АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 22-ц/2690/1881/2012 головуючий у 1-й інстанції: Саламон О.Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2012 року колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Голованова Я.В.

суддів: Шахової О.В., Поливая Л.Д.

при секретарі: Охневській Т.В.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба в справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, про збільшення графіку побачень з дитиною, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванню з нею, зобов'язання не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Служба в справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення способу побачень дитини з матір'ю тільки в безпосередній присутності батька, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 1 червня 2011 року,

встановила:

У січні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею.

В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповидачем з 31 травня 1997 року по 16 жовтня 2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з батьком. Відповідач перешкоджає їй спілкуватися із сином, ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способу її участі у вихованні сина та спілкування з ним.

Посилаючись на ці обставини, позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та його вихованні. Визначити такі способи її участі у вихованні сина ОСОБА_3: кожної першої та трьтьої п'ятниці з 20 години до 17 години неділі без присутності батька та бабусі ОСОБА_5; кожного ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідного року у день народження сина з 16 години до 20 години без присутності батька та бабусі ОСОБА_5; кожного ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідного року у її день народження з 16 години до 20 години без присутності батька та бабусі ОСОБА_5; спільний відпочинок кожного року у літний період з 1 липня до 15 серпня без присутності батька та бабусі ОСОБА_5; під час всіх державних свят з 14 години до 20 години без присутності батька

та бабусі ОСОБА_5; дозволити їй безперешкодно щоденно спілкуватися з сином по телефону та через мережу Інтернет, відвідувати навчальний заклад сина, спілкуватися з його вчителями та приймати участь у шкільному житті сина (мати можливість бути присутньою на батьківських зборах та шкільних святах), у випадку хвороби сина, відвідувати його за місцем проживання або знаходження, та мати можливість піклуватись про нього.

У березні 2011 року ОСОБА_2 пред'явив зустрічний позов, просив визначити спосіб побачень сина з матір'ю тільки у його безпосередній присутності.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 1 червня 2011 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та участі у його вихованні. Визначено ОСОБА_1 такий спосіб участі у вихованні малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1:

- побачення кожної першої і третьої п'ятниці щомісяця (з 20 години п'ятниці до 17 години неділі) без присутності батька ОСОБА_2 та бабусі ОСОБА_5;

- кожного року ІНФОРМАЦІЯ_1 (день народження дитини ОСОБА_3.) з 16 години до 20 години без присутності батька ОСОБА_2 та бабусі ОСОБА_5;

- кожного року ІНФОРМАЦІЯ_2 (день народження матері ОСОБА_1) з 16 години до 20 години без присутності батька ОСОБА_2 та бабусі ОСОБА_5;

- кожного року у літній період з 1 липня по 15 серпня без присутності батька ОСОБА_2 та бабусі ОСОБА_5;

- під час всіх державних свят з 15 години до 20 години без присутності батька ОСОБА_2 та бабусі ОСОБА_5;

- безперешкодне щоденне спілкування по телефону та через мережу Інтернет;

- відвідування навчального закладу сина ОСОБА_3, спілкування з його вчителями та брати участь у шкільному житті сина (мати можливість бути присутньою на батьківських зборах та шкільних святах);

- у випадку хвороби дитини, відвідування її за місцем проживання або знаходження;

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 8 грн. 50

коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7 грн. 50 коп. У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову ОСОБА_1 та відмови у задоволенні зустрічного позову скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 та задоволення його зустрічного позову.

Скаржник в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

ОСОБА_1 та її представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважали, що спір судом вирішений правильно.

Представник органу опіки та піклування відповідно до вимог ст. 19 СК України приймав участь у судовому засіданні, підтримав висновок комісії щодо участі позивачки у спілкуванні з сином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що сторони перебували у шлюбі з 31 травня 1997 року по 16 жовтня 2008 року, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 вересня 2009 року визначено місце проживання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком.

Оскільки між батьками виникли непорозуміння щодо участі матері у вихованні

дитини, цим питанням займалися органи опіки і піклування.

Так, розпорядженням Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації № 245 від 19 березня 2009 року на підставі рішення опікунської ради (протокол № 4 п. 1.9/1 від 19 лютого 2009 року) визначено порядок участі ОСОБА_1 у вихованні сина та встановлено такий порядок спілкування: кожної суботи з 15 години до 19 години.

