Справа № 0413/8698/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2012 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд р. ОСОБА_1 в складі:

головуючого судді ШУМ Л.І.

при секретарі Борух Ю.К.

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні позов ОСОБА_4 до ПАТ «Центральний гірничо- збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя, повязаного з виконанням трудових обовязків,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя, повязаного з виконанням трудових обовязків, посилаючись на те, що працював в умовах впливу шкідливих факторів - в умовах концентрації пилу в повітрі робочої зони вище гранично допустимої та в умовах важкої фізичної праці 15 років 4 місяців, з них зокрема 12 років та 2 місяця, з 01.01.1999 р. по 01.11.2001 р. підземним кріпильником на дільниці №1 шахти ім. Орджонікідзе ВАТ «ЦГЗК», з 01.11.2001 р. по 19.05.2004 р. слюсарем з ремонту устаткування на дільниці випалювання обкотишів фабрики огрудкування ВАТ «ЦГЗК», з 19.05.2004 р. по 10.03.2011 підземним кріпильником на добувній дільниці № 1 шахти ім. Орджонікідзе ВАТ «ЦГЗК»(що підтверджується копією трудової книжки від 05.04.1974 року, запис №№ 14-17,19 та п.16 ОСОБА_2 розслідування хронічного професійного захворювання від 02 лютого 2011 року № 2). Рішенням ЛЕК НДІ промислової медицини від 13.01.2011 року йому встановлено професійні захворювання з остаточним діагнозом:Радикулопатія L5, S1, С5, C6, C7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта і больовим синдромом, загострення з дв. плечолопатковим пері артрозом ПФС першого другого ст., деф. артрозом ліктьових суглобів, у поєднанні з пері артрозом, ПФС першого другого ст., деф. артрозом колінних (ПФ другого ст.) та дрібних суглобів кистей.Хронічне обструктивне захворюванням легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої-другої ст.). ЛН першого ст. За висновком НДІ гігієни праці і профзахворювань профпатологічної МСЕК від 02.03.2011 року позивачу вперше було встановлено всього 50% втрати професійної працездатності з них 35% по радикулопатії і 15 % по ХОЗЛ (хронічне обструктивне захворювання легень) починаючи з 28 лютого 2011 року по 1 березня 2012 року з датою переогляду 01.02.2012 року, встановлена 3-тя група інвалідності з причини професійного захворювання з 28лютого 2011р. до 1 березня 2012р. Згідно рекомендацій МСЕК він потребує медичну реабілітацію, санаторно-курортне лікування; медикаментозного лікування. Винним у заподіянні шкоди його здоров є підприємство, що у порушення діючого законодавства не забезпечило безпечну організацію при виконання робіт, не виконувало норм і правил охорони праці. З вини підприємства він переносить як фізичні, так і моральні страждання і переживання, викликані ушкодженням мого здоров'я в результаті одержання тимчасової,а потім стійкої втрати працездатності при виконанні трудових обов'язків. Заподіяне йому з вини підприємства захворювання змінила для спосіб життя, його наслідки вимагають додаткових зусиль для організації свого життя, підтримки здоров'я, порушили нормальні життєві зв'язки внаслідок неможливості продовження активного громадянського життя, унаслідок порушення відносин з оточуючими людьми. На підставі ст. 237-1 КЗпП України,Рішення Конституційного суду України від 08.10.2008 року підприємства, де заподіяна шкода його здоровю, повинні відшкодувати йому моральну шкоду, яку він оцінює в140000 гривень.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав в повному обсязі, просив стягнути з ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат»140 000 гривен в відшкодування моральної шкоди заподіяної в наслідок отримання професійного захворювання при виконанні трудових обовязків.

Представника відповідача ОСОБА_5 акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» в особі ОСОБА_3 позов не визнав, вважає, що ВАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» не може відповідати за шкоду, яка була заподіяна в наслідок отримання хронічного професійного захворювання, крім того немає підстав вважати, що втратою працездатності позивачу спричинено моральну шкоду.

