АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/1560/12 Справа № 2-9367/11 Головуючий у 1 й інстанції - Антонюк О.А. Доповідач - Колодяжна(Костюченко) Н.Є. .
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2012 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді-Костюченко Н.Є.

суддів - Осіяна О.М., Максюта Ж.І.

при секретарі -Майна Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк», третя особа- Національний банк України - - про визнання додаткових угод до договору про іпотечний кредит недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 16 грудня 2011р., яким їй відмовлено у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неврахування судом її доводів та доказів, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, вимогам матеріального та процесуального закону.

Відмовляючи у позові про визнання недійсними додаткових угод до договору про іпотечний кредит, районний суд виходив з того, що укладення додаткових угод до основного договору відповідало волі позивачки та не суперечить вимогам ст.ст. 626,627 ЦК, а відсутність у позичальника коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов*язань відповідно до вимог ст..625 ЦК.

Апеляційний суд вважає, що рішення повинне бути залишене без змін за обгрунтованими висновками районного суду на підставі вірно встановлених обставин справи, правильно застосованих норм матеріального та процесуального закону: ст..ст.203, 533п.3, 626ч.1, 627, 629 ЦК, умов Додаткових угод.

Так, судом 1-ї інстанції вірно встановлені обставини щодо укладання відповідачкою з Банком 25.02.2008.. кредитного та іпотечного договорів, отримання відповідачкою кредитних коштів у гривні, її зобов*язання повернути отримані кошти та відсотки за користування ними. Від цієї ж дати між сторонами було укладено дві додаткові угоди до зазначених договорів, умовами яких передбачено отримання кредитних коштів та сплату відсотків у доларах США. Зазначені додаткові угоди, що оскаржуються позивачкою, та їх умови були погоджені сторонами, позивачка на такі умови дала свою згоду, підписала їх. А тому її доводи про незаконність цих угод в результаті порушення Банком законодавства, а саме: видачу кредиту в іноземній валюті, створення для неї невигідних умов по сплаті кредитних коштів, відсотків в зв*язку із зростанням курсу долара,- є такими, що протирічать вимогам закону, норми якого детально зазначені у рішенні районного суду із обґрунтованими висновками.

Законних підстав для визнання угод незаконними - не встановлено.

Усі обгрунтування позивачки, в тому числі і в доводах апеляційної скарги, зводяться до того, що вона не передбачила для себе невигідну грошову ситуацію при укладені додаткових угод. Але така причина не дає законних підстав для визнання угод недійсним оскільки пропозицію Банку укласти саме такі угоди, позивачка прийняла, в той час як мала змогу та час від неї відмовитись або укласти на інших вигідних для себе умовах.

Доводи скарги є такими, що протирічать матеріалам справи, встановленим фактичним обставинам та вимогам матеріального та процесуального закону, суд не знаходить їх такими, що дають підстави для скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 6 грудня 2011р. залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку у 20-денний строк .

С У Д Д І