Розпорядженням Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації № 7 від 12 листопада 2010 року на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол № 23 п. 6.3 від 4 листопада 2010 року) визначено порядок участі ОСОБА_1 у вихованні сина та встановлено такий порядок спілкування:

кожної п'ятниці з 20 години до 17 години неділі без присутності батька ОСОБА_2;

під час всіх державних свят з 14 години до 20 години без присутності батька ОСОБА_2;

кожного ІНФОРМАЦІЯ_1 у день народження дитини та кожного ІНФОРМАЦІЯ_2 у день народження ОСОБА_1 з 14 години до 20 години кожного року без присутності батька;

літний відпочинок з 1 липня по 15 серпня кожного року без присутності батька;

у випадках хвороби, відвідувати дитину за місцем її проживання або знаходження.

Розпорядженням Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації № 108 від 31 грудня 2010 року на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини ( протокол № 23 п. 2.2 від 4 листопада 2010 року та протокол № 26 п. 2.4 від 16 грудня 2010 року) визначено порядок участі ОСОБА_1 у вихованні сина та встановлено такий порядок спілкування:

кожної п'ятниці з 20 години до 17 години неділі без присутності батька ОСОБА_2;

під час всіх державних свят з 14 години до 20 години без присутності батька ОСОБА_2;

кожного ІНФОРМАЦІЯ_1 у день народження дитини та кожного ІНФОРМАЦІЯ_2 у день народження ОСОБА_1 з 14 години до 20 години кожного року без присутності батька;

літний відпочинок з 1 липня по 15 серпня кожного року без присутності батька;

у випадках хвороби, відвідувати дитину за місцем її проживання або знаходження;

спілкування з сином у закладі, де навчається дитина, без порушення навчально- виховного процесу та приймати участь в культурно-масових заходах класу та школи.

Також на підставі цього розпорядження втратили чинність розпорядження Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації № 245 від 19 вересня 2009 року та № 7 від 12 листопада 2010 року № 7 "Про участь у вихованні малолітнього ОСОБА_3.".

Як вбачається зі справи позивач неоднаразово зверталася із заявами до органу опіки та піклування для вжиття заходів щодо відновлення порушеного права на спілкування із сином та на участь у його вихованні, оскільки відповідач перешкоджає їй у такому спілкуванні.

За таких обставин рішення суду першої інстанції про зобов'язання відповідача не чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною відповідає нормам матеріального права, тому підстав для його скасування в цій частині не має.

Визначаючи спосіб участі матері у вихованні та спілкуванні з сином, суд першої інстанції виходив із того, що такий спосіб участі матері у вихованні сина узгоджується з інтересами дитини та розпорядженням Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації № 108 від 31 грудня 2010 року, прийнятим на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол № 23 п. 2.2 від 4 листопада 2010 року та протокол № 26 п. 2.4 від 16 грудня 2010 року).

Проте повністю з таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо! дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між! батьками, проживання їх окремо вид дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від І обов'язків щодо дитини.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, І чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється вид виконання рішення органу опіки та піклування, І другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи І систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його І проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Частиною другою статті 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її виховані і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Частиною 1 ст. З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Також відповідно до вимог ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також з питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання.

Судом апеляцийної інстанції була вислухана думка ОСОБА_3, З жовтня 1999 року народження, щодо вирішення спору між батьками щодо його виховання.

При співбесіді з дитиною було виявлене наступне: ІНФОРМАЦІЯ_1 йому виповнюється 13 років; коли йому було 8 років мама зникла, з цього часу він взагалі маму не бачив, вважає, що мама його залишила; приблизно рік тому мама з'явилася та вони почали зустрічатися з нею; кожний раз при зустрічах був присутнім батько; батько не перешкоджає їх зустрічам із мамаю; коли у мами є бажання вони спілкуються; також коли у мами є бажання вони безперешкодно спілкуються по телефону; зустічей один раз або два раза на місяць з мамою йому достатньо; за мамой не сумує; пам'ятає як у дитинстві мама до нього застосувала фізичне насильство («била меня, просто так била»), тому бажав би зустрічатися з мамою лише в присутності батька, оскільки так йому безпечніше; залишатися на ніч з мамою не бажає з цих же міркувань; він навіть не знає де вона проживає; не заперечував проти зустрічей із мамою у день свого народження; якщо б мама запросила, прийшов би і на її день народження; щодо зустрічей із мамою у день державних свят також не заперечував; жодного разу на батьківських зборах у школі мами не було; вона була у школі взагалі лише один, кола І він пішов до першого класу; жодного разу коли він хворів мама до нього не приїзджала; з батьком у нього гарні відносини; з батьком вони друзі; матеріальним забезпеченням та його вихованням займається батько; мама іноді приносила одяг; заняття у школі закінчуються о 16 годині; після закінчення шкільних занять, він також займається у музичній школі (понеділок, середа, п'ятниця).

