Справа №
Провадження №22-ц-2344/12
Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія44Доповідач у 2 інстанції Лащенко
УХВАЛА

Іменем України

11 квітня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Лащенка В.Д.,

суддів: Корзаченко І.Ф., Кулішенка Ю.М.,

при секретарі Соловйову А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 6 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки ,-

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2010 року позивачка звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Позов мотивувала тим, що вона є власником земельної ділянки по вул. Леніна, 196 в смт. Бородянка Київської області, площею 0,15 га., надану для будівництва і обслуговування жилого будинку, та 0,164 га - для ведення особистого селянського господарства на підставі Державних актів на право приватної власності.

В квітні 2009 року її сусід, відповідач по справі ОСОБА_2, якому належить будинковолодіння № 194 по тій же вулиці, розібрав паркан, який розділяв їх земельні ділянки, та встановив свій, змістивши при цьому межу в бік її земельної ділянки на 1 м., з приводу чого вона зверталась із заявами до Бородянського РВ ГУ МВС України., але в порушенні кримінальної справи було відмовлено.

Враховуючи викладене позивачка просила зобовязати відповідача відновити межу між їх земельними ділянками. встановивши паркан на попередньому місці та не чинити їй перешкод в користуванні належною їй земельною ділянкою.

ОСОБА_2 звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_3 та просив скасувати видані їй державні акти на право власності на земельні ділянки, так як вони видані без врахування дійсних розмірів її земельних ділянок.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 6 грудня 2011 року позов ОСОБА_3 задоволено, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Бородянської селищної ради Київської області від 27 липня 2004 року затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки позивачки і передано у приватну власність земельна ділянка для обслуговування жилого будинку, господарських будівель площею 0, 1500 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0, 1643 га (а.с.144, 145). На підставі вказаного рішення ради, ОСОБА_3 видані Державні акти на право власності на земельні ділянки, які знаходяться на території с.м.т. Бородянка вул. Леніна, 196.

Рішенням Бородянської селищної ради від 23 грудня 2008 року ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту, що посвідчує право власності на земельні ділянки по вул. Леніна, 194 в с.м.т. Бородянка (а.с. 83).

Позивачка в позовній заяві зазначає, що відповідач розібрав паркан, який розділяв їх земельні ділянки, та встановив свій, змістивши при цьому межу в бік її земельної ділянки на 1 м.

Під час розгляду справи по суті ухвалою суду призначалася будівельно-технічна експертиза. Висновком вказаної експертизи встановлено, що фактичні розміри та межі земельної ділянки ОСОБА_3, по вул.. Леніна, 196 в с.м.т. Бородянка, не відповідають розмірам та межам цієї ділянки вказаним в державних актах на право власності на земельні ділянки. Невідповідність виходить з невідповідності фактичної межі та межі відповідно до Державних актів між земельною ділянкою позивачки та земельною ділянкою відповідача. Фактичний розмір земельних ділянок позивачки становить всього 0, 3014 га замість 0, 3140 га, так як відбулося зміщення межі вглиб земельної ділянки позивачки (а.с. 53-56).

За таких обставин та відповідно до вимог ст. 152 Земельного кодексу України, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 і зобовязав ОСОБА_2 відновити межу між земельними ділянками.

Відповідач у зустрічному позові зазначає, що рішенням Бородянської селищної ради від 23 грудня 2008 року йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту, що посвідчує право власності на земельну ділянку по вул. Леніна, 194 в с.м.т. Бородянка площею 0, 1694 га (а.с. 83), тоді як рішенням цієї ж ради від 26 грудня 2003 року йому передавалося безкоштовно у власність земельна ділянка площею 0, 1912 га. Доказів цьому не було надано. Крім того на час розгляду справи у відповідача відсутні будь-які документи, які посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою. Відповідно до наданої суду довідки від 20 липня 2011 року архівний відділ Бородянської райдержадміністрації повідомив суду, що у земельно-кадастровій книзі 1987-1993 р.р. смт Бородянка, вул. Леніна, 194 під номером 80 записано: ОСОБА_4, всього земель 0, 15 (а.с.127).

З урахуванням зазначеного та враховуючи ту обставину, що відповідач не оскаржує рішення ради, яким передано у приватну власність земельні ділянки позивачці, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про приватизацію земельних ділянок позивачкою в розмірах, якими та ніколи не користувалася, не можуть бути враховані апеляційним судом, оскільки не підтверджені доказами. Крім того відповідачкою також не надано доказів того, що видачею Державних актів на право власності на земельну ділянку позивачці, порушуються її права землекористувача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 6 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді