Справа № 22-ц/2690/3477/2012
Головуючий у 1-й інстанції - Мальченко О.В.
Доповідач - Музичко С.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2012 року колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді: Музичко С.Г. суддів: Кравець В.А., Семенюк Т.А.,

при секретарі: Шияні М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, відібрання дитини, повернення до постійного місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення проживання малолітньої дитини,

встановила:

У червні 2011 року позивачка звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, відібрання дитини, повернення до постійного місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення проживання малолітньої дитини.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22.12.2011 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зобов'язання ОСОБА_2 повернути неповнолітню дитину ОСОБА_3, 2004 року народження його матері ОСОБА_1 за адресою його постійного проживання: АДРЕСА_1 до винесення судом рішення по суті.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судці - доповідача, осіб які приймали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами по справі, батьком та матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_3, 2004 рокународження існує спір щодо визначення місця проживання дитини.

Вжиття заходів забезпечення позову про які просить позивач є вирішення спору по суті і обгрунтування підстав по яким позивач просить вжити вищезазначені заходи забезпечення позову потребують дослідженню в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи та вимогам закону з наступних підстав.

Відповідно до ч. З, ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускаються на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вимоги вжити заходів забезпечення позову позивач обґрунтовує рішенням Дніпровської ради Оболонського району м. Києва від 19 травня 2011 року щодо визначення місця проживання дитини з матір'ю. Відповідач самовільно викрав дитину, перешкоджає в спілкуванні з дитиною та невжиття заходів забезпечення позову шляхом зобов'язання відповідача повернути малолітню дитину матері може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 звернувся суду з зустрічним позовом про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що питання визначення місця проживання малолітньої дитини є предметом вирішення спору, яке потребує оцінки в сукупності з іншими матеріалами справи.

За таких обставин вжиття заходів забезпечення позову, про який просить позивач є передчасним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307,312,315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 грудня 2011 - залишити без

змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: