Справа № 1007/852/2012
Провадження № 2/1007/929/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

Головуючого судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Калита Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 міської державної нотаріальної контори про розірвання договору довічного утримання та зняття заборони відчуження квартири, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 міської державної нотаріальної контори про розірвання договору довічного утримання та зняття заборони відчуження квартири.

Позивач зазначав, що 11 червня 2008 року між ним та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений договір довічного утримання.

В звязку з посвідченням вищевказаного договору нотаріусом на підставі ст. 73 Закону України Про нотаріат накладена заборона відчуження квартири, до припинення договору довічного утримання, та зареєстровано в реєстрі № 1-2227.

Згідно із зазначеним договором позивачем було передано у власність відповідачки ОСОБА_2 квартиру № 52, яка розташована в будинку № 312 по вул. Київській в м. Бровари, взамін чого відповідачка відповідно до умов п.10 даного договору зобовязувалася довічно повністю утримувати позивача, забезпечувати за свій рахунок харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою і зберігати за ним право довічного безоплатного користування квартирою, тобто вартість матеріального забезпечення визначена сторонами в сумі 150 грн. в місяць, відповідно до п. 11 договору.

Також відповідно до пункту 12 договору відповідачка ОСОБА_2 зобовязувалася при укладенні договору довічного утримання надавати побутові послуги: прання постільної білизни один раз на 10 днів, послуги перукарні один раз на місяць, ремонт побутової, а також аудіо, відеотехніки, яка визначена у сумі 40 грн. на місяць. Також зобовязувалася забезпечувати належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів на суму 50 грн. на місяць, але не більше 1000 гривень на рік.

Згідно пункту 15 договору ОСОБА_2 зобовязувалася постійно його відвідувати, у разі погіршення стану здоровя забезпечувати постійний догляд, нести витрати на медичне обслуговування, у випадку стаціонарного лікування та здійснювати надання послуг вказаних в п.12 цього договору.

На час укладення вказаного договору позивачу виповнилося 67 років. Відповідачка є дочкою його покійної рідної сестри. В силу свого віку та стану здоровя він постійно потребує догляду та іншої сторонньої допомоги, оскільки проживає сам. Отримує пенсію за віком в розмірі 943 грн. 37 коп.

Відповідачка з 2009 року не виконує покладені на неї зобовязання, передбачені пунктами - 10,11,12,15 договору довічного утримання, не забезпечує позивача харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, жодного разу не прала постільну білизну, не водила до перукарні, не здійснювала ремонту побутової техніки. Відповідачка відвідує позивача 1-2 рази на рік і то за його вимогою по телефонній розмові, або коли їй потрібні гроші. З січня 2011 року весь догляд за ним здійснює його сестра ОСОБА_4. Станом на листопад 2011 року відповідачка заборгувала 4000 грн., в рахунок повернення боргу відповідачка встановила в квартирі два металопластикові вікна та замінила вхідні двері. Станом здоровя відповідачка не цікавиться та не надає необхідної допомоги та догляду.

Позивач є особою яка має хронічне захворювання: двобічну сенсоневротальну приглухуватість 3-4 ступеня, погано чує, за станом здоровя потребує періодичних обстежень лікарів, встановлення та спеціального обслуговування апарату для слуху. Це піклування замість відповідачки здійснюють інші особи.

Востаннє відповідачка була у позивача, на його вимогу у вересні 2011 року, однак жодної допомоги не надала, харчуванням не забезпечила, в звязку з чим, він звернувся до неї з пропозицією розірвати договір довічного утримання укладений 11.06.2008 р. Проте, вона повідомила, що до нотаріуса не зявиться.

З часу укладення договору довічного утримання позивач постійно сам із своєї пенсії сплачував комунальні послуги за квартиру, купував необхідні ліки, харчувався в їдальні для малозабезпечених,

Посилаючись на викладене позивач просив розірвати договір довічного утримання, укладений 11 червня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який посвідчено державним нотаріусом ОСОБА_3 міської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, та зареєстровано в реєстрі за № 1- 2226.

Зняти заборону відчуження з квартири № 52 розташованої по вул. Київській, 312 в м. Бровари, накладену 11 червня 2008 року державним нотаріусом ОСОБА_3 міської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, в звязку з посвідченням договору довічного утримання та зареєстрованого в реєстрі за № 1- 2227.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні позовній заяві та просили суд про задоволення позову.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7 позовні вимоги не визнали, пояснили, що допомогу позивачу відповідачка надавала за домовленістю разом з покійною матірю. На той час вона працювала на трьох роботах. Гроші давала матері, а вона готувала позивачу їсти, прала, купувала різні пральні порошки та інші речі. Після смерті матері, до відповідачки підходила ОСОБА_4 та запитувала де проживає позивач, тобто до травня 2011 року вона не знала де він проживає. Після смерті матері позивач не дозволяв йому прати речі. Їсти відповідачка готувала або у нього вдома, або привозила готову їжу з дому. Ремонт проводила за свої кошти, замінювала вікна та вхідні двері. Коли хворіла її мати, то вона їздила до позивача 1-2 рази на місяць, інколи 1 раз в два місяці, так як її матір була не рухлива та потребувала стороннього догляду, іноді приїжджала 2 рази на тиждень. Позивач гроші від неї не брав. Необхідності в залученні соціальної служби не було, це було особисте бажання позивача. Про те, що до нього приходять соціальні працівники вона дізналась пізніше. Коли позивач хворів, вона до нього приїжджала. Він не дозволяв сплачувати за комунальні послуги. Гроші у позивача брала на похорон матері. Ремонт робили не в рахунок погашення заборгованості, а до дня народження позивача. Посилаючись на викладене просили відмовити в задоволенні позову

