Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-з-20/12
У Х В А Л А

16 квітня 2012 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Коцюрби М.П.

за участю секретаря: Кучер В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подачі позову до суду, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2012 року заявник звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів, посилаючись на те, що ОСОБА_1 має намір звернутися до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом про поділ майна подружжя.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 08 травня 1999 року ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. Шлюб був зареєстрований в відділі реєстрації актів громадянського стану Радянського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом №169, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 08.05.1999 року.

За час подружнього життя, як зазначає заявник, він з ОСОБА_2 жили однією сімєю, вели спільне господарство, мали єдиний бюджет. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей.

23 вересня 2005 року заявник переніс тяжкий інсульт головного мозку, внаслідок чого він став інвалідом першої групи, втратив можливість до нормального спілкування внаслідок порушення мови, страждає на частковий параліч правої сторони тіла.

ОСОБА_3 відчужила за договорами дарування та купівлі-продажу садовий будинок №42 по вул.Вовківня в с.Лісники та земельну ділянку під ним площею 0,1629га, а також садовий будинок №41 по вул. Вовківня в с.Лісники і земельну ділянку під цим будинком площею 0,1303га.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 червня 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, визнано недійсними договори дарування садового будинку №42 в СТ Лісники Києво-Святошинського району Київської області та земельної ділянки під цим будинком площею 0,1629 га., укладені від імені заявника на користь ОСОБА_4, договори дарування садового будинку №41 в СТ Лісники Києво-Святошинського району Київської області та земельної ділянки під цим будинком площею 0,1303 га., укладені від імені ОСОБА_4 на користь своєї матері ОСОБА_5. В цій частині рішення суду набрало законної сили.

23 листопада 2009 року рішенням Шевченківського районного суду шлюб між заявником та відповідачкою розірваний. Проте, до цього часу вони не дійшли згоди щодо поділу спільного майна нашого подружжя, яке було нами нажите за час зареєстрованого шлюбу.

Так, 06 грудня 2002 року ними спільно була придбана земельна ділянка №41 по вул. Вовківня в СТ Лісники в с. Лісники, Києво-Святошинського району Київської області площею 0,1392 га, призначена для ведення садівництва. Договір купівлі-продажу земельної ділянки оформлявся на імя ОСОБА_4

На вказаній земельній ділянці за період з 2002 по 2006 рік, тобто в період зареєстрованого шлюбу, нами спільно побудовано садовий будинок №41 по вул.Вовківня в с.Лісники загальною площею 220,8кв.м.

В спільній сумісній власності подружжя знаходилися також: автомобіль Mercedes-Benz G500 1998 року випуску, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 та грошові кошти в сумі 300 000 доларів США, які зберігалися на депозитному рахунку Столичної філії АКБ ПравексБанк в м.Києві.

Заявник має намір звернутися в суд з позовом до ОСОБА_7 з позовом про поділ спільного майна подружжя, проте на день подачі заяви про забезпечення доказів не має достатніх для цього документів, які можуть бути витребувані лише за запитом суду.

Так, необхідно витребувати з МРЕВ №1 м. Києва, в якому станом на 2005 рік був зареєстрований вказаний автомобіль за ОСОБА_2, інформацію про знаття з обліку автомобіля та постановку його на облік за період з 2005 по 2012 рік. Крім того, необхідно витребувати з Столичної філії АКБ ПравексБанк в м.Києві інформаційну довідку про рух грошових коштів на рахунках ОСОБА_4.

ОСОБА_1 просив суд витребувати з МРЕВ-1 УДАІ ГУ МВС України в м. Києві всю наявну інформацію в Національному банку даних Автомобіль про знаття з обліку та постановку на облік автомобіля Mercedes- Benz G500 1998 року випуску, державний номер 6067ЕІ, номер кузова НОМЕР_2, за період з 2005 по 2012 рік; витребувати з Столичної філії АКБ ПравексБанк в м. Києві інформаційну довідку про рух грошових коштів на рахунках ОСОБА_4, яка зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 2005 року по 2012 рік включно.

В судове засідання заявник не зявився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Статтею 135 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що заява про забезпечення доказів розглядається судом, який розглядає справу, а якщо позов ще не предявлено, - місцевим загальним судом, у межах територіальної підсудності якого можуть бути вчинені процесуальні дії щодо забезпечення доказів. Заява про забезпечення доказів розглядається протягом пяти днів з дня її надходження з повідомленням сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обовязковою. У разі обґрунтованої вимоги заявника, а також якщо не можна встановити, до кого може бути згодом предявлено позов, заява про забезпечення доказів розглядається судом невідкладно лише за участю заявника. Питання про забезпечення доказів вирішується ухвалою. Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи. Якщо після вчинення процесуальних дій щодо забезпечення доказів позовну заяву подано до іншого суду, протоколи та інші матеріали щодо забезпечення доказів надсилаються до суду, який розглядає справу.

Суд, проаналізувавши матеріли заяви про забезпечення доказів, приходить до висновку про відмову у її задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експерти риз, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів. За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити докази до предявлення нею позову.

Аналізуючи зміст поданої заяви та додатків до неї, суд не вбачає підстав для задоволення заяви та витребування зазначених заявником доказів, оскільки подана заява не містить доказів належності ОСОБА_8 чи ОСОБА_1 на праві власності автомобіля Mercedes- Benz G500 1998 року випуску, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, тобто заявником не надано належного правовстановлюючого документу на зазначене майно та не обґрунтовано обставини, які свідчать про те, що подання заявником потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, оскільки ним не надано суду доказів звернення до відповідних установ із заявами про отримання відповідних доказів та не долучено доказів відмови цих установи у наданні таких доказів, або доказів, що підтверджують наявність ускладнень на отримання відповідних документів заявником.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст. ст. 133, 135, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подачі позову до суду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Коцюрба М.П.