Справа № 2107/1274/2012
Провадження № 2/2107/538/12
РІШЕННЯ

іменем України

"23" червня 2012 р.

Генічеський районний суд Херсонської області в складі судді Крапівіної О.П. , секретаря Голузей О.І., позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди. Позивач пояснює свої вимоги тим, що 20.01.2012 року уклав трудовий договір з відповідачем ОСОБА_3, заробітна плата складає 1085 гривні на місяць, 09 березня він за проханням роботодавця вийшов на роботу, працював, але по телефону йому сповістили, що він звільнений. В перший робочий день звернувся до роботодавця з цього приводу, але йому повідомили, що на його місце вже прийнято іншу людину. Він дізнався, що 19.03.2012 року звільнений за ст. 40 п. 4 КЗпП України, за прогули, просить поновити його на посаді спеціаліста з маркетингу у фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 з 19.03.2012 року, стягнути заробіну плату за час вимушеного прогулу в сумі 3255 гривні, моральну шкоду в розмірі 20 000 гривні. В судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача за дорученням ОСОБА_2 в суді позов заперечив, пояснив, що 09.03.2012 року позивач ОСОБА_1 не вийшов на роботу після святкового дня 08.03., йому телефонували, але на дзвінки не відповідав. 12.03.2012 року йому направлено листа з вимогою надати документи, які виправдовують відсутність на роботі, але таких документів не було надано, тому 19.03.2012 року він був звільнений за ст. 40 п. 4 КЗпП України - за прогули, 21.03.2012 року трудовий договір знятий з реєстрації в Генічеському РЦЗ. На даний час посада, яку займав ОСОБА_1 вільна, ніхто не прийнятий виконувати таку роботу. Щодо виплати заробітної плату пояснив, що згідно відомостей про отримання заробітної плати працівниками відповідача - він отримав зарплату за січень, лютий.

В суді встановлені наступні факти та відповідні правовідносини: ОСОБА_1 прийнятий ОСОБА_3 на роботу фахівця з методів розширення ринку, вивчання методів ринку збуту згідно трудового договору від 20.01.2012 року, який зареєстрований в Генічеському районному центрі зайнятості на період з 20.01.2012 по 20.04.2012 року.

Як пояснює позивач, що він був на роботі 09.03.2012, хоч це був вихідний день, що підтверджується журналом обліку працівників, в якому він розписувався. В судовому засіданні оглянутий такий журнал, підпис працівника ОСОБА_1 09.03. відсутній. Крім того не відповідають дійсності пояснення позивача, що 09.03.2012 року був вихідним днем. Згідно до ст. 73 КЗпП України святковим днем є 8 березня, пояснення позивача про те, що 9 березня був вихідним, але він не працював, не відповідають дійсності - згідно журналу обліку працівників - 9 березня у відповідача був робочим днем, підпис працівника відсутній, крім того розпорядження КМУ від 28.11.2011 року (на яке посилається ОСОБА_1А.) про перенесення робочого дня 9 березня на 3 березня містить характер рекомендації для роботодавців.

Виходячи з вимог ст. 149 КЗпП роботодавець або керівник структурного підрозділу повинен вимагати від працівника, який порушив трудову дисципліну, письмових пояснень про таке порушення. І тільки ретельно вивчивши причини прогулу, можна приймати рішення про стягнення. Така пропозиція надати пояснення від позивача була йому направлена, але відповіді не отримано роботодавцем.

Факт відсутності працівника на роботі підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_4, яка пояснила в суді, що вона є інспектором з кадрів ФОП ОСОБА_3 - 09.03. ОСОБА_1 не вийшов на роботу, йому вона телефонувала, але відповіді не було, було відправлено листа з пропозицією пояснити свою відсутність на роботі, але такої відповіді ним не дано, також направлено листа про можливість отримання ним розрахунку.

Своєчасний розрахунок з позивачем підтверджується відомостями про отримання ним заробітної плати, видатковим ордером. Пояснення позивача про те що йому необхідно виплатити бонуси та додаткову зарплату не ґрунтуються на трудовій угоді.

За таких умов позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 215, 218 ЦПК України.

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 діб після проголошення.

Суддя: ОСОБА_6