Справа № 22-ц-1078/12 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І. М.
Провадження № 22-ц/1390/1078/12 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів: Богонюка М.Я., Савуляка Р.В.

з участю секретаря Рванцовій О.О.

з участю ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Новосілко-Опарської сільської ради Миколаївського району Львівської області на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 15 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до виконавчого комітету Новосілко-Опарської сільської ради про визнання незаконним рішення та зобовязання вчинити дію,-

в с т а н о в и л а:

Позивачі звернулися з позовом про визнання незаконним рішення відповідача «Про відмову в оформленні та реєстрації права власності на господарську будівлю» від 30 грудня 2010 року № 66; зобовязання відповідача оформити право власності на господарську будівлю стайню, що знаходиться н6а вулиці Шевченка, 55 у селі Новосілки-Опарські Миколаївського району Львівської області та видачу свідоцтва про право власності на цю будівлю. Свої вимоги обгрунтовують тим, що 29 грудня 2010 року відповідачем подано позовну заяву про визнання відумерлою спадщини на майно ОСОБА_8, до складу якого входить також майно, повернуте позивачам. Вказують, що оскаржуване рішення є незаконним, та таким, що перешкоджає реалізації права власності позивачів на повернуте їм майно. Просять позов задовольнити.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 15 квітня 2011 року позов задоволено. Визнано незаконним рішення виконавчого комітету Новосілко-Опарської сільської ради №66 від 30 грудня 2010 року «Про відмову в оформленні та реєстрації права власності на господарську будівлю». Зобовязано виконавчий комітет Новосілко-Опарської сільської ради оформити право власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності на майно, а саме: на господарську будівлю (стайню), яка знаходиться в с. Новосілки-Опарські по вул. Шевченка, 55, Миколаївського району Львівської області, спадкоємцям реабілітованого ОСОБА_9. Проведено розподіл судових витрат.

Рішення суду оскаржила Новосілко-Опарська сільська рада Миколаївського району Львівської області.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог. Вважає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповно зясованих обставинах справи. Стверджує, що спірна господарська будівля (стайня) належала на праві власності померлому ОСОБА_8, який не має спадкоємців. Комісія з прав реабілітованих безпідставно визнала стайню (сарай), як конфісковане майно репресованої та реабілітованої родини ОСОБА_9 Це майно рішенням комісії з поновлення прав реабілітованих повернуте родині без жодних підстав. Конфісковане у родини Федунь майно не збереглося на час розгляду питання комісією з поновлення прав реабілітованих.

Представники позивачів проти доводів апеляційної скарги заперечили, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, оскільки суд першої інстанції зробив свої висновки без належних підстав, справу вирішено без достатньої перевірки обґрунтованості позовних вимог; висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, встановленим на підставі повної і всебічної перевірки доказів, їх дослідження і правильної оцінки; тому з висновками суду погодитися не можна.

На підставі ст.ст.11,58,59,60,61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень належними та допустимими доказами. Обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення цим вимогам не відповідає.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обгрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Встановлено, що рішенням комісії з питань поновлення прав реабілітованих Миколаївської районної ради №2 від 29 липня 2008 року «Про часткове повернення конфіскованого майна та відшкодування вартості конфіскованого майна, що не збереглося» ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, як законним спадкоємцям першої черги реабілітованого ОСОБА_9, повернуто конфісковане майно, яке збереглося, а саме: стайню, що знаходиться в селі Новосілки-Опарські Миколаївського району Львівської області. Рішенням цієї комісії № 2 від 2 листопада 2010 року №2 відмовлено у задоволенні звернення голови Новосілко-Опарської сільської ради щодо відміни рішення комісії №2 від 29 липня 2008 року в частині повернення конфіскованого під час репресій майна, що збереглося.

Представник позивачів ОСОБА_3 0.1. зверталася до Новосілко-Опарської сільської ради про оформлення права власності на повернуту спадкоємцям реабілітованого стайню.

