Справа № 2607/9230/12
У Х В А Л А

30 липня 2012 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шаховніна М. О. ,

при секретарі Довгалюк Д. О.,тестрозглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області ОСОБА_1, погодженого з начальником ВДВС ГУЮ у Київській області ОСОБА_2 про встановлення ОСОБА_3 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець Токар Д.А., за згодою начальника ВДВС ГУЮ у Київській області ОСОБА_2, звернувся до Подільського районного суду м. Києва з поданням про встановлення ОСОБА_3 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу.

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Ірпінського міського суду Київської області № 2-1041/2011 від 14.10.2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 борг в сумі 881 640 Євро та три відсотки річних в сумі 33 458 євро.Виконавче провадження за вказаним виконавчим листом було відкрите 14.03.2012 року № 31645719.

Станом на сьогоднішній день рішення не виконане, у звязку з чим та з метою недопущення переховування боржника за межами України та ухилення від виконання судового рішення, старший державний виконавець звернувся до суду з даним поданням.

У судове засідання старший державний виконавець не зявився, ВДВС ГУЮ у Київській області в заяві просили розглядати подання у відсутність представника відділу примусового виконання рішень.

У відповідності до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

З огляду на те, що подання підлягає негайному розгляду, а від Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області надійшла заява про розгляд подання у відсутність їх представника, суд вважає за можливе розглянути дане подання за відсутності старшого державного виконавця.

Вивчивши матеріали подання і додані до нього документи, суд приходить до висновку про відмову у його задоволенні з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 14 жовтня 2011 року Ірпінським міським судом Київської області було видано виконавчий лист № 2-1041/2011 від 14.10.2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 борг в сумі 881 640 Євро та три відсотки річних в сумі 33 458 євро, а всього 915 098 євро ( а.с. 4).

14 березня 2012 р. на підставі вказаного виконавчого листа було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового стягнення з ОСОБА_3 915 098 євро на користь ОСОБА_4 ( а.с. 6).

Відповідно до п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладений на нього рішенням, звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Згідно ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником державної виконавчої служби.

Разом з тим, відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, своєчасно та повно вчиняти виконавчі дії, зокрема, одержувати необхідні довідки та іншу інформацію, накладати арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах.

В обґрунтування подання, державним виконавцем не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовими рішеннями, а також до подання державного виконавця не додані будь-які докази про проведення виконавчих дій щодо звернення стягнення на майно боржника, дій, які б полягали в його описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про недоведеність факту ухилення боржника від виконання судового рішення, а відтак і про відсутність підстав для його обмеження у праві виїзду за кордон.

Керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», пунктом 8 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995р., ст.19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст.ст. 210, 293, 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Старший державний виконавець Токар Д.А., за згодою начальника ВДВС ГУЮ у Київській області ОСОБА_2, звернувся до Подільського районного суду м. Києва з поданням про встановлення ОСОБА_3 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу.

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Ірпінського міського суду Київської області № 2-1041/2011 від 14.10.2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 борг в сумі 881 640 Євро та три відсотки річних в сумі 33 458 євро.Виконавче провадження за вказаним виконавчим листом було відкрите 14.03.2012 року № 31645719.

Станом на сьогоднішній день рішення не виконане, у звязку з чим та з метою недопущення переховування боржника за межами України та ухилення від виконання судового рішення, старший державний виконавець звернувся до суду з даним поданням.

У судове засідання старший державний виконавець не зявився, ВДВС ГУЮ у Київській області в заяві просили розглядати подання у відсутність представника відділу примусового виконання рішень.

У відповідності до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

З огляду на те, що подання підлягає негайному розгляду, а від Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області надійшла заява про розгляд подання у відсутність їх представника, суд вважає за можливе розглянути дане подання за відсутності старшого державного виконавця.

Вивчивши матеріали подання і додані до нього документи, суд приходить до висновку про відмову у його задоволенні з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 14 жовтня 2011 року Ірпінським міським судом Київської області було видано виконавчий лист № 2-1041/2011 від 14.10.2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 борг в сумі 881 640 Євро та три відсотки річних в сумі 33 458 євро, а всього 915 098 євро ( а.с. 4).

14 березня 2012 р. на підставі вказаного виконавчого листа було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового стягнення з ОСОБА_3 915 098 євро на користь ОСОБА_4 ( а.с. 6).

Відповідно до п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладений на нього рішенням, звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Згідно ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником державної виконавчої служби.

Разом з тим, відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, своєчасно та повно вчиняти виконавчі дії, зокрема, одержувати необхідні довідки та іншу інформацію, накладати арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах.

В обґрунтування подання, державним виконавцем не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовими рішеннями, а також до подання державного виконавця не додані будь-які докази про проведення виконавчих дій щодо звернення стягнення на майно боржника, дій, які б полягали в його описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про недоведеність факту ухилення боржника від виконання судового рішення, а відтак і про відсутність підстав для його обмеження у праві виїзду за кордон.

Керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», пунктом 8 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995р., ст.19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст.ст. 210, 293, 377-1 ЦПК України, суд, -

СуддяОСОБА_5