Справа № 22-ц-890/12 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Р.Б.
Провадження № 22-ц/1390/890/12 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Приколоти Т.І., Шашкіної С.А.

При секретарі: Кубішин І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ "Концерн Хлібпром" на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 вересня 2011 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням відмовлено в задоволенні позову ПАТ "Концерн Хлібпром" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним.

В апеляційній скарзі ПАТ "Концерн Хлібпром" просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апелянти вважають, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликаються на те, що судом не взято до уваги те, що ОСОБА_2 не був фактичним власником автомобіля Фольксваген Пассат станом на 02 серпня 2010 року, оскільки 18 серпня 2008 року він видав генеральну довіреність на ім'я ОСОБА_4, якою уповноважив останнього розпоряджатися автомобілем, в т.ч. продавати, знімати з обліку. Фактично ОСОБА_2 здійснив продаж автомобіля по довіреності.

ОСОБА_2 не мав жодного права підписувати договір про відступлення права вимоги від 02 серпня 2011 року стосовно шкоди завданої автомобілю, оскільки не був його власником.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін на підтримання та заперечення скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 06 квітня 2010 року на автодорозі с. Рудники Миколаївського району Львівської області, ОСОБА_5, який перебуваючи в трудових відносинах з ПАТ "Концерн Хлібпром" керував автомобілем марки "Мерседес" д.н. НОМЕР_1, яким володів ПАТ "Концерн Хлібпром" за договором лізингу з ТзОВ "Лізингова компанія Універсальна", порушивши Правила дорожнього руху України здійснив зіткнення з автомобілем марки "Мерседес" д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 та автомобілем марки "Фольксваген Пасат" д.н. 416 59 ТС під керуванням водія ОСОБА_3 В результаті зіткнення автомобілі отримали технічні пошкодження. За порушення ПДР України ОСОБА_5 було притягнуто 07.05.2011 року до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 122 ч. 4 КУпАП.

Під час ДТП ОСОБА_3 керував автомобілем марки "Фольксваген Пасат" на підставі довіреності від 23 серпня 2008 року виданої власником автомобіля ОСОБА_2 В результаті ДТП даному автомобілю було заподіяно технічні пошкодження на суму 49 957 грн. 54 коп., 24 990 грн. з яких відшкодовано СК "АХА Страхування".

02 серпня 2010 року між власником автомобіля "Фольксваген Пасат" та ОСОБА_3 було укладено договір про відступлення права вимоги до ПАТ "Концерн Хлібпром" по зобов'язаннях, що виникли внаслідок вчинення ОСОБА_5, водієм належним ПАТ "Концерн Хлібпром" автомобілем адміністративного правопорушення внаслідок якого пошкоджено автомобіль "Фольксваген Пасат".

В квітні 2011 року ПАТ "Концерн Хлібпром" звернулися в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, як такого що укладений з порушенням вимог закону.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ "Концерн Хлібпром" суд першої інстанції вірно виходив з того, що власник автомобіля "Фольксваген Пасат" ОСОБА_2 з дотриманням вимог закону (положень ст. 512 ЦК України) відступив ОСОБА_3 (особі яка на відповідній правовій підставі (доручення) володіє даним транспортним засобом) право вимоги виконання зобов'язань від ПАТ "Концерн Хлібпром", що виникли внаслідок заподіяння водієм даного підприємства технічних ушкоджень автомобілю "Фольксваген Пасат".

А відтак відсутні правові підстави для визнання даного правочину недійсним.

Безпідставними є покликання апелянта на те, що на час укладення оспорюваного договору ОСОБА_2 не був наділений повноваженнями на підписання такого, оскільки не був власником автомобіля "Фольксваген Пасат", так як даний автомобіль вибув з його фактичного володіння. Дані твердження не ґрунтуються на вимогах закону, так як ОСОБА_2 був та є власником пошкодженого автомобіля, ОСОБА_3 же користується даним автомобілем на підставі доручення виданого йому власником, що в свою чергу не позбавляє власника володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Тому ОСОБА_2 на законних підставах відступив ОСОБА_3 право вимоги виконання зобов'язання.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ "Концерн Хлібпром" відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: