Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.11.2012 року м.Миколаєва

12 листопада 2012 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді Разумовської О.Г.,

при секретарі Юрчак Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи - приватного нотаріуса Миколаївського нотаріального округу Євтушенко Алли Миколаївни про стягнення боргу за договором позики шляхом звернення стягнення на майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третьої особи - приватного нотаріуса Миколаївського нотаріального округу Євтушенко Алли Миколаївни про стягнення боргу за договором позики шляхом звернення стягнення на майно, а також просив стягнути з відповідача понесений позивачем судовий збір у розмірі 1415, 00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовував тим, що відповідач порушує умови договору позики від 23. 06. 2008, за яким позивач ОСОБА_1 надав відповідачу ОСОБА_2 у користування грошові кошти, на загальну суму 15 000 дол. США. Виконання зобов'язань за договором позики забезпечено іпотекою - кам'яний гараж НОМЕР_1 у автогаражному кооперативі «Зоряний» в м. Миколаєві. Відповідач не виконує свої зобов'язання щодо своєчасного та повного погашення заборгованості. В добровільному порядку боржник суму заборгованості не сплачує, що і стало підставою для звернення позивача до суду. Позивач просить суд у рахунок погашення заборгованості відповідача ОСОБА_2 за договором позики визнати за ним право власності на предмет іпотеки - належний відповідачу кам'яний гараж НОМЕР_1 у автогаражному кооперативі «Зоряний» в м. Миколаєві, а також стягнути 3% річних за користування грошовими коштами.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, обставини, викладені в позові підтвердив, просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог в частині визнання за позивачем права власності на предмет іпотеки не заперечував. Позовні вимоги в частині стягнення 3% відсотків річних за користування позикою не визнав, проти їх задоволення заперечував. В судове засідання в день оголошення рішення у справі не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся завчасно, належним чином.

Третя особа у справі приватний нотаріус Миколаївського нотаріального округу Євтушенко Алла Миколаївна до судового засідання не з'явилася, суду надала заяву про слухання справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Суд заслухавши пояснення позивача, беручи до уваги раніше надані відповідачем пояснення, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23. 06. 2008 відповідач ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 15000 дол. США, яку останній передав відповідачеві на умовах повернення до 23. 06. 2009. Вказану суми позивач передавав відповідачу під розписку, посвідчену приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу Євтушенко Алли Миколаївни за реєстровим № 1144, нотаріально завірена копія якої додана до матеріалів справи.

23. 06. 2008 в якості забезпечення виконання зобов'язання, що виникло у ОСОБА_2 за договором позики від 23. 06. 2008, між позивачем та відповідачем укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу Євтушенко А. М. за реєстровим № 1146.

Відповідно до укладеного договору, відповідач передав позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме: кам'яний гараж НОМЕР_1, що складається з гаражу літ. А, загальною площею 21, 2 кв. м., з підвалом літ. Апд, загальною площею 21, 1 кв. м., у автогаражному кооперативі «Зоряний» в м. Миколаєві.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 1. ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, в результаті настають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України.

Передані позивачем грошові кошти відповідач у строк, визначений сторонами в розписці, не повернув.

Заявою від 17. 05. 2012, поданою через нотаріуса Євтушенко А.М., позивач звернувся до відповідача ОСОБА_2 з письмовою вимогиою про усунення порушень з повернення заборгованості за договором позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за основною сумою позики сладає 120750, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три проценти річних від простроченої суми за період просторочення з 24. 06. 06. 2009 по 16. 06. 2012 кладає 10317, 27 грн. (120750, 00 грн./365 х 3% х 1039). Вказана сума на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Загальна заборгованість за договором позики від 23. 06. 2008, що складається з заборгованості за основною сумою позики у розмірі 120750, 00 грн. та заборгованості зі сплати 3% річних у розмірі 10317, 27 грн. станом на 17. 05. 2012 становить 131 067, 27 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до укладеного між сторонами договору іпотеки від 23. 06. 2008, у разі невиконання позичальником зобов'язань за основним договором іпотекодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки.

Згідно із статтею 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 12 укладеного договору іпотеки, сторони обумовили порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі порушення зобов'язання.

На виконання умов договору та частини 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку», позивачем, 17. 05. 2012 було направлено відповідачам письмову вимогу про усунення порушень із попередженням про можливість накладення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко-держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателю на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Разом із тим, ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: 1) рішення суду, 2) виконавчого напису нотаріуса або 3) згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (тобто шляхом позасудового врегулювання). При цьому правовою підставою для передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання є договір про задоволення вимог іпотекодержателя (або застереження в іпотечному договорі).

Умовами іпотечного договору зокрема, п. 12 сторонами обумовлено такий спосіб забезпечення виконання зобов'язання за договором позики.

Отже, наведеними вище нормами законодавства (насамперед, ст. ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку») не виключається можливість звернення стягнення в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду. Така позиція суду узгоджується з практикою Верховного суду при вирішенні аналогічних справ.

Таким чином, судом було встановлено порушення відповідачем зобов'язання з повернення грошових коштів позивачу, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений судовий збір у розмірі 1415, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 208-218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи - приватного нотаріуса Миколаївського нотаріального округу Євтушенко Алли Миколаївни про стягнення боргу за договором позики шляхом звернення стягнення на майно задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за договором позики від 23 червня 2008 року, укладеним між ОСОБА_1 до ОСОБА_2, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу Євтушенко А. М. за реєстровим № 1144, звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 23 червня 2008 року, укладеним між ОСОБА_1 до ОСОБА_2, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу Євтушенко А. М. за реєстровим № 1146, шляхом набуття ОСОБА_1 права власності на кам'яний гараж НОМЕР_1, що складається з гаражу літ. А, загальною площею 21, 2 кв. м., з підвалом літ. Апд, загальною площею 21, 1 кв. м., у автогаражному кооперативі «Зоряний» в м. Миколаєві, належний ОСОБА_2, для задоволення вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за договором позики в загальному розмірі 131 067, 27 грн., що складається з заборгованості за основною сумою позики у розмірі 120750, 00 грн., заборгованості зі сплати 3% річних у розмірі 10317, 27 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесений судовий збір у розмірі 1415, 00 грн.

Рішення набуває законної сили через 10 днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк та порядок, визначений ст. ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя О.Г. Разумовська