Вислухавши сторони, дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за такими підставами.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач працював в умовах впливу шкідливих факторів - в умовах концентрації пилу в повітрі робочої зони вище гранично допустимої та в умовах важкої фізичної праці 15 років 4 місяців, з них зокрема 12 років та 2 місяця, з 01.01.1999 р. по 01.11.2001 р. підземним кріпильником на дільниці №1 шахти ім. Орджонікідзе ВАТ «ЦГЗК», з 01.11.2001 р. по 19.05.2004 р. слюсарем з ремонту устаткування на дільниці випалювання обкотишів фабрики огрудкування ВАТ «ЦГЗК», з 19.05.2004 р. по 10.03.2011 підземним кріпильником на добувній дільниці № 1 шахти ім. Орджонікідзе ВАТ «ЦГЗК»(що підтверджується копією трудової книжки від 05.04.1974 року, запис №№ 14-17,19 та п.16 ОСОБА_2 розслідування хронічного професійного захворювання від 02 лютого 2011 року № 2).

З 2007 року позивач став часто хворіти, обстежувався в науково-дослідному інституті промислової медицини та знаходився на лікуванні в медичних лікувальних закладах, що підтверджується наданими до позовної заяви виписними епікризами від 04 січня 2008р.; 29 жовтня 2009р.; 27 травня 2011р.; 10 серпня 2011р.; 06 жовтня 2011р.; 24 листопада 2011р.; 15 лютого 2012р.; виписками з історії хвороби №1505/388 від 5 травня 2008р.; №2368/566 від 02 липня 2009р.; №4336/1031 від 01 грудня 2009р.; №434 від 01.січня.2010р., та виписками із медичної карти Української НДІ промислової медицини від 17 вересня 2010р.; 26 травня 2010р; 14 січня 2011р.

21.10.2009р. Тернівською районною санітарно-епідеміологічною станцією м. Кривого Рогу складена санітарно-гігієнічна характеристика умов праці №2/2 -3091, у висновку якої зазначено: умови виробничого середовища підземного кріпильника по аерозолям фібро генної дії відносяться до 3 класу 3 ступенню шкідливості, за факторами «шум»- до 3 класу 2-3 ступеню шкідливості; «мікроклімат»- до 3 класу 1 ступеню шкідливості; важкість праці до 3 класу 2-3 ступеню шкідливості; напруженість праці до 3 класу 2 ступеню шкідливості в відповідності з гігієнічною класифікацією праці ГН 3.3.5-3.3.8; 6.6.1-083-2001, затвердженою наказом МОЗ України №528 від 27.12.2001 р.

24.03.2010.р Жовтневою районною санітарно-епідеміологічною станцією м. Кривого Рогу складена довідка №2/2-474 на запит № 02/21-0138 від 28.01.2010р. про доповнення до індивідуальної санітарно-гігієнічної характеристики умов праці на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якій повідомляється, що за даними інформаційної довідки № від 19.02.2010р. наданої адміністрацією ВАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат»за період його роботи з 01.11.2001р. по 19.05.2004р. - слюсара з ремонту устаткування дільниці випалювання обкотишів фабрики огрудкування параметри виробничих чинників слідуючі ( атестація 2004р.):

- пил 21,8 мг/м3 при ГДК 4,0 мг/м3 , термін дії за зміну 81,3%;

- шум 86 дБА при ГДР - 80 дБА;

- температура повітря 24,7°С при нормі 15-27°С;

- відносна вологість 54% при нормі 80-30%;

- швидкість руху повітря 0,22 м/с при сан. нормі 0,2-0,5 м/с

- маса піднімання і переміщення вантажу 20 кг при нормі до 30 кг.

- робоча поза 58,4/9,2 при нормі 25,0;

- нахили тулуба 148 при сан. нормі до 100;

- статистичні навантаження відповідають санітарним нормам.

Рішенням ЛЕК НДІ промислової медицини від 13.01.2011 року позивачу встановлено професійні захворювання з остаточним діагнозом: Радикулопатія L5, S1, С5, C6, C7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта і больовим синдромом, загострення з дв. плечолопатковим пері артрозом ПФС першого другого ст., деф. артрозом ліктьових суглобів, у поєднанні з пері артрозом, ПФС першого другого ст., деф. артрозом колінних (ПФ другого ст.) та дрібних суглобів кистей. Хронічне обструктивне захворюванням легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої-другої ст.). ЛН першого ст.

Дана обставина підтверджується пунктами 7,8,9,10,11,14 ОСОБА_2 розслідування хронічного професійного захворювання №2 від 02 лютого 2011 року.

По факту хронічного професійного захворювання було проведено розслідування, про що був складений акт №2 розслідування хронічного професійного захворювання від 02 лютого 2011 року.

