Справа №4с-45/11

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2012

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Гулі А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві,-

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до суду із скаргою, у якій просить визнати незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2 з винесення постанови ВП №27215662 про накладення штрафу від 27.10.2011р. в розмірі 2040,00 грн. та скасувати зазначену постанову. В обгрунтування скарги покликається на те, що винесена державним виконавцем ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 2040,00 грн. не відповідає вимогам Наказу Міністерства юстиції України від 15.12.1999р. №74/5 «Про затвердження Інструкції про проведення виконавчих дій» та є такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства та не може бути виконана банком, оскільки не затверджена начальником державної виконавчої служби Міністерства юстиції з проставленою датою та підписом. Крім того зазначає, що накладення штрафу є необгрунтованим і безпідставним, оскільки не є заходом спрямованим на примусове виконання рішення та не стосується виконання рішення по суті.

Представник скаржника подав до суду заяву в якій зазначає, що зазначені в скарзі вимоги підтримує в повному обсязі, а справу просить розглядати у його відсутності.

Представник ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві у судове засідання не зявився, не повідомивши про причини своєї неявки, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних доказів.

Оглянувши матеріали виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження»від 21.04.1999 року № 606-XIV (надалі Закон України № 606-XIV) встановлено, що виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб Державної виконавчої служби, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів, які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених чинним законодавством України, а також рішеннями, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що 22.06.2011р. держаним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №27215662 про зобовязання ВАТ КБ «Надра»надати приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу заяву про вилучення обтяження обєкта нерухомого майна для зняття заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 та повідомлення про виключення запису з державного реєстру іпотеки для виключення запису з реєстру іпотеки щодо квартири АДРЕСА_1. Боржнику було надано строк добровільного виконання рішення суду, однак таке виконано не було, станом на 27.10.2011р. у відділі відсутня будь-яка інформація про заходи спрямовані боржником на виконання даного рішення, а тому постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві від 27.10.2011р. на боржника було накладено штраф за невиконання рішення суду в розмірі 2040,00 грн.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

За змістом статей 6, 5-1, 8 Закону України «Про виконавче провадження»вимоги державного виконавця щодо виконання рішень судів у цивільних справах є обовязковими для усіх органів, організацій, посадових осіб, громадян і юридичних осіб на території України. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст.ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше пяти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Судом встановлено, що скаржник, як боржник у виконавчому провадженні, з приводу виконання рішення суду, що зобовязує вчинити певні дії, у строк, встановлений державним виконавцем, це рішення не виконав, а тому у відповідності до ст.89 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець виніс постанову про накладення штрафу, як на боржника - юридичну особу в розмірі 2040,00 грн. Вагомих причини невиконання судового рішення, які б грунтувались на вимогах ст.ст.32-35 Закону України «Про виконавче провадження», вказано не було.

Порядок накладення штрафу передбачений пунктом 10.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року.

Суд не погоджується з думкою скаржника про те, що постанова про накладення штрафу повинна бути затверджена начальником органу ДВС, оскільки ні Законом «Про виконавче провадження»ні Інструкцією про проведення виконавчих дій не передбачено, що постанова про накладення штрафу затверджується начальником органу державної виконавчої служби.

Частина 3 ст. 387 ЦПК України зазначає, що у випадку якщо оскаржуване рішення, було прийнято відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, а права та свободи заявника порушені не були, суд повинен постановити ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на те, що судом не встановлено факту неправомірних дій державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, суд приходить до висновку, що при винесені постанови про накладення штрафу державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.383-387 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 5 днів з часу отримання її копії.

Головуюча: