Справа №: 601/502/12
Провадження № 2/601/324/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2012 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої - судді Чуб І.А.

при секретарі Данчук В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину будинку та земельної ділянки, суд,-

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що її батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був побудований та належав на праві сумісної власності подружжя жилий будинок із господарськими будівлями, розташований в м.Андрушівка по вул. Попіля,1. 08.02.2005 року померла мати позивача - ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно: 1/2 частину жилого будинку та надвірних будівель, розташованих, м.Андрушівка, вул.Попіля, 1. Вказане спадкове майно успадкували в рівних долях, як спадкоємці першої черги за законом батько позивача, чоловік ОСОБА_4 та позивач, так як на час відкриття спадщини постійно проживали із спадкодавцем. Тому батькові позивача належало 6/8 частини будинку, а позивачу 2/8 частини будинку. 13.12.2010 року помер батько позивача - ОСОБА_3. Спадкоємцями після смерті батька є позивач та відповідач. Сторони в шестимісячний строк звернулися до нотконтори для подання відповідної заяви про прийняття спадщини. Відповідачка претендує на 1/2 частину жилого будинку. Позивач спадщину прийняла, оскільки на день смерті батька проживала у спадковому будинку. В дійсності відповідачка може отримати 1/2 частину від майна, що належало батькові, а саме 3/8 частини, так як після смерті матері відповідачка спадщини не прийняла. Отже позивачу повинно належати 5/8 частини будинку. Також до спадкового майна належать земельні ділянки розміром 0,10 га для обслуговування жилого будинку та господарських будівель, 0,02 га для ведення особистого селянського господарства. Однак нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про спадщину так як існує спір про успадковані долі. Іншіх спадкоємців, що мають право на отримання спадщини немає. Позивач просить визнати за нею право власності на 5/8 частину жилого будинку за № 1 по вул. Попіля в м.Андрушівка та по 5/8 частин земельної ділянки розміром 0,10 га для обслуговування жилого будинку та господарських будівель та земельної ділянки розміром 0,02 га для ведення особистого селянського господарства..

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала із вищенаведених підстав та просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, зазначивши, що батько залишив заповіт, яким заповів будинок позивачу та їй в рівних частках, тому їм мало б належати по Ѕ частині спадкового будинку. Воля матері була така ж як і батька, тому вона не приймала спадщину після смерті матері, а подала заяву про прийняття спадщини лише після смерті батька. Крім того, земельна ділянка для будівництва будинку надавалася батьку до одруження, тому будинок не є спільною сумісною власністю подружжя.

Судом встановлено, що 08.02.2012 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). 13.12.2010 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Позивач дочка померлих та спадкоємець за законом першої черги, що підтверджується копією свідоцтва про народження та розірвання шлюбу (а.с.8-9). Як видно із копії свідоцтва про одруження ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб 06.10.1967 року (а.с. 69). 15.05.1956 року ОСОБА_3 була надана земельна ділянка в безстрокове користування для будівництва житлового будинку (а.с. 35-36), однак копіями генерального плану, який було затверджено 10.11.1967 року (а.с. 4-5), довідкою Бердичівського МБТІ, в якій вказано про акт прийомки будинку в експлуатацію від 21.11.1986 року (а.с. 12) та реєстраційним посвідченням, згідно якого право власності на житловий будинок № 1 по вул. Попіля в м. Андрушівка було зареєстровано за ОСОБА_3 в 1987 році (а.с.3), підтверджується, що будинок був побудований ОСОБА_3С та ОСОБА_4 в період шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю подружжя відповідно до вимог ст. 60 СК України.

За ст. 60, ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння та розпорядження майном, яке їм належить на праві спільної сумісної власності та частки подружжя в такому майні є рівними. Тому твердження відповідача та її представника про те, що вказаний будинок не є спільною сумісною власністю подружжя є безпідставними. Згідно рішення виконкому Андрушівської міської ради № 431 від 29.12.1993 року ОСОБА_3 були передані у приватну власність земельні ділянки розміром 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель та 0,02 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.14), вказані земельні ділянки також є спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Таким чином після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на половину житлового будинку та земельних ділянок відкрилась спадщина на половину житлового будинку та земельних ділянок. Спадщину після смерті ОСОБА_4 відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняли чоловік померлої - ОСОБА_3 та її дочка ОСОБА_1, що підтверджується довідкою Андрушівської міської ради № 4522 від 28.11.2011 року про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_4 були зареєстровані у спадковому будинку (а.с. 10), тобто ОСОБА_3 та ОСОБА_1 успадкували після смерті ОСОБА_4 по ј частині спадкового майна кожний. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, з врахуванням частки, успадкованої ним після смерті дружини, на 3/4 частин спадкового майна, а саме житлового будинку № 1 по вул. Попіля м.Андрушівка та земельній ділянки розміром 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель та 0,02 га для ведення особистого селянського господарства. ОСОБА_3 залишив заповіт, згідно якого заповів будинок № 1 по вул. Попіля в м.Андрушівка позивачу та відповідачу в рівних частка (а.с. 78).

Із матеріалів спадкової справи та з довідки державної нотаріальної контори видно, що після смерті ОСОБА_4 спадщину ніхто не приймав, а після смерті ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини звернулися позивач та відповідач (а.с.30-33, 52-61). Оскільки ОСОБА_3 на день смерті належало ѕ частини спадкового майна, в тому числі житлового будинку, то позивач та відповідач прийняли спадщину в рівних частках на ѕ частини спадкового майна, що становить по 3/8(3/4: 2/1) частини кожний. Враховуючи ту обставину, що позивач спадщину після смерті матері прийняла, то з врахування ј частини спадкового майна після смерті матері, вона має право на 5/8 (1/4+3/8) частин жилового будинку № 1 по вул. Попіля м. Андрушівка та земельних ділянок розміром 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель та 0,02 га для ведення особистого селянського господарства після смерті обох батьків. Твердження відповідача про те, що вона має право на Ѕ частину спадкового будинку, згідно заповіту батька, є безпідставними, так як відповідач після смерті матері спадщину не прийняла, що вона підтвердила в своїх поясненнях наданих суду, а після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 3/4 частини спадкового майна.

Право позивача на звернення до суду для вирішення питання спадкування майна після смерті батьків підтвержується тим, що між сторонами виник спір з приводу часток в спадковому майні, крім того частка матері в спільному сумісному майні подружжя не була виділена в натурі, а також на земельні ділянки, які були передані спадкодавцю у власність не виготовлені державні акти, що позбавляє можливості спадкоємців реалізувати право на їх спадкування в позасудовому порядку.

Вислухавши сторони, проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Як видно із копії посвідчення позивач є інвалідом ІІ групи, тому згідно ст. 5 п.9 Закону України «Про судовий збір» її звільнено від сплати судового збору та суд стягує судовий збір з відповідача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, ст.ст. 328, 1218, 1225, 1226, 1233, 1261, 1268 ч.3 ЦК України, ст. ст. 60, 61 СК України , ст.ст. 81, 89, 120 ЗК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/8 частин житлового будинку № 1 по вул. Попіля в м. Андрушівка , Житомирської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/8 частин земельної ділянки площею 0,10 га - для обслуговування житлового будинку та на 5/8 частин земельної ділянки площею 0,02 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою : м.Андрушівка, вул. Попіля, 1, Житомирської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 403 грн. 85 коп..

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя:ОСОБА_5