АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 22-2334 Головуючий у 1-й інстанції: Кізюн Л.І.
Доповідач: Волошина В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2012 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Кулікової С.В., Котули Л.Г.

при секретарі Вендоліній А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 представника Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 23 листопада 2011 року у справі за поданням головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 23 листопада 2011 року подання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві , про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, визнано неподаним та повернуто заявнику.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції представник заявника подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі представник заявника порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали про задоволення подання про тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_3 без вилучення паспортного документу до виконання ним своїх зобов'язань, мотивуючи тим, що ухвала суду є незаконною.

В обґрунтування оскарженої ухвали зазначила, що у відповідності до статті 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, однак ухвала суду була прийнята без участі державного виконавця, чим грубо порушено норми процесуального права.

Представник Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили.

У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, суд першої інстанції виходив із того, що у визначений строк головний державний виконавець не виконав вимоги суду, зазначених недоліків не усунув.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

Вирішення питання судом про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України врегульовано статтею 377-1 ЦПК України.

Так, відповідно до частини першої статті 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Як вбачається із пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року N 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК та містити відомості, перелічені в Законі від 21 квітня 1999 р. N 606-ХІV (з наступними змінами) "Про виконавче провадження" (далі - Закон N 606-ХІV).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду першої інстанції від 04 листопада 2011 року подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві залишено без руху з підстав невідповідності подання вимогам цивільно-процесуального законодавства. Копію ухвали про усунення недоліків заявник одержав 18 листопада 2011 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 4), однак вимоги закону, визначені в ухвалі про залишення заяви без руху не виконав.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про повернення подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві з підстав невиконання вимог закону, визначених в ухвалі про залишення заяви без руху є обгрунтованим та законним.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, а тому апеляційну скаргу представника Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 представника Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві - відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 23 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Судді: