиною нещасного випадку є невиконання посадових обовязків начальника дільниці № 16, гірничого майстра дільниці № 16 та невиконання вимог інструкції з охорони праці позивачем, що спростовує доводи апеляційної скарги в частині вини лише позивача в настанні нещасного випадку.

Спростовуються встановленими обставинами та матеріалами справи доводи представника відповідача щодо відсутності підстав для відшкодування ОСОБА_3 моральної шкоди.

Посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивач добровільно працював тривалий час у шкідливих умовах праці та саме його дії стали причиною професійного захворювання безпідставні та суперечать вищевикладеному.

Доводи представника відповідача про те, що суд безпідставно не застосував строк позовної давності, не відповідають положенням п.3 ч.1 ст.268 ЦПК України, який встановлює, що позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про те, що розмір моральної шкоди завищений відповідають дійсності, оскільки при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачу, суд не врахував роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» і не обґрунтував розмір моральної шкоди в сумі 40 000 гривень.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, їх інтенсивність і довготривалість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках та ступінь вини позивача у нещасному випадку, вважає необхідним на підставі п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і зменшити її з 40 000 гривень до 30 000 гривень.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 квітня 2012 року змінити, зменшити розмір моральної шкоди, стягнутої з ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_3 з 40 000 гривень до 30 000 гривень.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)