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 міської державної нотаріальної контори не зявився, надали суду заяву про слухання справи без їх участі, на розсуд суду.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що вона працює соціальним працівником та обслуговує вулицю, на якій проживає позивач. Позивача знає ще з 2003 року, коли він проживав по вул. Старченка. Хотіли оформити позивачу субсидію. Коли брали довідку, то виявилось, що у нього не було права власності та укладено договір довічного утримання. Він у територіальному центрі отримує безкоштовні обіди. Користується послугами медсестри та перукаря. Вона відвідує позивача два рази на тиждень. Взимку, коли захворів позивач, то зявилась сестра, яка йому допомагає та водить до лікарів. Про договір довічного утримання стало відомо в травні 2008 року. Бачила, що ремонт робила ОСОБА_4 - сестра позивача. Позивач звертається до послуг пральні, але на даний час йому допомагає сестра.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що вона приходиться позивачу сестрою. Після смерті сестри вона бачила, що позивач живе в жахливих умовах, має проблеми зі здоровям. Просив до листопада 2011 року зробити в кухні ремонт. Роботи по заміні вікон та дверей виконувала відповідачка, за комунальні послуги платив позивач. Відповідачка зявлялась до позивача не часто. В 2011 році була декілька раз, а в 2012 році 2 рази. На даний час у відповідача проживає його друг, який казав, що не бачив відповідачку. Про договір довічного утримання дізналась після смерті сестри. До смерті сестри вона знала де проживає позивач. Спочатку він проживав у своєї співмешканки, а потім переїхав до себе.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що він на даний час проживає в квартирі позивача. До цього проживав у позивача з середини травня 2010 року по липень 2011 року, потім його забрав син додому. За цей період він бачив ОСОБА_2 відповідачку приблизно 4 рази, але в цей період він перебував на лікуванні, то можливо за цей період вона і приїжджала. З 25.01.2012 року до теперішнього часу бачив її один раз. Також бачив її під час ремонту. Сестра ОСОБА_4 допомагає позивачу у всьому. В період проживання у позивача він не бачив матері позивача, бачила, що відповідачка привозила якусь їжу.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що він приходиться позивачу сусідом та проживає поверхом вище. Племінницю позивача бачив рідко, так як заходить до нього часто, приблизно через день. Він раз у декілька місяців підстригав позивача.

Відповідно до вимог ст.755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача, або третьої особи на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини.

Судом встановлено, що 11 червня 2008 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений договір довічного утримання та нотаріусом на підставі ст. 73 Закону України Про нотаріат була накладена заборона відчуження квартири, до припинення договору довічного утримання, та зареєстровано в реєстрі № 1-2227. (а.с.5).

Згідно із п. 1 зазначеного договору позивачем ОСОБА_1 було передано у власність відповідачки ОСОБА_2 квартиру № 52, яка розташована в будинку № 312 по вул. Київській в м. Бровари, а відповідачка ОСОБА_2 відповідно до умов п.10 даного договору зобовязувалася довічно повністю утримувати позивача, забезпечувати за свій рахунок харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою і зберігати за ним право довічного безоплатного користування квартирою. Вартість матеріального забезпечення визначена сторонами в сумі 150 грн. в місяць, відповідно до п. 11 договору.

Також відповідно до пункту 12 договору відповідачка ОСОБА_2 зобовязувалася при укладенні договору довічного утримання надавати побутові послугу: прання постільної білизни один раз на 10 днів, послуги перукарні один раз на місяць, ремонт побутової, а також аудіо, відеотехніки, яка визначена у сумі 40 грн. на місяць. Також зобовязувалася забезпечувати належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів на суму 50 грн. на місяць, але не більше 1000 гривень на рік.

Згідно пункту 15 договору ОСОБА_2 зобовязувалася постійно його відвідувати, у разі погіршення стану здоровя забезпечувати постійний догляд, нести витрати на медичне обслуговування, у випадку стаціонарного лікування та здійснювати надання послуг вказаних в п.12 цього договору.

Доводи відповідачки про те, що вона не могла виконувати умови договору належним чином в звязку з тим, що вона не мала змоги часто відвідувати позивача, оскільки працювала на трьох роботах та доглядала за хворою мамою не може прийматися судом як обставина поважності причин не виконання умов вказаного договору довічного утримання .

Посилання позивачки на те, що вона проводила ремонт в квартирі позивача, а саме замінила вхідні двері та вікна на суму 4000 грн. є безпідставними, оскільки як вбачається з листа написаного мати позивачки, а також пояснень сторін, про те, що кошти в розмірі 4000 гривень позичала мати відповідачки у позивача. (а.с.75)

За таких обставин суд з врахуванням пояснень сторін, показів свідків ОСОБА_8,ОСОБА_4, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідачка не належним чином та не в повному обсязі виконувала свої обовязки, передбачені договором довічного утримання, укладеного 11.06.2008 року

Керуючись ст. 755, 756 ЦК України ст. ст. 214-215 ЦПК України,-

вирішив:

позов задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений 11 червня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_3 міської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за № 1- 2226.

Зняти заборону відчуження з квартири АДРЕСА_1 накладену 11 червня 2008 року державним нотаріусом ОСОБА_3 міської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, в звязку з посвідченням договору довічного утримання та зареєстрованого в реєстрі за № 1- 2227.

На рішення протягом 10 днів може бути апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області.

Суддя В. С. Сердинський