Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2012 року ОСОБА_1»ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О. , при секретарі Бережній Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Юрївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Олексіївської сільської ради ОСОБА_1»ївського району Дніпропетровської області, треті особи по справі КП Павлоградське МБТІ м. Павлоград Дніпропетровської області, ОСОБА_1»ївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області,

про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на нерухоме майно у вигляді ? частини колодязя, ? частини вбиральні та ? частини огорожі № 1,2,3,4, що розташоване по вул. Травневій, 26 в с. Олексіївка Юрївського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 26.11.1997 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що за життя його матері ОСОБА_3 вищезазначене нерухоме майно, що входило до складу житлового будинку, належало на підставі свідоцтва про право власності, виданого 02.09.1991 року Павлоградським райвиконкомом Дніпропетровської області, при цьому в даний час безпосередньо сам житловий будинок зруйнований.

Після смерті матері позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та останньому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом у вигляді належної його матері земельної ділянки, при цьому оформити спадкові права на нерухоме майно у вигляді ? частини колодязя, ? частини вбиральні та ? частини огорожі № 1,2,3,4 позивач після смерті матері не в змозі, оскільки у нього відсутній правовстановлюючий документ на вказане нерухоме майно, а отримати дублікат свідоцтва про право власності спадкодавця на це майно позивач не в змозі, оскільки останнє видається лише за заявою власника майна, у зв»язку з чим позивач позбавлений можливості оформити спадкові права на вказане майно через нотаріальну контору та змушений звертатися до суду.

Посилаючись на ст. ст. 3, 7, 10, 60 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1223, 1261, 1270, 1272 ЦК України позивач просив визнати за ним право власності на нерухоме майно у вигляді ? частини колодязя, ? частини вбиральні та ? частини огорожі № 1,2,3,4, що розташоване за адресою вул. Травнева, 26 с. Олексіївка Юрївського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3.

В судове засідання позивач по справі ОСОБА_2 не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутності, при цьому позовні вимоги підтримав повністю та судові витрати по справі просив залишити за ним (ас. 52).

Відповідач по справі Олексіївська сільська рада Юрївського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися, надавши суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, при цьому позовні вимоги визнали у повному обсязі (ас. ас. 29,30).

Представник третьої особи по справі на стороні відповідача без самостійних вимог Павлоградського КП МБТІ ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутності, при цьому проти позовних вимог заперечень не надав, рішення просив прийняти на розсуд суду, зазначивши, що за даними КП Павлоградського МБТІ в домоволодінні по вул. Травневій, 26 с. Олексіївка Юр»ївського району ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності виданого 02.09.1991 року Павлоградським райвиконкомом належить ? частина колодязя, ? частина вбиральні та ? частина огорожі № 1, 2, 3, 4 , при цьому на даний час сам житловий будинок знесений (ас. ас. 31,32).

Третя особа по справі на стороні відповідача без самостійних вимог ОСОБА_1»ївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися, надали суду телефонограму про розгляд справи в їх відсутності, при цьому проти заявлених вимог не заперечували (ас. 28).

Суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності не зявившихся сторін по справі , на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, при цьому відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази по справі, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

- згідно копії свідоцтва про народження серія 1-КИ № 037290 від 15.02.1999 року (ас.9) ОСОБА_3 є матір»ю позивача ОСОБА_2.

- відповідно до копії свідоцтва про смерть, серія 1-КИ № 115585 від 28.11.1997 року (ас.9), мати позивача ОСОБА_3 - померла 26. 11. 1997 року.

Згідно копії матеріалів спадкової справи , зареєстрованої в реєстрі за № 221 , наданої ОСОБА_1»ївською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області (ас. ас. 42-48 ), позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_3 , при цьому останній своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (ас. 43) та 26.03.1999 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно належне ОСОБА_3 , у вигляді права на земельну частку (пай) в КСП »Дружба» ОСОБА_1»ївського району (ас. 48), при цьому 31.08.1999 року позивачеві виданий Державний акт на право приватної власності на землю в КСП »Дружба» ОСОБА_1»ївського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (ас. 50).

Відповідно до ст. 524 ЦК України ( в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом та заповітом.

Відповідно до ст. 527 ЦК України (1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, які були живими на момент смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 529 ЦК України (1963 року) при наслідуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних долях , в тому числі, діти померлого.

Згідно ст. 548 ЦК України ( в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженнями. Прийняття спадщини повинно бути беззастережним, безповоротним та безумовним. Не допускається відмова від раніше прийнятої спадщини, відміна вчиненої раніше відмови, а також прийняття спадщини в частині її. Якщо спадкоємець прийняв частину майна, то він вважається таким, що прийняв спадкове майно в цілому.

