Справа № 22-ц/2690/2480/2012
Головуючий у 1 інстанції - Коренюк А.М.
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2012 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Ящук Т.І.

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Бабіч К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 листопада 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі,

встановила:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.11.2011 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 16.09.2011 року й до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення змінити, визначивши розмір аліментів у сумі 500 грн. щомісячно, оскільки судом не було з'ясовано усіх обставин справи. Зокрема, що відповідач хворіє захворюванням печінки і підшлункової залози, проживає з матір'ю, яка перебуває у непрацездатному віці і страждає гіпертонічною хворобою.

В судове засідання сторони не з'явились, будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді Ящук Т.І., дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за такими підставами.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.04.2001 року по 16.08.2011 року, від шлюбу мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, проживають за різними адресами, відповідач частково приймає участь у вихованні дитини, яка знаходиться на утриманні позивачки.

Також судом встановлено, що відповідач працює, має нерегулярний дохід, частково та нерегулярно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, пояснюючи тим, що не має достатніх коштів, оскільки працює неофіційно.

Частково задовольняючи позов та визначаючи розмір аліментів у сумі 1000 грн. щомісячно, суд виходив з того, що зазначена сума є прийнятною як для позивачки, так і для платника аліментів, оскільки відповідач є працездатною особою, працює, має мінливий дохід, інших утриманців не має.

Виходячи з наявних у матеріалах справи доказів, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції щодо підстав для задоволення позову відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, зокрема ст. 182 СК України, відповідно до якої при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей; інші обставини, що мають істотне значення.

Норми матеріального права до спірних правовідносин застосовані правильно.

З урахуванням можливостей позивачки, середньомісячний заробіток якої складає 947 грн. (а.с. 2), та потреб дитини відповідно до віку і стану здоров'я, відсутність даних про те, що батько дитини має на утриманні інших дітей , чи є непрацездатним, враховуючи встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, вбачається, що сума в розмірі 500 грн., яку погоджується сплачувати відповідач, не є достатньою для задоволення розумних потреб дитини.

Доводи апелянта про необхідність зменшення розміру аліментів у зв'язку з тим. що він має непрацездатну матір, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки доказів того, що мати відповідача не має власних доходів та повністю перебуває на його утриманні, суду не надано. Посилання апелянта на наявність у нього захворювань печінки і підшлункової залози, також не приймаються до уваги, оскільки апелянт не довів розмір витрат на власне лікування та їх співвідношення з розміром отримуваного доходу.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Рішення суду першої інстанції про стягнення аліментів є законним і обґрунтованим. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необгрунтованими й правильність висновків суду не спростовують, а тому рішення суду скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313-317,218 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 листопада 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: