РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2012 2/1224/1898/12

1224/245/12

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі :

головуючого - судді Буйкіна М.І.

при секретарі Гайворонській І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Рубіжне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказавши наступне.

27 жовтня 2011 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно з яким він узяв у нього гроші в сумі 30 000 грн. На підтвердження укладеного договору відповідач власноручно написав розписку, зобовязався повернути борг наступним чином

- 15 000 грн. строк повернення до 26 березня 2012 року, на іншу суму 15 000 грн. без визначення строку.

У встановлений договором строк відповідач суму боргу не повернув, на неодноразові його звернення посилається на відсутність грошових коштів і відмовляється добровільно повертати борг.

Враховуючи наведене позивач просить стягнути з відповідача борг у сумі 30 000 грн. та судові витрати.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та підтвердив викладені в позові обставини справи. Відповідач позовні вимоги визнав .

Дослідивши всі обставини справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що

підлягає задоволенню з наступних підстав .

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона

( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей,

визначених родовими ознаками.

Згідно з вимогами ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Судом встановлено, що 27 жовтня 2011 року сторони уклали договір позики , відповідно до якого позивач передав відповідачу гроші в сумі 30 000 гривень, які відповідач зобовязався повернути борг, наступним чином : 15 000,00 грн. в строк до 26 березня 2012 року, а залишок суми в розмірі 15 000,00 грн. без визначення строку, що підтверджується копією договору позики, укладеним сторонами від 27.10.2011 року ( а. с. 8) та не заперечується сторонами.

Відповідач суму боргу не повернув, на неодноразові звернення позивача посилається на відсутність грошових коштів і відмовляється добровільно повертати борг, що підтверджується вимогою позивача про повернення позики направлену на адресу відповідача від 28.03.2012 року ( а.с. ).

До теперішнього часу позика не повернута, що підтверджується наявністю

Договору позики позичальника у позивача (а.с.8).

За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 30 000 гривень за договором позики.

Судові витрати , понесені позивачем підтверджуються наданими банківськими

документами ( а.с.1,2) і відносяться на відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись вимогами ст.3,10,60,209,212-215 ЦПК України ст.ст.1046,1049 ЦК

України ,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

Миколайовича борг за договором позики в сумі 30 000 грн.( тридцять тисяч грн.00 коп.) та судовий збір в сумі 150,00 грн.( сто пятдесят грн. 00 коп.), а всього 30 150,00 грн. (тридцять тисяч сто пятдесят грн. 00 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Рубіжанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.І.Буйкін