Справа № 2403/2109/12
Провадження № 2/2403/934/12
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2012 року Глибоцький районний суд Чернівецької області
В складі: головуючого судді Цуренка В.А.
секретар судового засіданя ОСОБА_1
за участю представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Глибока в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку,-
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання здійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу від 10 вересня 1996 року придбав у ОСОБА_5 житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Коровія по вул. Гагаріна, 16 Глибоцького району Чернівецької області, який був оформлений та посвідчений у Глибоцькій державній нотаріальній конторі. Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці розміром 0,09 га., що перебуває у приватній власності ОСОБА_5, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЧВ № 004067 від 25 липня 1996 року. При зверненні до Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області з завою про оформлення права власності на даний житловий будинок та земельну ділянку, на якій він розташований, йому було відмовлено у безоплатній передачі земельної ділянки площею 0,09 га. Підставою для даної відмови, слугувало, те що частина вказаної земельної ділянки, а саме площею 0,04 га., після смерті ОСОБА_5, перейшла у власність спадкоємця за законом - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. З часу придбання ним даного господарства, він завжди справно сплачував податок на земельну ділянку площею 0,09 га. Для того, що визнати правсГ користування даною земельною ділянкою, а також для визнання частково недійним свідоцтво про право на спадщину за законом, позивач звернувся в суд. Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 жовтня 2012 року його позовні вимоги задоволено. Однак під час розгляду даної справи стало відомо, що відповідачка ОСОБА_4 оформила державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0352 га., серії ЯМ № 504944. З огляду на викладене просить суд, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0352 га., серії ЯМ № 504944 оформленого на ім'я ОСОБА_4.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав повністю, в своїх поясненнях підтвердив обставини, які викладені в позовній заяві та просив позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляд справи, причину неявки в судове засідання не повідомила і не просила суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та правовідносини та визначив наступні правові норми, що їх регулюють.
Так, судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 10 вересня 1996 року позивач придбав у ОСОБА_5 житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Коровія по вул. Гагаріна, 6 Глибоцького району Чернівецької області. Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці розміром 0,09 га., що перебувала у приватній власності ОСОБА_5, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЧВ № 004067 віл 25 липня 1996 року. Із вказаної земельної ділянки 0,05 га перебуває під житловим будинком, а 0.04 га (після топографічних змін 0,0352 га) - у власності відповідачки, що підтверджується Державним актом на право власності від 17 вересня 2012 року.
Відповідно до ч.І ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним,
Згідно ч.2 ст.158 Земельного кодексу України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.
Відповідно до вимог ст. 30 Земельного Кодексу України (в редакції 1990 року), яка діяла на час виникнення спірних правовідносин при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди.
Тому при переході права власності на житловий будинок в с. Коровія по вул. Гагаріна, 6 Глибоцького району Чернівецької області до нього перейшло право на земельну ділянку розміром 0,09 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, так як розмір цієї ділянки не перевищує розмірів, встановлених ст. 67 Земельного Кодексу України (в редакції 1990 року).
Із змісту частини 3 статті 61 ЦПК України, випливає, що обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Згідно Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 жовтня 2012 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого відповідачці на земельну ділянку в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області площею 0,04 га., з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку.
Дане судове рішення має преюдиціальне значення при розгляді вказаної справи, тому, при таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє обґрунтування при розгляді справи.
На підставі ст.158 Земельного Кодексу України, ст.393 Цивільного кодексу України. Конституцією України, та керуючись ст.ст. 3-1 ї,57-60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд Чернівецької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: