Апеляційний суд міста Києва
Справа №22- 4053 Головуючий у 1-й інстанції Оксюта Т.Г.
Доповідач Волошина В.М
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2012 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Рейнарт І.М.

при секретарі Вендоліної А.М.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 16 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Орган опіки та піклування Солом'янської районної у м.Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

Встановила:

У жовтні 2011 р. позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з 16.11.2002 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 27.10.2010 року шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний.

Зазначала, що відповідач після розірвання шлюбу доглядом, вихованням, утриманням своєї неповнолітньої дитини не займається, поліклініку з дитиною не відвідує, тобто свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Також, відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується, не цікавиться її життям, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

У зв'язку з небажанням відповідача добровільно матеріально допомагати донці на останнього з 11.05.2011 року за рішенням Солом'янського районного суду м. Києва покладено обов'язок сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Солом'янського районного суду м.Києва від 16 грудня 2011 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав було задоволено.

Позбавлено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис №824 від 20 квітня 2004 року у книзі записів актів громадянського стану про народження зроблений Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві).

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в сумі 8,50 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, якою просив рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 16 грудня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2. При цьому зазначав, що судом при ухваленні рішення були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору. Зокрема, наголошував, що в травні 2009 року позивач самостійно забрала свої речі та речі їхньої дочки і переїхала від нього жити в інше місце проживання, при цьому повідомити нове місце проживання категорично відмовилася та заборонила апелянту бачитися з його малалітньою дитиною. Тим самим фізично унеможлививши, на думку ОСОБА_3, його участь у вихованні дитини. Також зазначав, що на неодноразові вимоги повідомити йому місце проживання їхньої доньки позивачка відповідала відмовою, забороняючи спілкуватися з донькою та піклуватися про її стан здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Окрім того, апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги висновок «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відповідно до ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року нароження» від 13.12.2011 року № 13624/01, оскільки судом не було враховано, що жодних роз'яснювальних заходів, а також заходів попередження про можливі наслідки до відповідача, службою у справах дітей не вживалось. Тобто, апелянт вважає висновок передчасним та таким, що не відповідає інтересам неповнолітньої дитини, яка тим самим позбавляється можливості спілкуватися з біологічним батьком, хоча останній висловлює бажання брати участь у вихованні своєї дитини.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно п.2 ч.І ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

За правилами ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з їх доведеності.

З такими висновками суду слід погодитися, оскільки суд дійшов їх з дотриманням вимог процесуального законодавства щодо всебічності й повноти з'ясування дійсних обставин справи прав та обов'язків сторін в даних правовідносинах, належної правової оцінки наданих сторонами в справі доказів та вищезазначених норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 16.11.2002 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

р.н.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27.10.2010 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було розірвано.

Як пояснювала в судовому засіданні позивач, відповідач ОСОБА_3 жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконував, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

В розумінні ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так як відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачка звернулась до суду про стягнення аліментів.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 07.06.2011 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини з усіх видів доходів щомісяця, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ОСОБА_3 заперечуючи проти вимог позивача посилався на те, що в травні 2009 року позивач самостійно забрала свої речі та речі доньки та переїхала проживати до іншого місця, тим самим фізично унеможлививши його участь у вихованні.

На неодноразові звернення відповідача до позивача повідомити про місце проживання їхньої доньки, позивач відповідала відмовою забороняючи відповідачу спілкуватися з донькою та піклуватись про її стан здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Проте, з таким твердженням відповідача неможливо погодитись з огляду на наступне.

Згідно довідки №120 виданої Спеціалізованою школою №124 від 21.06.2011 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається у 2-Б класі спеціалізованої школи №124 з поглибленим вивченням інформаційних технологій Подільського району м. Києва.

З характеристики відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що учениця зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, трудолюбива, уважна. Навчальним матеріалом володіє на високому рівні. Навчається в повну міру своїх можливостей. Навчальний матеріал запам'ятовує добре. Вміє логічно творчо мислити.

На уроках дівчинка завжди уважна, активна, добросовісно виконує домашні завдання.

Багато читає, має гарний загальний розвиток.

До виконання доручень відноситься відповідально, бере активну участь в житті класу, школи.

Користується авторитетом серед однокласників.

Пропусків занять без поважних причин у неї немає. Мати, ОСОБА_2, відповідально відноситься до навчання та виховання доньки. Дитина охайна, доглянута, забезпечена всім необхідним для навчання.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_5C. постійно цікавиться шкільним життям дитини. Бере активну участь в житті класу, підтримує тісний зв'язок з класним керівником. Батько ОСОБА_1 навчанням та вихованням доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 не займається, не цікавиться її шкільним життям. Жодного разу школу, батьківські збори не відвідував, із класним керівником не спілкувався.

Згідно соціально-психологічного висновку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н складеного Центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації 14.06.2011 року за №344, з точки зору ОСОБА_4, її сім'я - це вона, мама і тато Юра (вітчим). Рівень емоційного спілкування дівчинки з батьками - високий, психоемоційний, зв'язки між ними міцні. Батьки поважливі до індивідуальності дитини, схвалюють її інтереси, плани. Свого біологічного батька ОСОБА_7 не вважає членом сім'ї, давно не бачила його, під час обстеження не згадувала про нього і не використовувала його образ в жодній з методик.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, судом першої інстанції було встановлено, що всі питання щодо виховання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вирішуються ОСОБА_2 самостійно без участі та підтримки з боку ОСОБА_3. Дитина знаходиться на повному її вихованні та утриманні.

Відповідач не піклується про свою малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

Судом першої інстанції було встановлено і не заперечувалось сторонами, що відповідач не бачився з дитиною протягом останніх трьох років. Заяв та позовів про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною до Органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації та до суду не подавав.

Отже, виходячи з вище наведеного,суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що ОСОБА_3 не займається вихованням доньки, повністю усунувся та ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не виявляє до неї будь-якої батьківської уваги та турботи.

Згідно висновку «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.», від 13.12.2011 року за №13624/01, Орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Розглядаючи спір суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом дослідження в суді першої інстанції, отримали належну оцінку і висновків суду не спростовують.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги є не суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права які призвели або могли призвести до неправильного вирішення цієї справи.

Оскільки рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального закону, колегія суддів вважає, що підстав до його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 16 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: