справа № 22 - ц/2690/1126 / 2012 Головуючий у 1-й інстанції: Сенін В.Ю.
доповідач: Поливач Л.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Головачова Я.В.

при секретарі Кононенко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві Котенка Володимира Миколайовича, Відділу ДАІ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві про відшкодування моральної шкоди;

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 16 листопада 2011 року

встановила:

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 16 листопада 2011 року позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві Котенка В.М., Відділу ДАІ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві про відшкодування моральної шкоди залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на незаконність, безпідставність та необґрунтованість ухваленого судового рішення, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права. Апелянт посилається на те, що судом безпідставно не було взято до уваги те, що постанову інспектора ДПС - Котенка В.М. про притягнення його до адміністративної відповідальності скасовано постановою суду та встановлено незаконність його дій. ОСОБА_1 вказав, що на підставі вимог ст. 1167 ЦК України він має право на отримання відшкодування за заподіяну моральну шкоду незаконними діями працівника міліції.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, посилаючись на доводи викладені в ній. Інспектор ДПС Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві Котенко В.М. та представник Відділу ДАІ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Неявка відповідачів в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому суд вважав за можливе розглянути справу у їх відсутність, розцінивши причини неявки відповідачів в судове засідання як неповажні.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою інспектора ДПС Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві КотенкаВ.М. від 02.07.2010 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням працівника ДАІ, ОСОБА_1 звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з адміністративним позовом про скасування зазначеної вище постанови та закриття справи.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 14.06.2011 року позов було задоволено частково, скасовано постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, в решті позову відмовлено.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, пред'явлені ним в порядку цивільного судочинства, є безпідставними та недоведеними.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачами регулюються Законом України &q? З;Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду&q?ро;. Відповідно до положень ст. 1 зазначеного Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок:

- незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу;

Статтею 2 зазначеного Закону передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках:

- закриття справи про адміністративне правопорушення;

При цьому, норми ст. 2 кореспондуються з нормами ст. 1 вказаного Закону, а саме: право на відшкодування шкоди є наслідком незаконності у діях органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 14.06.2011 року не визнано дії працівника ДАІ - Котенка В.М. незаконними і провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не закрито.

А крім того, позивач просив суд стягнути моральну шкоду не на підставі вищезазначеного закону, а посилався на загальну норму - ст. 1167 ЦК України, якою передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Колегія суддів вважає, що дана норма матеріального права не регулює правовідносини, які виникли між сторонами, оскільки працівник ДАІ склав протокол та притягнув позивача до адміністративної відповідальності під час виконання ним своїх службових повноважень, у відповідності до своєї компетенції, тобто під час несення ним публічної служби. Таким чином, дія ст. 1167 ЦК України на правовідносини, які виникли між сторонами по справі не розповсюджується.

За таких обставин суд першої інстанції, оцінюючи зібрані по справі докази, дійшов вірного висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на законі.

Справу було розглянуто судом на підставі встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних письмових доказів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст.ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія

суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16.11.2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і криміна-льних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цьо-го суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: