Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.,

суддів: Парапана В.Ф.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Павлін О.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 03 листопада 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики,-

в с т а н о в и л а:

06 квітня 2011 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягненнян боргу за договором позики. Посилаючись на те, що 21 листопада 2010 року у відповідача ОСОБА_5 виникло перед ОСОБА_2 грошове зобовязання в сумі 23 000 доларів США, що підтверджено розпискою ОСОБА_5, згідно з якою останній зобовязується повернути ОСОБА_2П борг в строк до 01 лютого 2011 року. Однак, відповідач не виконує свої зобовязання та відмовляється добровільно віддати борг, тому позивачка звернулась до суду з вказаним позовом та просила його задовольнити з наведених у позовній заяві правових підстав.

Справа розглянута за відсутності відповідача ОСОБА_5, який у судове засідання не зявився, причини неявки до суду не повідомив, своєї думки щодо позову не висловив.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 03 листопада 2011 року позов задоволено у повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 184 347, 30 гривень, судовий збір 1 700 гривень, 120 гривень на ІТЗ, а всього 186 167,30 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5О просить змінити заочне рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача боргу по курсу НБУ на день укладення розписки, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

У судове засідання позивачка ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_5 та його представник не з'явились, але про розгляд справи вони сповіщались належним чином, документи підтверджуючі поважність причини неявки до суду ними надано не було. Тому у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка в суд не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, та пояснення на апеляцію представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 листопада 2010 року ОСОБА_2 позичила ОСОБА_5 грошову суму в розмірі 23 000 доларів США, що підтверджено розпискою (а.с. 5).

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що форма і зміст боргової розписки свідчить про те, що між сторонами у справі виникли зобов'язання за договором позики.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (в т.ч. грошові кошти в такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1047 ч.2 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. При цьому, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Оскільки, грошовий еквівалент вищевказаних грошових зобов'язань був визначений у іноземній валюті у відповідності до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу України, суд має розрахувати суму боргу за курсом НБУ на день постановлення рішення.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не зясував офіційний курс долара США по відношенню до гривні на день ухвалення рішення, в звязку з чим з ОСОБА_5 було стягнуто 184 347, 30 гривень, замість 183 523,90 гривень, що відповідає офіційному курсу гривні до іноземних валют станом на 03.11.2011 року, а саме 100 доларів США 797,93 гривень, чим було порушено норми чинного законодавств.

За таких обставин, апеляційний суд враховуючи вимоги закону, повинен виправити зазначену помилку в оскаржуваному судовому рішенні.

Курс НБУ долара США по відношенню до української гривні на день постановлення рішення судом апеляційної інстанції становить - за 100 доларів США - 799,3 гривень. Таким чином, сума боргу за розпискою від 21 листопада 2010 року становить 23 000 х 7,993 = 183 839 гривень.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що в частині розміру стягнутої суми рішення суду не в повному обсязі відповідає вимогам ст.ст.212, 213, 214 ЦПК України і підлягає зміні на підставі п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити частково, заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 03 листопада 2011 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 183 839 гривень.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак воно може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області М.М. Драгомерецький

ОСОБА_6

ОСОБА_1