Справа №22-2911/2012 Головуючий у 1-й інстанції - Миколаєць І.Ю.
Доповідач - Вербова І.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2012 року Апеляційний суд м.Києва

в складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Панченка М.М.

ОСОБА_1

при секретарі Пазюк Є.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 15 вересня 2011 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про збільшення долі у праві власності на частину будинку та розподіл в натурі і визначення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 15 вересня 2011 року в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про збільшення долі у праві власності на частину будинку та розподіл в натурі і визначення конкретного користування земельною ділянкою - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та направити справу на новий розгляд.

В суді апеляційної інстанції позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_9 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представники відповідачки ОСОБА_8 - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проти апеляційної скарги заперечували, просили суд рішення Святошинського районного суду м.Києва від 15 вересня 2011 року залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого 11.03.1983 року виконавчим комітетом Ленінградської районної ради народних депутатів, 63/100 частини будинку №1 по вул. Робоча в

м.Києві належать ОСОБА_12, який помер 08.05.1981 р. (а.с.47-48).

Рішенням Ленінградського районного суду м.Києва по справі № 2- 4172/84г від 18.12.1.984 р. було визнано за ОСОБА_8 право власності на 37/200 частин домоволодіння № 1 по вул. Робоча у м.Києві та виділено їй житлову кімнату площею 17,2 кв.м, коридор 3 кв.м. і частину кухні 2,2 кв.м. За ОСОБА_13 визнано право власності на 37/200 частин зазначеного домоволодіння та виділено йому житлову кімнату площею 11,7 кв.м., частину кухні розміром 7,4 кв.м. і водопровід (а.с.49).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого 05.10.1989 р. державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_14 успадкувала після смерті 28.01.1989 р. батька ОСОБА_15 37/200 частин жилого будинку по вул. Робоча, 1 в м.Києві (а.с.50).

28.05.1990 р. ОСОБА_16 придбав у ОСОБА_14 за договором купівлі- продажу 37/200 частин житлового будинку № 1 по вул. Робітничій у м.Києві (а.с.51- 54, 58).

Відповідно до рішення Ленінградського районного суду м.Києва від 26.07.1992 р. ОСОБА_16, С.В. було виділено у користування земельну ділянку, що прилягає до його приміщення в домоволодінні № 1 по вул. Робітничій в м.Києві, площею 131,5 кв.м. згідно із схематичним планом до висновку технічної експертизи. Також судом встановлено, що під час продажу ОСОБА_16 частини домоволодіння ОСОБА_14 не повідомила йому, що фактичний стан будинку не відповідає рішенню Ленінградського районного суду м.Києва від 18.12.1984 р. про поділ майна подружжя, тому суд також зобовязав ОСОБА_8 та ОСОБА_14 за свій рахунок усунути ОСОБА_16 перешкоди в користуванні кухнею, привівши до 01.01.1993 р. її у відповідність до рішення Ленінградського районного суду м.Києва від 18.10.1984 р. (а.с.55-57).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна особа зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відмовляючи в позові, суд обґрунтовано виходив з того, що позивачем придбано майно, що було виділене раніше в натурі попереднім власникам цього майна на підставі рішення Ленінградського районного суду від 18.12.1984 р. за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_15 про визнання права власності на частину будинку, його поділу і визначення порядку користування земельною ділянкою, а також відсутні правовстановлюючі документи на 63/100 частини будинку, що також унеможливлює проведення перерозподілу майна між співвласниками.

Разом з тим, у мотивувальній частині рішення судом помилково зазначено підставу для відмови у позові пропуск стороною позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України.

Крім того, як вбачається із пояснень представник позивача просить скасувати рішення Святошинського районного суду м.Києва від 15.09.2011 року і залишити позовну заяву без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Проте, відповідно до ч.1 ст.310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених ст.ст. 205, 207 цього Кодексу.

Згідно з п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Частиною 3 ст.208 ЦПК України визначено, що судовий розгляд закінчується ухваленням рішення суду.

Встановлено, що розгляд позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про збільшення долі у праві власності на частину будинку та розподіл в натурі і визначення порядку користування земельною ділянкою закінчено ухваленням 15 вересня 2011 року рішення Святошинського районного суду м.Києва про відмову в задоволенні позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Частиною 1 ст.304 ЦПК України передбачено, що справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими цією главою.

Тобто, ст.310 ЦПК України, яка відсилає до ст.207 ЦПК України, застосовується лише для тих підстав, які спеціально передбачені в главі «Апеляційне провадження».

Диспозитивність права сторін у справі на стадії апеляційного розгляду визначена в ст.306 ЦПК України, згідно з якою в апеляційному суді позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Інших підстав на цій стадії чинним законодавством не передбачено.

За таких обставин, позовну заяву на стадії апеляційного розгляду справи можна було залишити без розгляду лише в разі встановлення апеляційним судом передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія

суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 15 вересня 2011 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання на підставу для відмови у позові пропуск стороною позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: