КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 2-2069/11
Провадження № 2/1414/415/2012 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.10.2012 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі - Шамро В.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

та представника відповідача- Павлова К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллюр-Транс» до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди ,-

Встановив :

В серпні 2011 року позивач- ТОВ «Аллюр-Транс» звернувся до суду із даним позовом до відповідача ОСОБА_3,в якому просив стягнути на його користь матеріальну шкоду у розмірі 20 542,17 грн., яка складається із 6 192,17 грн. вартості запасних частин та 14 350 грн. вартості робіт пошкодженого відповідачем транспортного засобу,витрати на правову допомогу у розмірі 200 грн., та сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 329,58 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач вказав, що відповідач працював у нього за трудовим контрактом на посаді водія,та був закріплений за вантажним автомобілем НОМЕР_1 з напівпричепом»SCHMITZ д/ номер НОМЕР_2. Вказані транспортні засоби були передані відповідачу в технічно справному стані і між сторонами був укладений договір про повну матеріальну відповідальність ,згідно якого відповідач взяв на себе повну матеріальну відповідальність за збереження довірених йому підприємством матеріальних цінностей, а саме вказаних транспортних засобів, паливно- мастильних матеріалів та поливної картки.

Однак внаслідок недбалого ставлення відповідача до своїх трудових обовязків під час перевірки технічного стану транспортних засобівЮпозивачем біло виявлено наступні пошкодження- знищення двох напівресор,двох пневморесор та пошкодження стремянки напівресори,одного колеса та диску. Через це позивачу біла спричинена матеріальна шкода у вищевказаному розмірі, яку відповідач відмовляється відшкодувати в добровільному порядку.

В судовому засіданні по справі ,до початку розгляду справи по суті, представник позивача змінив підставі позову,та просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 20 958,54 грн.,із яких 6 192,17 грн. це вартість запасних частин та 14 350 грн. вартість робіт з ремонту пошкоджених транспортних засобів.

Представник позивача суду пояснив, що між позивачем та відповідачем був укладений договір підряду,згідно якого відповідач виконував транспортні перевезення на автомобілі позивача «MAN» д/номер ВЕ 4887 АК з напівпричепом»SCHMITZ» д/номер ВЕ 61 27 ХХ. Відповідачу також була надана паливна картка та паливно-мастильні матеріали. Відповідно до укладеного договору підряду відповідач був зобовязаний вживати всіх заходів щодо збереження переданого С йому майна та брав на себе відповідальність за пошкодження цього майна. Проте відповідач недбало ставився до взятих на себе зобовязань, внаслідок чого позивачу були спричинені збитки через пошкодження транспортних засобів.

Крім цього представник позивача заперечував наявність між сторонами трудового договору та відповідних правовідносин.

Відповідач в судове засідання по справі не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання по справі, його представник в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі та пояснив суду, що між сторонами фактично існували трудові відносини, а не цивільно-правові відносини, та був укладений строковий трудовий договір. Під час роботи на підприємстві позивача, відповідачу був наданий автомобіль, комплектуючі частини якого мали зношеність на 70-90 %, а сам автомобіль постійно був . перенавантажений, і внаслідок цього транспортні засоби отримали ушкодження.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із копії договору суборенди транспортного засобу № 3/48-87 від 01.02.2011 р. вбачається, що позивач є суборендарем автомобіля «MAN» д/номер BE 4887 АК, та орендарем напівпричепу «SCHMITZ» д/номер BE 6127 XX на підставі договору оренди № 01-01/11-4 від 01.01.2011 р.

Із копії договорів від 01.03.2011 р. та від 01.04.2011 р. вбачається, що між ТОВ «Аллюр-Транс» та відповідачем ОСОБА_3 були укладені цивільні . правові угоди, строком дії відповідно з 01.03.11 р. по 31.03.11 р., та з 01.04.11 р. по 30.04.11 р. Відповідно до цих угод ТОВ «Аллюр - Транс» (замовник) доручає, а ОСОБА_3 (виконавець) бере на себе зобовязання виконати транспортні перевезення на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою витратами, зумовленими народженням та похованням.

Згідно п. 3.1 договорів сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на них зобовязань згідно із діючим законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Виходячи зі змісту даної статті для відшкодування матеріальної шкоди позивач повинен довести:

-протиправну поведінку відповідача;

-наявність у позивача шкоди;

-причинного звязку між протиправною поведінкою відповідача та завданою шкодою;

-вину заподіювана шкоди.

Проте даних обставин позивач не довів, та не підтвердив їх відповідними

доказами.

Зокрема, позивач не надав суду належних та допустимих доказів наявності у нього матеріальної шкоди, та його точного розміру, доказів протиправної поведінки відповідача, причинного звязку та вини відповідача в спричинені шкоди позивачу. Із інвентаризаційних описів від 09.02.2011 р. вбачається, що на час надання відповідачу автомобіля «MAN» д/номер BE 4887 АК, зношеність його шин становила - 80-95 %, а зношеність шин на напівпричепі «SCHMITZ» д/номер BE 6127 ХХ становила - 70-90%.

Надані позивачем акт здачі-приймання робіт (а.с. 16) та квитанція (а.с. 17) не можуть бути належним доказом наявності та розміру спричинених збитків, а авто товарознавче дослідження чи відповідна експертиза по справі не проводилось. Надані позивачем рахунки-фактура (а.с. 19,20) не доводять того, що вказані у них деталі були використані саме для ремонту вказаних транспортних засобів.

Із копії акту про виявлені несправності транспортного засобу «MAN» д/номер BE 4887 АК (а.с. 140) вбачається, що в ньому описані пошкодження - поламані напівресори (2 шт.), розірвані пневморесори (2 шт.), поламана стремянка, розірвано колесо та колесний диск. Однак в цьому акті не визначені причини виникнення цих пошкоджень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач своїх позовних вимог не довів, та не виконав вимоги ч.З ст. 10 ЦПК України, тому суд не знаходить підстав для задоволення його позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються, оскільки суд йому відмовляє повністю у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. З, 4, 7, 10, 11, 214-215 ЦПК України, суд-

Вирішив:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллюр- Транс» до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги .

Суддя: Л.І.Селіщева