Професійне захворювання виникло за обставин, зазначених в п.16 ОСОБА_2 № 2 розслідування хронічного професійного захворювання від 02 лютого 2011 року, зокрема:

Працюючи з 01.01.1999 р. по 01.11.2001 р. підземним кріпильником на дільниці №1, з 01.11.2001 р. по 19.05.2004 р. слюсарем з ремонту устаткування на дільниці випалювання обкотишів фабрики огрудкування ВАТ «ЦГЗК», з 19.05.2004 р. по теперішній час підземним кріпильником на добувній дільниці № 1 шахти ім. Орджонікідзе ВАТ «ЦГЗК», ОСОБА_4 виконував роботи по кріпленню та ремонту горизонтальних, похилих та вертикальних гірничих виробіток, розбиранням бетону та інші, які вна слідок мавших місце порушень нормативного провітрювання гірничих ви робок характеризувалися впливом пилу фіброгенної дії концентрацією вище гранично допустимої, а також важкою фізичною працею з причин обмеже ності робочого простору, не завжди дозволяючого застосування засобів ма лої механізації.

Відповідно до п. 17 ОСОБА_2 №2 розслідування хронічно професійного захворювання від 02 лютого 2011 року причиною професійного захворювання є праця на протязі 15 років 4 місяців(з них, зокрема 12 років та 2 місяця в ВАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат») в умовах важкої фізичної праці та концентрації пилу в повітрі робочої зони вище гранично допустимої:

1. Рівень фізичного перевантаження:

- маса піднімаємого вантажу: 40 50кг. При допустимій до 30 кг;

- робоча поза до 30?/ більше 30? 42,6 76,4 % /9,2-13,6 % тривалості змі ни при допустимих - 25/0 %;

- нахили корпуса: від 146 до 198 при допустимих до 100 раз за зміну; Важкість праці відноситься до ІІІ-го класу 3 ступеню шкідливості.

2. Запиленість повітря робочої зони:

- пил з вмістом вільного кремнія діоксиду кристалічного:

- в концентраціях від 10 до 70%: від 2,1 мг/м3 до 15,2 мг/м3 при ГДК - 2,0 мг/м3;

- в концентрації від 2 до 10 %: 21,8 мг/м3 при ГДК - 4,0 мг/м3.

За висновком НДІ гігієни праці і профзахворювань профпатологічної МСЕК від 19.03.2012 року позивачу встановлено всього 50% втрати професійної працездатності з них 35% по радикулопатії і 15 % по ХОЗЛ (хронічне обструктивне захворювання легень) починаючи з 1 березня 2012 року по 1 березня 2013 року з датою переогляду 01.02.2013 року, встановлена 3-тя група інвалідності з причини професійного захворювання з 1 березня 2012р. до 1 березня 2013р. Згідно рекомендацій МСЕК він потребує санаторно-курортне лікування; медикаментозного лікування, ВМП.

Згідно п.19 вищезазначеного ОСОБА_2 розслідування хронічного професійного захворювання профзахворювання виникло, зокрема з вини керівництва шахти ім. Орджонікідзе ВАТ „Центральний ГЗК" під час праці на них ОСОБА_4 - порушення ст. 153 КЗпП України, ст. 13 Закону України „Про охорону праці"

Відповідно до ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або на уповноважений ним орган.

Згідно ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобовязаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередньо відповідальність за порушення зазначених вимог.

Ст. 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяну каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя,повязаним із виконанням трудових обовязків .

Оскільки позивач отримав професійне захворювання підчас виконання професійних обовязків, то заподіяна моральна шкода випливає з трудових правовідносин і має відшкодовуватися роботодавцем, який не створив безпечні умови праці.

Заподіяне позивачу з вини підприємств захворювання викликає в нього фізичні і моральні страждання, порушило звичний для нього спосіб життя, вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, для підтримки здоров'я, порушило нормальні життєві зв'язки внаслідок неможливості продовження активного цивільного життя, унаслідок порушення відносин з оточуючими людьми.

Наявність моральної шкоди полягає в в тому, що позивач постійно відчуває біль і відчуття затерпання І-ІІІ-го пальців правої кисті, набряклість кистей і частіше після охолодження, судоми в пальцях кистей після фіз. навантаження та під час відпочинку, здавлюючий біль в ділянці груднини при ході та в покої, підвищення АТ до 180/100 мм рт. ст., біль в п/кр. відділі хребта, з іррадіацією, переважно в праву ногу, біль міжлопатками, тягнучий біль в правій нозі, відчуття затерпання правої ноги при ході, через що вимушений зупинятися для відпочинку, загальну слабкість, задишку при незначному фіз. навантажені, кашель сухий, помірний, головний біль, запаморочення, біль у серці, набряки гомілок. Такий стан не дає можливості спокійно відпочивати вночі, займатися фізичною роботою.

