Справа № 2-626/12
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2012 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Линника В.Я.,

при секретарі Адаменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду цивільну справу за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, про зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що рішенням виконкому Ірпінської міської ради від 22.04.08 №110/3 ОСОБА_1 було надано дозвіл на добудову до частини житлового будинку коридору розмірами 2,0 м х 2,0 м, знести сарай розмірами 2,5 м х 5,1 м та на його місці побудувати сарай розмірами 3,0 м х 4,0 м в м. Ірпінь по вул. Тургенівській, 54. У порушення містобудівного законодавства ОСОБА_3 здійснив будівництво сараю розмірами 3,0м х 4,0 м без відповідного дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на виконання будівельних робіт, що порушило вимоги ст. 29 Закону України «Про планування та забудову територій», який був чинним на той час. За вказані вище порушення 11.02.2010 р. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ст. 97 КУпАП. 11.07.2011 року заступником начальника управління ОСОБА_4 проведено перевірку додержання державних будівельних норм та нормативів, за результатами якої було встановлено наступні порушення: порушено протипожежні відстані, не витримана нормативна відстань (не менше 1 м) до межі сусідньої ділянки, не забезпечено необхідні інженерно-технічні заходи, що запобігають стіканню води з покрівлі будівлі на суміжну ділянку. На підставі виявлених порушень, гр. ОСОБА_1 надано припис від 11.07.11 №10, в якому запропоновано розробити будівельний паспорт на забудову власної земельної ділянки та привести до вимог будівельного паспорту будівлю сараю до 01.11.2011 р.

08.11.2011 року позаплановою перевіркою Інспекції ДАБК у Київській області встановлено невиконання вимог зазначеного припису ОСОБА_3

Таким чином, самочинне будівництво відповідачем вищевказаного обєкту нерухомості порушило ряд норм містобудівного законодавства.

Просить суд зобовязати ОСОБА_1 знести самочинно збудований обєкт будівництва: сарай розмірами 3,0и х 4,0м в м. Ірпінь Київської області по вул. Тургенівській, 54; компенсувати витрати, повязані із знесенням самовільно збудованої будівлі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, підтвердив обставини, наведені в позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, зазначали, що хоч для будівництва сараю і не виготовлялася проектна документація, відповідачем не порушено будівельні норми і правила під час його побудови. Сарай стоїть на місці старого сараю і не порушує прав співвласника будинку ОСОБА_2 Просили відмовити у позові.

Судом за клопотанням представника позивача до розгляду справи було залучено в якості третьої особи ОСОБА_2, який в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, оскільки побудований відповідачем сарай порушує його права землевласника, тому що знаходиться на його земельній ділянці.

Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 і третя особа по справі ОСОБА_2 є співвласниками будинку № 54 по вул. Тургенівська в м. Ірпіні Київської області та суміжними землевласниками. Рішенням виконкому Ірпінської міської ради від 22.04.08 №110/3 ОСОБА_1 було надано дозвіл на добудову до частини житлового будинку № 54 в м. Ірпіні по вул. Тургенівській, коридору розмірами 2,0м х 2,0м, знести сарай «Б»розмірами 2,5м х 5,1м та на його місці побудувати сарай розмірами 3,0м х 4,0м, який відповідач побудував в 2009 р.

Дані обставини були встановлені рішенням Ірпінського міського суду від 16.09.2010 р. (а.с. 61-63) по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про захист конституційних прав, яке набрало законної сили, тому вони не підлягають доведенню в суді.

Як визнав в судовому засіданні відповідач, будівництво нового сараю ним було здійснено без виготовлення відповідного проекту та отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до ч. 1, 7 ст. 376 ЦК України (в редакції, яка діяла на час будівництва сараю, 2009 р.) житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України «Про планування та забудову територій»(який діяв на час будівництва сараю) будівництво обєктів містобудування здійснюється згідно з вимогами законодавства та відповідно до затвердженої проектної документації.

Згідно з ст. 22 Закону України «Про основи містобудування»(яка діяла на час будівництва сараю) забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому законом, та отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Державними будівельними нормами «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень»(ДБН 360-92**), затвердженими наказом Держкоммістобудування від 17.04.92 № 44 передбачено, що протипожежні розриви між будинками або окремо розташованими господарськими будівлями відповідно до ступеня їх вогнестійкості, а також віддаленість ємкостей горючої рідини на присадибній ділянці (при опаленні будинків рідким паливом) слід приймати відповідно до протипожежних вимог (додаток 3.1).

Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок (п. 3.25*).

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести в судовому засіданні ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В порушення даної норми позивачем не було доведено, що сарай відповідача збудовано ним з порушенням ДБН 360-92, оскільки не надано суду доказів того, що такий сарай побудовано з порушенням протипожежних розривів та відстані до межі сусідньої земельної ділянки.

Є безпідставним посилання при цьому представника позивача на технічні паспорти на житловий будинок, оскільки такий документ не є належним доказом таких обставин, він не містить відповідні розміри відстаней між спорудами та земельними ділянками відповідно до державних актів на право власності на них.

Отже, в звязку з тим, що відсутні докази істотного відхилення від проекту, що призвело до порушення суспільних інтересів або прав інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд відмовляє в задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 376 ЦК України, ст. 5, 22 Закону України «Про основи містобудування», ст. ст. 31, 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 60, 61, 209, 215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Відмовити в позові Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, про зобовязання вчинити дії.

Рішення в повному обсязі буде виготовлено до 15.04.2012 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_6