Визначаючи спосіб участі матері у вихованні та спілкуванні з сином, суд першої інстанції майже не врахував думку дитини при вирішенни питань, що стосуються її життя, не врахував що, дитина тривалий час не спілкувалася з матір'ю, втратила з матір'ю тісний зв'язок, для налагодження стосунків між ними необхідні певні зусилля та час.

Беручи до уваги ці обставини, колегія суддів дійшла висновку, що зустрічі позивачки з дитиною мають бути систематичними, але нетривалими і такі зустрічі мають проводитися без присутності батька.

Крім того, суд першої інстанції без достатніх підстав, не навівши у рішенні відповідних мотивів, визнав необхідність встановлення рішенням суду права матері на безперешкодне щоденне спілкування по телефону та через мережу Інтернет, відвідування навчального закладу сина, спілкування з його вчителями та участь у шкільному житті сина (мати можливість бути присутньою на батьківських зборах та шкільних святах), у випадку хвороби дитини, відвідувати її за місцем проживання або знаходження.

Як вбачається із досліджених судом доказів, ОСОБА_1 не довела належними та допустимими доказами створення ОСОБА_2 їй перешкод у спілкуванні з сином у телефоному режимі або через мережу Інтернет, відвідуванні навчального закладу та участі у шкільному житті сина, відвідуванні сина у випадку хвороби за місцем його проживання.

Крім того, визначення таких способів участі ОСОБА_1 у вихованні сина, як безперешкодне щоденне спілкування по телефону та через мережу Інтернет, відвідування навчального закладу сина, спілкування з його вчителями та брати участь у шкільному житті сина (мати можливість бути прісутньою на батьківських зборах та шкільних святах), у випадку хвороби дитини, відвідування сина за місцем проживання або знаходження, на думку колегії суддів, є такими, що не відповідають положенням ст. 159 СК України.

Відвідування навчального закладу сина, спілкування з його вчителями, участь у шкільному житті сина, відвідування сина у випадку хвороби є правом позивачки, воно не стосується спору щодо участі у вихованні дитини, який вирішується в порядку, визначеному ст. 159 СК України.

Незрозумілим є і резолютивна частина рішення суду в частині вирішення питання щодо побачень з дитиною без присутності бабусі ОСОБА_5

Спір щодо участі у вихованні дитини, який був предметом розгляду суду першої інстанції, виник та розглядався між батьками, а тому суд не вправі був вирішувати питання щодо інших осіб, які не брали участь у справі.

За таких обставин колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції в частині вирішення судом позову ОСОБА_1 щодо її участі у вихованні дитини змінити та визначити інший спосіб її участі у вихованні сина.

При цьому, визначаючи інший спосіб участі матері у вихованні неповнолітнього сина, судова колегія виходила із обставин проживання дитини та її думки при вирішенні спору між батьками щодо її виховання, режиму дня та графіку навчання дитини, та вважає, що визначений спосіб спілкування не порушуватиме звичайного порядку життя дитини і забезпечить передбачене ст. 157 СК України право матері на особисте спілкування з сином.

У разі зміни обставин, що стали підставою для ухваленням такого рішення, позивач не позбавлена права звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу її участі у вихованні дитини.

Судове рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визначення способу побачень матері з дитиною тільки у безпосередній присутності батька відповідає матеріалам справи та вимогам закону й підстав для його скасування не вбачається.

За таких обставин апеляційна скарга задовольняється частково.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в і р и ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 1 червня 2011 року в частині вирішення судом позову ОСОБА_1 щодо її участі у вихованні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінити.

Визначити ОСОБА_1 інший спосіб участі у вихованні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме:

побачення кожної першої і третьої суботи з 11 години ранку до 18 години без присутності батька ОСОБА_2; кожного ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідного року у день народження сина ОСОБА_3 з 16 години 30 хвилин до 18 години без присутності батька ОСОБА_2;

спільний відпочинок кожного року у літний період з 1 липня по 15 липня без присутності батька ОСОБА_2; під час всіх державних свят з 15 години до 17 години без присутності батька ОСОБА_2.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Києва від 1 червня 2011 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: