Справа № 2/2012/857/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2012 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Гаврилюк С.М.

при секретарі - Шабас О.В., Ткаченко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, обслуговуючого кооперативу «Лопань-М»про визнання права власності на чуже майно ,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2, обслуговуючого кооперативу «Лопань-М»про визнання права власності на чуже майно.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те , що в 1990 році, проживаючи однією сімєю із дружиною ОСОБА_3 та її матірю ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_1 , за кошти ОСОБА_4 , сумісними зусиллями для потреб сімї придбали та встановили на території обслуговуючого кооперативу «Лопань-М»металевий гараж бокс № 376 , всередині якого побудували льох , за адресою : м. Харків, пров. Монгольський № 19. В 1993 році ОСОБА_4 почала чинити перепони в користуванні льохом ОСОБА_3М та ОСОБА_1 . Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.04.1993 року відновлено право позивача та його дружини ОСОБА_3 в користуванні льохом у вказаному гаражі. Хоча членом кооперативу була ОСОБА_4 позивач , як член сімї , приймав участь у сплаті членських внесків та витратах по догляду за гаражем та льохом. 12.08.2007 року померла дружина позивача ОСОБА_3 , 07.04.2008 року померла її мати ОСОБА_4 Після смерті дружини та її матері позивач продовжував і продовжує володіти гаражем бокс № 376 та льохом . На звернення до голови кооперативу «Лопань-М»з проханням перереєструвати гараж і прийняти до членів кооперативу позивачеві було відмовлено.20.09.2008 року рішенням правління обслуговуючого кооперативу «Лопань-М»в члени кооперативу була прийнята онука ОСОБА_4 ОСОБА_2

ОСОБА_1 вважає , оскільки спірний гараж бокс № 376 , розташований по пров. Монгольський, 19 в м. Харків, був створений за рахунок спільних коштів позивача та померлих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , він має право власності на це майно .

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_5 підтримали позов, посилаючись на те, що ОСОБА_1 має право власності на вказаний гараж на підставі ст. 344 ЦК України, як особа, яка добросовісно заволоділа чужим рухомим майно і продовжує безперервно їм володіти.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 у судовому засіданні проти позову заперечували , просили застосувати строк позовної давності , який позивач пропустив без поважних причин.

Представник відповідача обслуговуючого кооперативу «Лопань-М»ОСОБА_7 позов не визнала, посилаючись на те, що позивач не є членом кооперативу «Лопань-М».

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив , що позивач ОСОБА_1 його сусід по гаражу з 90 х років . З 2010 року гаражним боксом № 376 позивач не користується , а з 2012 році користується маленьким боком № 391 , який розташований за тією ж адресою .

Свідок ОСОБА_9 пояснив , що з 1993 року по 2008 рік позивач користувався спірним гаражем.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, пояснення свідків , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не є обґрунтованим та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі .

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так у судовому засіданні встановлено , що 02.04.1978 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія ІІІ-ВЛ № 321821 ( а.с.9).

ОСОБА_4 з 1990 року була членом кооперативу «Лопань-М».

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 квітня 1993 року встановлено, що гараж № 376 на праві власності належав ОСОБА_4 ( а.с. 26).

12.08.2007 року померла дружина позивача ОСОБА_3 , 07.04.2008 року померла її мати ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвами про смерть серії І-ВЛ № 131337, серії І-МР № 771045( а.с. 76-77).

Рішенням правління кооперативу «Лопань-М» від 20.09.2008 року в члени кооперативу була прийнята онука ОСОБА_4 ОСОБА_2 ( а.с. 24) .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.11.2010 року , яке ухвалою судової колегії судової палати в цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 12.01.2011 року залишено без змін - відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 до ОК «Лопань-М», ОСОБА_2 про визнання незаконним та недійсним рішення правління ОК «Лопань-М» від 20.09.2008 року, зобовязання вчинити певні дії ( а.с.86- 89).

Пунктом 5.4 статуту Обслуговуючого кооперативу «Лопань-М», зареєстрованого державним реєстратором Харківської міської ради 21.02.2008 року , положення якого діяли на момент смерті ОСОБА_4 встановлено , що гаражі, стоянки, створені за рахунок членських внесків членів кооперативу не є майном кооперативу , а належить на праві приватної власності громадянам, які внесли матеріальні цінності на створення та є лише їх приватною власністю( а.с. 16).

Позивачем надані квитанції про сплату ним членських внесків за 2002, 2004, 2005 рік, а також про оплату електроенергії за 2008 рік . Проте , як вбачається з рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.04.1993 року , спірний гараж був встановлений та обладнаний льохом, з 1993 року льохом у цьому гаражі почав користуватись позивач. Викладені обставини свідчать про те, що внесення ОСОБА_1 членських внесків немає ніякого відношення до придбання спірного гаража, а є лише витратами , які несе особа при користуванні майном ( а.с.6).

Суд вважає безпідставними посилання представника позивача у судовому засіданні на те, що з 1993 року ОСОБА_1 добросовісно заволодів спірним гаражем і продовжує відкрито і безперервно володіти цим , на думку представника позивача - рухомим майном протягом більше 5 років, а тому відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України набув на нього право власності.

На час звернення з позовом до суду право користування ОСОБА_1 спірним гаражем було припинено рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 листопада 2009 року, залишеного без змін ухвалою судової колегії судової палати в цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 19.04.2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: обслуговуючий кооператив «Лопань-М»про захист порушеного права власності, припинення права користування майном, звільнення приміщення( а.с 81-85).

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог.

Керуючись 3,10,11,15, 88, 209,212,214-215,218 ЦПК України, ст. ст. 15, 6, 344 ЦК України , суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, обслуговуючого кооперативу «Лопань-М»про визнання права власності на чуже майно - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.М. Гаврилюк