Винним у заподіянні шкоди є підприємство, що у порушення діючого законодавства не забезпечило безпечну організацію при виконання робіт, не виконувало норм і правил охорони праці. З вини підприємства він переносить як фізичні, так і моральні страждання і переживання, викликані ушкодженням мого здоров'я в результаті одержання тимчасової,а потім стійкої втрати працездатності при виконанні трудових обов'язків. Заподіяне йому з вини підприємства захворювання змінила для спосіб життя, його наслідки вимагають додаткових зусиль для організації свого життя, підтримки здоров'я, порушили нормальні життєві зв'язки внаслідок

В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що він переносить як фізичні так і моральні страждання викликані ушкодженням здоров'я в наслідок отримання хронічного професійного захворювання, одержання тимчасової, а потім стійкої втрати працездатності при виконанні трудових обов'язків.

3 01 квітня 2001 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Одним із завдань цього Закону та обов'язку Фонду соціального страхування було відшкодування моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, застрахованим та членам їх сімей від нещасних випадків.

Законами України про Державний бюджет на 2006 рік та 2007 рік, зупинялась дія, в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей, абзацу 4 ст. 1, підпункту «є»ч, 1 ст. 21, ч. З ст. 28, ч. З ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Крім цього, Законом від 28.12.2007 року № 107 з п. З Прикінцевих положень виключені слова, які свідчили про відшкодування за умов, зазначених у цьому пункті, моральної (немайнової) шкоди потерпілим на виробництві та членам їх сімей, і водночас доповнено цей пункт таким абзацом: «відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку припиняється з 01 січня 2008 року».

23.02.2007 року був ухвалений Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообовязкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання які спричинили втрату працездатності". Зокрема даним законом про зміни до базового Закону передбачено вилучення з Закону ст.ст. 1, 21, 28, 34, 35 норми, щодо обовязку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професіональних захворювань України виплачувати грошову суму за моральну шкоду потерпілому, внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 Рішення №20-рп/2008 (справа про страхові виплати) зазначив, що положеннями п. 1, абзацу 3 п. 5, п. 9, абзацу 3 п. 10, п.11 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»від 23.02.2007 року №717, скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Проте, Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 1167 Цивільного кодексу України та ст. 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавством розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. З огляду на викладене, Конституційний Суд України не вбачає підстав для визнання неконституційними положень п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що спірні правовідносини виникають із трудових правовідносин.

Доводи відповідача безпідставні, спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до вимог ст.153 КЗпП України, акту №2 форми П-4 від 02 лютого 2011 року, розслідування хронічного професійного захворювання, виписки із історії хвороби Баранова суд вважає, що вищевказані докази свідчать про доведеність не забезпечення ПАТ «Центральний гірничозбагачувальний комбінат» під час праці на підприємстві позивача якісних та безпечних умов праці.

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України кожна особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. У звязку з виробничою травмою змінився спосіб та якість життя позивача, що завдає йому моральних страждань. Він постійно відчуває біль в різних частинах тіла, такий стан не дає йому можливості спокійно спати ночами, займатися фізичною роботою.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної( немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Отже, враховуючи те, що позивачу висновком МСЕК від 02.03.2011року встановлено 50% втрати професійної працездатності в наслідок хронічного професійного захворювання, висновком МСЕК від 19.03.12 р. встановлено 50% втрати професійної працездатності в наслідок хронічного професійного захворювання і 3 група інвалідності, а також характер захворювання, пов'язаних з заподіянням ушкодження здоровю фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, час роботи позивача на підприємстві і наслідків, що наступили та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що слід позовні вимоги позивача задовольнити частково.

На підставі ст. ст. 153, 237-1 КЗпП України , ст.10, 11, 60, 88, 209 ч.3, 212, 213-214, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 акціонерного товариства «Центрального гірничозбагачувальний комбінат»про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя, повязаного з виконанням трудових обовязків задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 акціонерного товариства «Центрального гірничозбагачувальний комбінат»на користь ОСОБА_4 в відшкодування моральної шкоди 25000 (двадцать пять тисяч) грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з ПАТ «Центральний гірничозбагачувальний комбінат»н а користь держави судовий збір в сумі 107 гр.30 коп.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши на протязі 10 днів з дня проголошення рішення апеляційну скаргу.

Суддя: ОСОБА_6