Номер провадження: 22-ц/1590/3430/2012
Головуючий у першій інстанції Боярський
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Благорозумному О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 листопада 2011 року,

встановила:

У вересні 2011 р. ОСОБА_3 звернулася до суду з вищеназваним позовом, в якому вказала, що з відповідачем 26.10.91 р. було укладено шлюб. Від шлюбу є два сина: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; Максим, ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з відповідачем вона не проживає. Останній не надає матеріальної допомогу в утриманні дітей. ОСОБА_6 навчається в Білгород-Дністровському технікумі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180 182, 184, 191, 199 СК остаточно просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох синів у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісяця, починаючи з 22.08.11 р. до досягнення Максимом повноліття і закінчення навчання в технікумі ОСОБА_5.

Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просив задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.11 р. позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання: - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 29.08.11 р. та до 01.09.16 р. в розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку; - сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 29.08.11 р. та до 06.03.14 р. в розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 оскаржує рішення в частині визначення розміру аліментів. Просить рішення суду першої інстанції в цій частині змінити, стягнувши з нього аліменти у розмірі по 400 грн. на кожного сина. Посилається на те, що рішення ухвалено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи з порушенням норм матеріального (ст. 182 СК) права: - не враховано його матеріальний стан.

ОСОБА_3 рішення суду першої інстанції не оскаржила.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалене судом першої інстанції рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи позов частково, визначивши аліменти в розмірі по 800 грн. на кожну дитину, суд виходив з того, що відповідачу 42 роки, він є інвалідом, офіційно ніде не працює, фактично проживає з іншою жінкою та утримує її, має батьків пенсіонерів. На сина ОСОБА_7 необхідно стягнути аліменти до досягнення повноліття, на сина ОСОБА_6 - до досягнення двадцяти трьох років у звязку з тим, що він продовжує навчання (а. с. 17).

Колегія суддів вважає, що погодитися повністю з таким висновком суду не можна.

Між сторонами склалися правовідносини щодо обов'язку батька утримувати неповнолітню дитину та повнолітню дитину, яка навчається, способів виконання цього обовязку.

Відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 184, 199 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення для справи. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Якщо повнолітній син продовжує навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги,батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Суд першої інстанції порушив вимоги вищевказаних норм матеріального та процесуального права.

Правильно встановивши фактичні обставини справи, щодо сімейного, матеріального стану сторін, суд дійшов невірного висновку щодо розміру аліментів, та їх стягнення на повнолітнього сина ОСОБА_6 до 01.09.16 р..

Матеріали справи не містять будь-яких відомостей про особливий стан якоїсь сторони. Відповідно до довідки Білгород-Дністровського економіко-правового коледжу від 21.10.04 р. № 461 (а. с. 10) ОСОБА_5 навчається в цьому навчальному закладі до 30.06.12 р.. Доказів про навчання ОСОБА_5 в інших навчальних закладах матеріали справи не містять.

Згідно ст. ст. 180, 199 СК України обов'язок щодо утримування дитини покладено на батьків в рівних частках. На повнолітню дитину аліменти сплачуються на період її навчання але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2011 рік», Закону України «Про державний бюджет на 2012 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 років до 18 років з 01.12.11 р. становить 1042 грн.. а з 01.01.12 р. 1112 грн..

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі по 540 грн. на кожного сина. На сина ОСОБА_6 до закінчення навчання в Білгород-Дністровському кооперативному технікумі, на сина ОСОБА_7 - до досягнення повноліття, тобто до 06.03.14 р..

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду першої інстанції. Підставою для змінити рішення суду є порушення норм матеріального або процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи щодо визначення розміру аліментів та строку їх сплати, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі - 540,00 грн. щомісяця на кожного сина, починаючи з 29.09.11 р., на сина ОСОБА_6 до закінчення навчання в Білгород-Дністровському кооперативному технікумі, на сина ОСОБА_7 - до досягнення повноліття, тобто до 06.03.14 р.. Вказане не перешкоджає позивачці в майбутньому, при зміні обставин, звернутися до суду з позовом про зміну аліментів.

Відповідно до ст. ст. 79, 81, 88 ЦПК з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 282,20 грн..

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 листопада 2011 року - змінити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі по 540 (пятсот сорок) грн. 00 коп. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 29 вересня 2011 р., на сина ОСОБА_6 до закінчення навчання в Білгород-Дністровському кооперативному технікумі, на сина ОСОБА_7 - до досягнення повноліття, тобто до 06 березня 2014 року.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 282 (двісті вісімдесят дві) грн. 20 коп..

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. Є. Федорова

ОСОБА_2