№2-2622/2011
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2012 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Мавроді Р.Ф.

при секретарі Ганжа Т.О.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою в якій він вказав, що його бабуся ОСОБА_3 померла 14.10.1998 року про що було видано свідоцтво про смерть та вчинений актовий запис в книзі реєстрації актів цивільного стану.

В подальшому, 25.03.2004 року помер і дід позивача - ОСОБА_4.

Так як ОСОБА_4 помер пізніше від ОСОБА_3, відповідно до положень Цивільного кодексу УРСР, ОСОБА_4 вважається таким, що фактично прийняв спадщину після померлої дружини, оскільки у разі смерті спадкодавця, особа, що проживала із останнім однією родиною за тією ж адресою, вважається такою, що фактично прийняла спадщину.

ОСОБА_1 вказує, що у померлих бабці і діда інших родичів, які б мали право на отримання спадщин не залишилося.

Спадковим майном, що залишилося після смерті рідних, позивач вказує зокрема квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яку ОСОБА_4 та ОСОБА_3 отримали у власність на підставі Свідоцтва на право власності на житло від 17.07.1995р. видане виконавчим комітетом міської ради.

Позивач вказує, що він доводиться спадкодавцям внуком, що підтверджується Актом від 12.12.2011 року, складеним депутатом ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_5, яким засвідчується факт того, що ОСОБА_1 є внуком померлого ОСОБА_4 і останні 5 років до моменту смерті діда здійснював догляд за ним.

На даний час з пояснень позивача, він постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, проводить поточний ремонт, сплачує комунальні платежі та підтримую квартиру у задовільному стані.

Враховуючи, що відповідно до ст..1266,1268 Цивільного кодексу України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, у звязку із чим, позивач просить суд визнати за ним право власності на квартиру в порядку спадкування.

Так як з точки зору позивача, він залишився єдиним спадоємцем майна померлої ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вважає, що в нього є всі підстави для звернення до суду із вимогою про визнання за ним права власності в порядку спадкування на квартиру за адресою: Донецька область, м. Білицьке, вул. Харківська, 10/20 після померлих ОСОБА_3 (померла 14.10.1998 року) та ОСОБА_4 (помер 14.03.2009 року).

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, по суті позовних вимог заперечень не має.

Вислухавши пояснення позивача, вививши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3, померла 14.10.1998 року про що було видано свідоцтво про смерть та вчинений актовий запис в книзі реєстрації актів цивільного стану.

В подальшому, 25.03.2004 року помер і дід позивача - ОСОБА_4.

Так як ОСОБА_4 помер пізніше від ОСОБА_3, відповідно до положень Цивільного кодексу УРСР, ОСОБА_4 вважається таким, що фактично прийняв спадщину після померлої дружини, оскільки у разі смерті спадкодавця, особа, що проживала із останнім однією родиною за тією ж адресою, вважається такою, що фактично прийняла спадщину.

ОСОБА_1 вказує, що у померлих бабці і діда інших родичів, які б мали право на отримання спадщин не залишилося.

Спадковим майном, що залишилося після смерті рідних, позивач вказує зокрема квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яку ОСОБА_4 та ОСОБА_3 отримали у власність на підставі Свідоцтва на право власності на житло від 17.07.1995р. видане виконавчим комітетом міської ради.

Позивач вказує, що він доводиться спадкодавцям внуком, що підтверджується Актом від 12.12.2011 року, складеним депутатом ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_5, яким засвідчується факт того, що ОСОБА_1 є внуком померлого ОСОБА_4 і останні 5 років до моменту смерті діда здійснював догляд за ним.

На даний час з пояснень позивача, він постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, проводить поточний ремонт, сплачує комунальні платежі та підтримую квартиру у задовільному стані.

Враховуючи, що відповідно до ст..1266,1268 Цивільного кодексу України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Так як мати позивача вибула із кола осіб, що мали право спадкування першої черги, після померли ОСОБА_3 та ОСОБА_4, це спонукало ОСОБА_1 звернутися до суду із заявою про визнання його спадкоємцем першої черги за право представлення та визнання за ним права власності на квартиру в порядку спадкування.

Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідач без застережень визнав позов в повному обсязі. Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та задовольняє позов.

В силу ст.41 Конституції України, ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом і на підставах, що не заборонені законом.

Непорушність права власності гарантується ст.41 Конституції України та ст. 321 ЦК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.. 41 Конституції України, ст. 334,1266,1268 Цивільного кодексу України, положеннями абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, ст.. 209,213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання особи спадкоємцем першої черги та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, спадкоємцем першої черги на квартиру АДРЕСА_2 після померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_2 після померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Рішення підлягає реєстрації в бюро технічної інвентаризації і є правовстановлюючим документом.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через Добропільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Надруковано власноручно в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя Р.Ф. Мавроді

20.01.2012