Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.10.2012 рокуЗаводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого -судді Андрощука В.В., при секретарі Забродської Г.В.., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділення земельної ділянки в особисте користування, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (в подальшому прізвище змінено на ОСОБА_2), ОСОБА_6 про визначення порядку користування земельною ділянкою.

В позовній заяві ОСОБА_1 вказував, що на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_7 27.12.2006 року, є власником житлового будинку за адресою -АДРЕСА_1. В його користуванні знаходиться земельна ділянка, площею 503 кв.м. Відповідач ОСОБА_2 є власником 18/100 частин житлового будинку за адресою -АДРЕСА_2. Відповідач ОСОБА_6 є власником 15/100 частин житлового будинку за тією ж адресою. До виділу колишньому власнику ОСОБА_7 окремої адреси у АДРЕСА_1, їй відповідно до договору купівлі-продажу належало 67/100 частин житлового будинку за адресою -АДРЕСА_2. З часу придбання вищезазначеної частини житлового будинку и бажаючи оформити документи щодо передачі йому у власність земельної ділянки площею 503 кв.м з виділом в окреме домоволодіння, не може цього зробити, оскільки між ним та відповідачами не може скластися певний порядок користування земельною ділянкою, постійно виникають сварки.

Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 просив визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою -АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1.

В подальшому ОСОБА_1 уточнив свої вимоги, пред'явивши їх до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і остаточно просив виділити йому в особисте користування земельну ділянку площею 88 кв.м з частини земельної ділянки спільного часткового користування площею 176 кв.м. за адресою -АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 на умовах, запропонованих у другому варіанті висновку судової будівельно-технічної експертизи №7783 від 19.09.2011 року.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 позов не визнали.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.05.1983 року визначено порядок користування земельною ділянкою загальною площею 899 кв.м. за адресою -АДРЕСА_2 між ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 Відповідно до зазначеного рішення суду, ОСОБА_9, якій належить 33/100 частин домоволодіння за адресою -АДРЕСА_2, виділено в користування земельну ділянку, загальною площею 398 кв.м., в тому числі - під будовами 122 кв.м, з них під житловим -100 кв.м, під не житловими -22 кв.м; під ділянкою загального користування 88 кв.м; під ділянкою особистого користування 188 кв.м. ОСОБА_10 і ОСОБА_11, яким належить 67/100 частин домоволодіння за адресою -АДРЕСА_2, виділено в користування земельну ділянку загальною площею 501 кв.м, в тому числі -під будовами 97 кв.м, з них під житловими -96 кв.м, під не житловими -1 кв.м; під ділянкою загального користування 88 кв.м; під ділянкою особистого користування 316 кв.м.

Після визначення порядку користування земельною ділянкою судовим рішення від 25.05.1983 року, співвласники домоволодіння АДРЕСА_2 змінювались.

Так, право власності на 67/100 частин, які належали ОСОБА_10 і ОСОБА_11, набув ОСОБА_12 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.02.2001 року та рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.08.2004 року. В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2005 року, зазначені 67/100 частин у ОСОБА_12 придбала ОСОБА_7 Рішенням виконкому Миколаївської міської ради №720 від 21.04.2006 року 67/100 частинам домоволодіння по АДРЕСА_2, належним ОСОБА_7, надано нову адресу -АДРЕСА_1. На підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради від 26.05.2006 року №979 ОСОБА_7 видано свідоцтво ві 31.05.2006 року про право власності на ціле домоволодіння за адресою -АДРЕСА_1. Відповідно до договору купівлі-продажу від 27.12.2006 року ОСОБА_7 продала а ОСОБА_1 купив домоволодіння АДРЕСА_1.

Право власності на 33/100 частини домоволодіння за адресою -АДРЕСА_2, які належали ОСОБА_9, в подальшому перейшло до ОСОБА_2 (ОСОБА_2) -18/100 частин та ОСОБА_6 -15/100 частин. Після виділу ОСОБА_7 у адресу АДРЕСА_1, по АДРЕСА_2 залишились ОСОБА_2 (ОСОБА_2) -66/100 частин, ОСОБА_6 -34/100 частини, який подарував по 17/100 частин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 На теперішній час ОСОБА_2 (ОСОБА_2) є власником 66/100 частин житлового будинку АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме мйно від 14.05.2007 року. ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є власниками 17/100 частин кожний житлового будинку АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 21.06.2007 року.

Таким чином, на теперішній час, позивач фактично є власником 67/100 частин, а відповідачі -33/100 частин в домоволодінні АДРЕСА_2, які на час визначення порядку користування земельною ділянкою в судовому порядку належали відповідно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і ОСОБА_11

Домоволодіння АДРЕСА_1 та житловий будинок за адресою -АДРЕСА_2 розташовані на спірній земельній ділянці загальною площею 899 кв.м.

Відповідно до довідки ММБТІ від 24.11.2009 року №7863 після виділу належних ОСОБА_7 67/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_2 в окрему адресу -АДРЕСА_1, земельна ділянка по АДРЕСА_1 по рішенню міськвиконкому не виділялась.

Відповідно до рішення суду від 25.05.1983 року для загального користування співвласників виділено земельну ділянку площею176 кв.м, зокрема ОСОБА_9 -88 кв.м. и ОСОБА_10 та ОСОБА_11 -88 кв.м.

Посилаючись на наявність суперечностей з відповідачами щодо користування земельною ділянкою, ОСОБА_1 просить виділити йому в особисте користування земельну ділянку площею 88 кв.м. з частини земельної ділянки спільного часткового користування площею 176 кв.м. на умовах, запропонованих у другому варіанті висновку судової будівельно-технічної експертизи №7783 від 19.09.2011 року.

Суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 ст.377 ЦК України, якщо, житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження, до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Перехід права власності на долю у праві власності на житловий будинок від особи, яка була стороною по справі про визначення порядку користування земельною ділянкою, для наступного власника значить і перехід у повному обсязі прав і обов'язків відносно порядку користування земельною ділянкою, на якій розташовано таке домоволодіння.

Таким чином, порядок користування спірною земельною ділянкою між сторонами по справі визначено рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.05.1983 року. Відповідно до зазначеного рішення позивач має право користуватися земельною ділянкою площею 501 кв.м, але з них 88 кв.м є частиною ділянки спільного часткового користування. Відповідачі мають право користуватися земельною ділянкою площею 398 кв.м, з яких 88 кв.м є частиною ділянки спільного часткового користування. Тобто, відповідно до зазначеного рішення в особистому користуванні позивача є 413 кв.м спірної земельної ділянки, а у відповідачів 310 кв.м. 176 кв.м спірної земельної ділянки є в спільному частковому користуванні сторін.

Між сторонами існують суперечності та спір щодо користування спірною земельною ділянкою.

Відповідно до другого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 7783 від 19.09.2011 року виходячи з особливостей розташування житлового будинку, надвірних будов на земельній ділянці, з урахуванням технічних норм і конфігурації земельної ділянки, пропонується варіант виділу в особисте користування ОСОБА_1 земельної ділянки площею 88,00 кв.м. з частини земельної ділянки площею 574 кв.м, що складається з ділянки загального користування і частини ділянки особистого користування площею 398 кв.м, розташованого по АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1 -в особисте користування ОСОБА_1 виділяється 501 кв.м, в тому числі 88 кв.м. з частини ділянки спільного часткового користування площею 176 кв.м; в особистому користуванні ОСОБА_2 (ОСОБА_2) , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 залишається 398 кв.м. земельної ділянки. Межа розділу буде проходити -земельної ділянки позивача - від фасаду ділянки вздовж лівої бокової межі суміжного землекористування АДРЕСА_3 довжиною 16,84 м з поворотом праворуч від паркану шириною 16,08 м на відстані 1,0 м від стіни господарської будови літ. «М»до пересічення з правою боковою межею сусідньої ділянки по АДРЕСА_4, - поворот ліворуч довжиною 5,47 м вздовж правої бокової межі до пересічення з тильною межею ділянки, - поворот ліворуч шириною 1,61 м, огибаючи кут ділянки з лівої бокової межі, - поворот праворуч вздовж лівої бокової межі довжиною 20,18 м до пересічення с тильною межею ділянки, - поворот ліворуч вздовж тильної межі ділянки довжиною 14,27 м, - поворот ліворуч вздовж лівої бокової межі довжиною 43,55 м; земельна ділянка відповідачів -від лівої бокової межі суміжного землекористування АДРЕСА_3 довжиною 16,08 м вздовж фасаду ділянки, - поворот ліворуч від фасаду паркану загальною довжиною 35,03 м з поворотом ліворуч, - поворот ліворуч довжиною 16,08 м на відстані 1,0 м від стіни будови літ. «М»до пересічення з лівою боковою межею ділянки, - поворот ліворуч, вздовж лівої бокової межі довжиною 15,84 кв.м.

Виходячи з принципу розумності на необхідності врегулювання спору між сторонами суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача про виділення йому в особисте користування земельної ділянки площею 88 кв.м з частини земельної ділянки спільного часткового користування площею 176 кв.м. відповідно до другого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи №7783 від 19.09.2011 року.

Зазначений варіант враховує відсутність двору спільного користування і передбачає організацію ізольованих входів -для позивача зі сторони тильної межі ділянки; для відповідачів зі сторони АДРЕСА_2, з фасаду ділянки. Це унеможливить в подальшому спори та розбіжності між сторонами.

Крім того, задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не тягне за собою звуження чи порушення прав відповідачів, не зменшує загальний розмір земельної ділянки, якою вони користуються відповідно до рішення суду від 25.05.1983 року, не є новим розподілом земельної ділянки чи суттєвою зміною порядку користування, визначеного рішенням суду від 25.05.1983 року, а є більш детальним та конкретним визначенням прав користувачів спірною земельною ділянкою, що в подальшому унеможливить спори та розбіжності між сторонами.

З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи відповідачів в обґрунтування своїх заперечень на позов та вважає їх безпідставними.

Керуючись ст.ст.6,10,11,60,79,88,209,212-215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Виділити в особисте користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 88 кв.м з частини земельної ділянки спільного користування площею 176,00 кв.м. за адресою -АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 відповідно до другого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи №7783 від 19.09.2011 року.

Рішення набирає законної сили через 10 днів після його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку, передбаченому ст.ст.294-296 ЦПК України.

СУДДЯ: В.В. АНДРОЩУК