Справа № 2120/7734/12

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2012 року Суворовський районний суд м. Херсона

у складі: головуючого судді - Гонтар Д.О.

при секретарі - Назаренко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути майнову шкоду з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в сумі 48201,89 грн. також просить стягнути моральну шкоду в сумі 3000 грн.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що 14 січня 2012 року відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Infiniti»держ номер ВТ 2046АТ, що належить ОСОБА_3 не обрала безпечну швидкість руху, не врахувала дорожні умови, не справилася з керуванням автомобіля виїхала на зустрічну смугу та допустила лобове зіткнення з транспортним засобом Citroen Jamp д.н. НОМЕР_1, у результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

Так, як відповідальність відповідача була застрахована, просить відшкодувати суму, яка перевищила ліміт відповідальності, відповідно не була відшкодована страховою компанією.

Також просить стягнути витрати повязані з евакуацією автомобіля в сумі, вартість проведення необхідних досліджень, вартість втраченого пального, вартість послуг перевізника повязаних дорожньо-транспортною пригодою, а також шкоду завдану здоровю позивача.

Окрім того, внаслідок ДТП їй була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, переживаннях, розмір якої оцінено позивачем в розмірі 3000грн.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав просив відмовити в його задоволенні, надав суду заперечення.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не зявилася надала суду заперечення, за змістом яких частково погодилася з позовними вимогами.

Дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, суд приходить до наступного.

Так, вина відповідача ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 14.01.2012 року, підтверджується постановою Суворовського районного суду м.Херсона від 05 березня 2012року про притягнення відповідача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, відповідною довідкою.

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля НОМЕР_2 від 27 квітня 2012року, матеріальний збиток завданий власникові автомобіля складає 91046,54грн.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля НОМЕР_2 є позивач ОСОБА_1

Відповідно до повідомлення ПАТ «Укргазбанк»від 11 травня 2012року позивачу нараховані 50000грн. від Страховаї компанії «ПРО100»у відшкодування матеріальної шкоди, що не заперечувалося сторонами. Отже сума невідшкодованої вартості ремонту транспортного засобу складає 41046,54грн.

Відповідно до повідомлення Скадовської центральної районної лікарні позивач від 09.06.12р. позивачу надавалася медична допомога. Відповідно до накладної від 16 січня 2012року позивачем витрачено на придбання ліків 536грн.

Відповідно до квитанцій позивачем на проведення експертних досліджень витрачено 450+265+50+54,36=819,36грн. Витрати повязані з евакуацією автомобіля складають 1000грн.

Відповідно до ст. 1195ЦК України зокрема фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя зобовязана відшкодувати витрати повязані в тому числі з придбанням ліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, а також шкода завдана особистим немайновим правам відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що матеріальна шкода виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушеного належного йому майнового права.

Однак, відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Також відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно за ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так як винною особою в завданні шкоди є ОСОБА_2, завдана шкода підлягає стягненню саме з цієї особи.

Отже, суд доходить висновку, що страхова компанія виплатила позивачам страхове відшкодування в повному обсязі, а тому різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_2, яку визнано винною у скоєнні ДТП.

Суду не було надано доказів на підтвердження завдання шкоди повязаної з втратою пального, також в судовому засіданні не була доведена необхідність укладання договорів повязаних з перевезенням позивача, відповідно в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відтак, невідшкодована матеріальна шкода підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, яка складає 43401.9грн.

Що ж до вимог про стягнення з відповідачів моральної шкоди, то у відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відтак, завдана моральна шкода підлягає стягненню на користь позивачів з відповідача ОСОБА_4, визнаного винним у скоєнні ДТП.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 3, 5 своєї Постанови №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд ураховує такі критерії визначення розміру відшкодування моральної шкоди, як характер правопорушення, яке є проступком, однак скоєним з необережності, ступінь вини відповідача, який порушив правила дорожнього руху, що спричинило шкоду здоров'ю та майну відповідачів, характер тілесних ушкоджень позивачів, глибину душевних страждань кожного з позивачів, пов'язаних з таким станом їх здоров'я, який порушив звичний склад їх життя та примусів їх звертатися до лікарів за лікуванням, а також з даним позовом до суду, відповідач не відшкодував їм завданої матеріальної шкоди у добровільному порядку.

За таких обставин суд уважає за необхідне стягнути моральну шкоду, яка доведена позивачем в судовому засіданні, в розмірі що заявлена позивачем.

Отже, за викладених вище обставин суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судового збір в розмірі 648,6 грн., враховуючи одночасне заявлення вимог майнового та немайнового характеру.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 43401.9грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 648,6грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_5