Провадження номер 2/2516/333/12
Справа № 2-142/12
РІШЕННЯ

іменем України

22 березня 2012 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

за участі секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Степовохутірської сільської ради Носівського району про визнання права на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подала до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 4,75 га, яка розташована на території Степовохутірської сільської ради Носівського району. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що власником вказаної земельної ділянки був її племінник ОСОБА_3, який помер 20 січня 2009 року. ОСОБА_2 є спадкоємцем племінника за законом. У звязку з тим, що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, який видавався ОСОБА_3, було втрачено, позивач не може в порядку спадкування через нотаріальну контору набути право власності на це нерухоме майно. Тому ОСОБА_2 просила визнати за нею право на земельну ділянку судовим рішенням.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала позов та пояснила, що 20 січня 2009 року помер її племінник ОСОБА_3. На день смерті племінник проживав сам, інших спадкоємців, крім неї, немає. Оскільки оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку не зберігся, то ОСОБА_2 змушена в судовому порядку визнавати право на земельну ділянку, яка належала покійному племіннику.

Представник відповідача Степовохутірської сільської ради Носівського району в судове засідання по невідомій причині не зявився. Голова сільської ради направив до суду заяву (а.с. 27), в якій вказав, що визнає позов і просить розглядати справу у відсутності представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень абзацу 6 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідач без застережень визнав позов в повному обсязі. Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,75 га вартістю 103730 гривень 59 копійок, яка розташована на території Степовохутірської сільської ради Носівського району Чернігівської області та належала померлому 20 січня 2009 року ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий