15.03.2012 Справа № 2-1173/12
Справа № 2-1173/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2012 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Маринченко М.М.,

при секретарі Князік І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ОТП Банк, треті особи - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ ОТП Банк про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 вересня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві власності ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та передана в іпотеку ПАТ ОТП Банк на підставі договору іпотеки №PML-005/044/2008 від 17 березня 2008 року. За рахунок коштів, від реалізації вказаної квартири пропонується задовольнити вимоги ПАТ ОТП Банк в розмірі 1279829 грн. 30 коп., в тому числі: залишок заборгованості за кредитом в розмірі 129069, 78 дол. США; відсотки за користування кредитом за період з 17 грудня 2008 року по 31 серпня 2009 року в розмірі 12712, 90 дол. США, всього 141782, 68 дол. США, що за курсом НБУ станом на 17 вересня 2009 року становить 1134261 грн. 44 коп., а також пеню за прострочення виконання зобовязань за період з 17 грудня 2008 року по 31 серпня 2009 року в розмірі 145492 грн. 86 коп. та 75 грн. штрафних санкцій.

Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог ст.35 Закону України Про іпотеку, оскільки позивач не отримував від Банку письмової вимоги про усунення порушень. Крім того, виконавчий напис, всупереч вимог п.287 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не містить повного імя та по-батькові нотаріуса, а лише містить його прізвище. Вказав також, що виконавчий напис вчинено нотаріусом на підставі розрахунку заборгованості боржника перед Банком, наданого нотаріусу Банком, без дослідження первинних документів бухгалтерського обліку. Зазначив, що надані розрахунки не можуть вважатись доказом безспірності розміру грошових вимог Банку до позивача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та додатково зазначив, що при співставленні розміру заборгованості за кредитним договором, який вказаний у досудовій вимозі від 30 червня 2009 року, яку отримав позивач, як майновий поручитель, та розміру заборгованості, вказаному у виконавчому написі, вбачається, що у виконавчому написі вказано розмір заборгованості по відсотках та пені, який значно вищий від розміру заборгованості по відсотках та пені, яку йому пропонувалося вплати у досудовій вимозі.

Оскільки позивача не було проінформовано про збільшений розмір заборгованості, який вказано у виконавчому написі, вказаний розмір заборгованості не міг розцінюватися як безспірний, тому нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав пояснення, в яких зазначив, що 17 березня 2008 року між ЗАТ ОТП Банк (правонаступником якого є ПАТ ОТП Банк) та ОСОБА_3 (позичальник) було укладено кредитний договір №ML-005/044/2008/1, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 131120,75 доларів США. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 17 березня 2008 року між Банком та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки №PML-005/044/2008, предметом якого є нерухоме майно квартира загальною площею 70,60 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Оскільки у звязку з неналежним виконанням позичальником своїх зобовязань за кредитним договором у останнього перед Банком виникла заборгованість, Банком, у порядку, визначеному законом, 30 липня 2009 року позивачу (іпотекодавцю) особисто було вручено досудову вимогу № 22-2-2/17462 від 30 червня 2009 року про погашення заборгованості за кредитним договором. Такі ж вимоги було вручено позичальнику та іншим іпотекодавцям.

Враховуючи, що позивачем, а також позичальником та іншими іпотекодавцями вказану у вимозі суму заборгованості оскаржено не було, Банк, вважаючи вказану суму безспірною, звернувся до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису. Вважає, що виконавчий напис було вчинено у відповідності до вимог чинного законодавства, тому відсутні підстави визнавати його таким, що не підлягає виконанню.

Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 надіслала суду пояснення, в яких вказала, що спірний виконавчий напис вчинено нею у відповідності до вимог Закону України Про іпотеку та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зокрема, позивачем було отримано досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Крім того, виконавчий напис було вчинено на підставі наданих Банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості, зокрема, договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 1 вересня 2009 року. Надання первинних документів бухгалтерського обліку для підтвердження безспірності грошових вимог, чинним законодавством не передбачено.

Треті особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (іпотекодавці), а також представник третьої особи - відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві в судове засіданні не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили.

Іпотекодавець ОСОБА_5 померла 25 листопада 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 березня 2008 року між ЗАТ ОТП Банк (правонаступником якого є ПАТ ОТП Банк) та ОСОБА_3 (Позичальник) укладено кредитний договір №ML-005/044/2008/1 (далі Кредитний договір), за умовами якого Банк надав позичальнику кредит в розмірі 131120,75 доларів США на споживчі цілі, строком до 17 березня 2023 року зі сплатою 30% річних.

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 17 березня 2008 року між Банком (Іпотекодержатель) та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_1 (Іпотекодавці) укладено договір іпотеки №PML-005/044/2008, за умовами якого іпотекодавці передали іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно квартиру АДРЕСА_3, яка належить іпотекодавцям на праві власності. Іпотекою забезпечуються вимоги Іпотекодержателя щодо сплати боржником за кредитним договором всіх його платіжних зобовязань.

У звязку з неналежним виконанням позичальником своїх зобовязань за кредитним договором утворилась заборгованість, та направлено позивачу досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № 22-2-2/17462 від 30 червня 2009 року. Вказану вимогу позивач отримав особисто 30 липня 2009 року, про що свідчить його підпис на вимозі. Позичальник та інші іпотекодавці також особисто отримали аналогічні вимоги.

1 вересня 2009 року Банк листом № 104/09, враховуючи невиконання зобовязань за кредитним договором, звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 з заявою про вчинення виконавчого напису на договір іпотеки №PML-005/044/2008 від 17 березня 2008 року.

17 вересня 2009 року приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинила виконавчий напис, яким запропонувала звернути стягнення на нерухоме майно квартиру, розташовану за адресою: м. Київ. просп АДРЕСА_4, належну ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_1, передану в іпотеку згідно договору іпотеки №PML-005/044/2008 від 17 березня 2008 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна запропоновано задовольнити вимоги ПАТ ОТП Банк у розмірі: 129069,78 доларів США залишку заборгованості за кредитом; 12712,90 доларів США відсотків за користування кредитом за період з 17 грудня 2008 року по 31 серпня 2009 року; 145492 грн. 86 коп. пені за прострочення виконання зобовязань за період з 17 грудня 2008 року по 31 серпня 2009 року та штрафних санкцій в розмірі 75 грн., що всього за курсом НБУ станом на 17 вересня 2009 року становить 1279829 грн. 30 коп.

Згідно зі ст. 35 Закону України Про іпотекуу разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Згідно зі ст. 87 Закону України Про нотаріатта п. 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, чинної на час вчинення виконавчого напису (надалі Інструкція), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (надалі Перелік), стягнення заборгованості проводиться за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 88 Закону Про нотаріатнотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з п. 284 Інструкції заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком.

Як вбачається з матеріалів справи, в досудовій вимозі № 22-2-2/17462 від 30 червня 2009 року про погашення заборгованості за кредитним договором позивачу в тридцятиденний термін пропонувалось сплатити банку заборгованість в розмірі 129285,15 доларів США залишку по кредиту, 9698,98 доларів США нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, 80321 грн. 52 коп. пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом та 75 грн. штрафних санкцій. Вказана сума є значно меншою за суму, зазначену у виконавчому написі.

При цьому Банк, в порушення вимог ст.35 Закону України Про іпотеку, не повідомив позивача про збільшений розмір заборгованості та звернувся до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису на суму, яка значно перевищувала суму заборгованості, зазначену у вимозі, про яку був обізнаний позивач та яку останній не оспорював.

Вчинення ж виконавчого напису щодо заборгованості, про яку не було проінформовано як позивача, так інших іпотекодавців та позичальника, та визнання такої заборгованості безспірною, суперечить вимогам закону.

За таких обставин позовні вимоги про визнання вищезазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 88, 212-215ЦПК України, ст. 35 Закону України Про іпотеку, ст.ст. 87, 88 Закону України Про нотаріат, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 17 вересня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за №7742, про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_5, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства ОТП Банкна користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у розмірі 201 грн. 40 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Маринченко