Згідно ст. 549 ЦК України ( в редакції 1963 року) вважається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 560 ЦК України (1963 року) спадкоємцям, що прийняли спадщину, видається свідоцтво про право на спадщину.

При викладених вище обставинах, суд знаходить, що позивач, відповідно до вимог ст. 549 ЦК України ( в редакції 1963 року) вважається таким, що прийняв спадщину.

ОСОБА_1 з тим, в судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_3 останній на праві власності належало , окрім успадкованого позивачем права на земельну частку (пай) , також і нерухоме майно у вигляді ? частини колодязя «К», ? частини вбиральні «В» та ? частини огорожі за № 1,2,3,4, що розташоване на території домоволодіння № 26 по вул. Травневій в с. Олексіївка Юр»ївського району, при цьому на даний час сам житловий будинок за вказаною адресою знесений. Вищезазначене майно належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого 02.09.1991 року Павлоградським райвиконкомом. Дане підтверджено в судовому засіданні копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (ас.6), копією акту обстеження домоволодіння (ас.8), копією технічного паспорту на житловий будинок № 26 по вул. Травневій в с. Олексіївка Юр»ївського району (ас.11-20).

Постановою державного нотаріуса ОСОБА_1»ївської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.10.2012 року (ас.4), позивачеві відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на вищевказане майно , у зв»язку з відсутністю у позивача правовстановлюючого документа на житловий будинок, а зокрема свідоцтва про право власності спадкодавця на житловий будинок. Відтак, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, зазначене питання має вирішуватися в судовому порядку.

Відповідно до вимог п. 4.18 глави 10 розділу 11 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України «, затвердженого наказом МЮУ 22.02.2012 року № 296/5 - видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцю та Витягу з реєстру прав власності. Відсутність вказаного документу не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину.

Отримати такий документ в даний час неможливо, тому що власник майна помер, а відповідно до п. п. 8.1, 8.6 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно № 7/5 від 07.02.2002 року із змінами та доповненнями, отримання свідоцтва про право власності на майно або його дублікату можливе лише за заявою власника майна або уповноваженої ним особи.

На основі викладеного, суд приходить до висновку, що спадкодавець в особі ОСОБА_3 , на час своєї смерті , мав право на спадкове майно у вигляді ? частини колодязя «К», ? частини вбиральні «В» та ? частини огорожі № 1, 2, 3, 4 , розташованого на території домоволодіння № 26 по вул. Травневій в с. Олексіївка Юр»ївського району Дніпропетровської області , при цьому таке право в порядку спадкування перейшло до позивача.

Відповідно до положень ст. 187 ЦК України юридичне значення відокремлення складових частин речі полягає в тому, що вони виступають предметом цивільного обороту як єдине ціле. На окремі складові частини складної речі право власності може виникнути тільки в тому випадку, коли ця річ як самостійний об»єкт права перестане існувати і будуть реалізовані її окремі складові частини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у строки, встановлені ст.1270 ЦК України та видачі відповідного свідоцтва.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи.

За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов»язковим, коли об»єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов»язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід»ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України).

З огляду на положення ст. 1216 ЦК України (спадкуванням є перехід прав та обов»язків від фізичної особи, яка померла до спадкоємців), враховуючи, що до позивача перейшло право на нерухоме майно, що належало спадкодавцеві за життя , але отримати свідоцтво про право власності на вказане майно в порядку спадкування за законом позивач не в змозі через відсутність у останнього примірника правовстановлюючого документу на спадкове майно, суд знаходить, що питання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на вимогах діючого законодавства. Відтак, право позивача підлягає захисту, шляхом визнання за ним права власності на належне спадкодавцю нерухоме майно , розташоване по вул. Травневі, 26 в с. Олексіївка Юр»ївського району.

Враховуючи волю позивача, суд знаходить можливим судові витрати по справі залишити за останнім.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 213, 215, 218, 294 ЦПК України, ст. ст. 187, 1216, 1217, 1218, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст. ст. 524, 527, 529, 548, 549, 560 ЦК України ( в редакції 1963 року), суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Олексіївської сільської ОСОБА_1»ївського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2»ївського району Дніпропетровської області, гр. України в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 26 листопада 1997 року - право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою вул. Травнева, 26 с. Олексіївка Юр»ївського району Дніпропетровської області у вигляді - ? частини колодязя під літ. »К», ? частини вбиральні під літ. »В», ? частини огорожі за № 1, 2, 3, 4.

Рішення може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: С.О.Маренич