Рішенням № 66 від 30 грудня 2010 року «Про відмову в оформленні та реєстрації права власності на господарську будівлю» сільська рада відмовила у реєстрації права власності та видачі свідоцтва про право власності на спірну будівлю.

Задовольняючти позов, суд посилався на те, що відповідно до п.8.1. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5, оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно органами місцевого самоврядування реабілітованим громадянам, яким повернуто у власність належні їм обєкти нерухомого майна, за умови надання рішення комісії з реабілітації про повернення цього майна. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону чи незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна, виходячи з наступного.

Комісія з питань поновлення прав реабілітованих прийняла рішення про відшкодування спадкоємцям реабілітованого ОСОБА_9 вартості конфіскованого майна, яке не збереглося. У рішенні комісії про повернення стайні не вказано, що вона знаходиться у будиноквоолодінні № 55 на вулиці Шевченка.

Сторони стверджують, що спірна господарська будівля знаходиться в будинковолодінні № 55 на вулиці Шевченка у с.Новосілки-Опарські Миколаївського району Львівської області. До цього будиноковолодіння належить житловий будинок та господарські споруди. Комісія прийняла рішення про повернення спадкоємцям реабілітованої особи стайні та відмовила у поверненні житлового будинку.

Згідно із свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 31 березня 1992 року житловий будинок № 55 на вулиці Шевченка у с.Новосілка-Опарська з приналежними до нього будівлями та спорудами належить колгоспному двору ОСОБА_8 (а.с.51-53).

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 25 січня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11 жовтня 2010 року, встановлено, що будинок № 55 на вулиці Шевченка належав ОСОБА_8, вказаний будинок 1974 року побудови. Будинок, що належав репресованій родині Федунь, не зберігся, був знесений колгоспом, а на його місці побудовано новий житловий будинок, у який переселено сімю ОСОБА_8, що проживала на хуторі. Належній цій сімї будівлі на хуторі знесено та з матеріалів знесених будівель збудовано будинок № 55 на вулиці Шевченка. (а.с.35-36,39,42-43).

Відповідно до ст. 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і повязана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Допоміжні будівлі, що збудовані на земельній ділянці, призначеній для розміщення та обслуговування житлового будинку, є приналежністю житлового будинку. Головна річ і приналежність повязані спільним призначенням. За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст. 186 ЦК України, юридична доля приналежності обумовлена долею головної речі. Право власності на господарські будівлі окремій реєстрації не підлягає.

Колегія суддів вважає, що висновки суду про підставність позову не відповідають вимогам закону.

Стаття 214 ЦПК України вимагає від суду під час ухвалення рішення обєктивно вирішити всі питання щодо обставин, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та визначити якими доказами вони підтверджувалися.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для визнання незаконним рішення виконавчого комітету Нововсілки-Опарської сільської ради № 66 від 30 грудня 2010 року «Про відмову в оформленні та реєстрації права власності на господарську будівлю» та зобовязання до вчинення дій щодо такого оформлення права власності та реєстрації нерухомого майна.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, висновки суду першої інстанції, викладені у цьому рішенні, не відповідають обставинам справи, що полягає у неправильній оцінці встановлених судом фактичних обставин і помилковому визначенні юридичних наслідків цих обставин. Тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1, п.1 ч.2 ст.307, ст. ст. 309, 313, ч.2 ст.314, ст.ст. 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Новосілко-Опарської сільської ради Миколаївського району Львівської області задовольнити.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 15 квітня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до виконавчого комітету Новосілко-Опарської сільської ради Миколаївського району Львівської області про визнання незаконним рішення № 66 « Про відмову в оформленні та реєстрації права власності на господарську будівлю» від 30 грудня 2010 року; зобовязання відповідача оформити право власності на господарську будівлю стайню, що знаходиться за адресою : вулиця Т.Шевченка,55 у cелі Новосілки-Опарські з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: