Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2012 року Соснівський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді Кузьменко В.А.

при секретарі Бондаренко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, грошової компенсації за невикористану відпустку, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, грошової компенсації за невикористану відпустку, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він з 14.12.2009року був прийнятий на роботу згідно трудового договору №3150 водієм по перевезенню пасажирів. 02.12.2010року був звільнений з роботи за ст..38 КЗПП України за власним бажанням.З лютого 2010року відповідач не виплачував заробітну плату всупереч вимогам ст..115 КЗпП України. Після звільнення відповідач не розрахувався з ним, всупереч ст..47 та 116 КЗпП України. Також позивач стверджує, що йому не виплачена грошова компенсація за невикористану відпустку при звільненні, всупереч ст..83 КЗпП України. Крім того вважає, що відповідач повинен виплатити за затримку розрахунку середній заробіток по день фактичного розрахунк. Просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості в сумі 12579 грн.

Позивачем надано розрахунок заборгованості, який складається з боргу по зарплаті 8868грн., грошову компенсацію за невикористану відпустку в сумі 907 грн.,, середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 2804 грн., а всього 12 579 грн.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги, та просили суд їх задовольнити.

Відповідач повторно в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи..

Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що передбачено ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача на підставі повного всебічного зясування обставин справи суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають до задоволення з наступних підстав: як встановлено в судовому засіданні позивач 14.12.2009року був прийнятий на роботу згідно трудового договору №3150 водієм по перевезенню пасажирів. 02.12.2010року був звільнений з роботи за ст..38 КЗПП України за власним бажанням , що засвідчується записом у трудовій книжці. З лютого 2010р. зарплата не була виплачена. Загальна сума заборгованості по заробітній платі складає 8868грн.

Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Порушуючи зазначені вимоги, відповідач не виплачував заробітну плату позивачу ОСОБА_1

Відповідно до ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Відповідно до ст.117 КЗпП України уразі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Враховуючи що позивачем не надано необхідних документів, а саме довідку про заборгованість по заробітній платі, суд приймає до уваги довідку ДПА України від 07.02.2011року № 48810 в якій відсутні дані про доходи з лютого 2010року. Позивачем надано розрахунок заборгованості, який складається з боргу по зарплаті за лютий та березень 2010року по 869грн., за квітень травень, червень 2010року по 884грн., за липень, серпень, вересень 2010року по 888грн,, за жовтень, листопад 2010року по 907грн, а всього 8868грн. Дана сума не спростована відповідачем.

Наявна в матеріалах справи довідка ДПА України за № 07.02.2011року № 48810 не спростовують твердження позивача, про відсутність виплаченої заробітної плати .

Крім того підлягає до задоволення вимога позивача щодо стягнення суми за невикористану відпустку в сумі 907 грн.,, середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 2804 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 214,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 110, 115 КЗпП України, ст. ст. 5, 10, 11, 57, 60, 61, 202, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_3 Олеговича до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, грошової компенсації за невикористану відпустку, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку задоволити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 8868грн., грошову компенсацію за невикористану відпустку в сумі 907 грн.,, середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 2804 грн., а всього 12 579 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 214,60грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії

Головуючий: Кузьменко В.А