Апеляційний суд Житомирської області
Рішення

Іменем України

09 лютого 2012 року

Колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді : Худякова A.M.,

суддів: Широкової Л.B., Снітка С.О.,

при секретарі судового засідання Ходаківській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 листопада 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Коростишівської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

встановила:

У липні 2011 року ОСОБА_3 звернулась в суд з даним позовом. В обґрунтування вимог позивачка зазначала, що ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дитиною, не цікавиться її навчанням та ніякої матеріальної допомоги не надає, позивачка просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 листопада 2011 року в задоволені позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування постановленого по справі рішення і ухвалення нового рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Справа Ns 22ц/0690/4370/11 Головуючий в суді 11 інст.Пасічний Т.З.

Категорія 60 Доповідач Худяков A.M.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження обставини про ухилення відповідача від виконання обов'язків щодо виховання дитини.

Такий висновок суду є правильним, оскільки відповідає вимогам закону і ґрунтується на матеріалах справи.

Відповідно до положень ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України у п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказав судам, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини, лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. |

Розглядаючи позовні вимоги, та встановивши що ОСОБА_2 у 2011 році звертався до комісії з питань захисту прав дитини, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки обставини, на які посилається позивач в своїй сукупності не вказують в достатній мірі на те, що поведінка відповідача є навмисною і спрямованою на звільнення від утримання та виховання дитини.

Проте, приймаючи до уваги, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, колегія судців вважає за можливе як виняток попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_4, виконуючи в подальшому обов'язки щодо його виховання та утримання, передбачені сімейним законодавством.

На підставі викладеного, відповідно до ст.309 ЦПК України колегія судців змінює рішення суцу, доповнивши його резолютивну частину зазначеним попередженням.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,314-316 ЦПК України, колегія судців, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 листопада 2011 року змінити, доповнивши його резолютивну частину наступним. Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, виконуючи в

3

подальшому обов'язки щодо виховання та утримання дитини, передбачені сімейним законодавством.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього ж дня на протязі двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: суддя апеляційного суду

Житомирської області Худяков A.M.