АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/2690/792/2012
Головуючий у 1 інстанції: Бобровник О.В.
Доповідач: Шкоріна О.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2012 року Колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса А.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі: Василевському Я.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 26 вересня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_1, Головне управління юстиції у м.Києві в інтересах Дев»ятої державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_2, Головне управління юстиції у м.Києві про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійним, про визнання права власності на 1 / 2 частину спадкового майна, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2010 року позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, яке складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, а також земельної ділянки, яка розташована на території Підгірцівської сільської ради Київської області, Садове товариство «Арсеналець -7»

В свою чергу в січні 2011 року третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_5 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним, про визнання права власності на частину спадкового майна. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 1960 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. За час шлюбу вони разом з чоловіком отримали земельну ділянку площею 0,607 га для ведення садівництва, яка розташована на території Підгірцівської сільської ради Київської області, Садове товариство «Арсеналець - 7», а також заощадили кошти у загальній сумі 73332 грн.15 коп., які знаходяться на рахунках у відділеннях банку. Оскільки зазначене майно є майном набутим подружжям за час шлюбу, то вважає, що 1 / 2 частина зазначеного майна була незаконно включена до складу спадкового майна. Видача свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_5 на 1 / 3 частину замість 1 / 6 частини грошових вкладів з відповідними відсотками та грошовими компенсаціями порушує її права, а тому вона змушена звернутися до суду.

Рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2011 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_1, ГУЮ у м.Києві в інтересах Дев»ятої державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1, залишеної після смерті ОСОБА_6 Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,0607 га в межах згідно з планом, для ведення садівництва, яка розташована на території Підгірцівської сільської ради Київської області, Садове товариство «Арсеналець-7», залишеної після смерті ОСОБА_6 і належала йому на підставі Державного акту про право приватної власності на землю, виданого 16.09.1998 року Головою Підгірцівської сільської ради народних депутатів, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 1913.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 102 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 222 грн.

В задоволенні позовних вимог третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_2, ГУЮ у м.Києві про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійним, про визнання права власності на 1 / 2 частину спадкового майна - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представник третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5- відмовити, а позов третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_1 -задовольнити. Зазначала, що рішення прийнято невірно, винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, і неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Представник третьої особи - Головного управління юстиції у м.Києві в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з»явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 - чоловік ОСОБА_1 та батько ОСОБА_5 і ОСОБА_2

Заяву про прийняття спадщини до Дев»ятої Київської державної нотаріальної контори подали ОСОБА_5 та ОСОБА_2

ОСОБА_1 подала до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори заяву від 25 листопада 2008 року № 3890 про відмову від спадщини на користь ОСОБА_2 та протягом встановленого строку для прийняття спадщини зазначену заяву не відкликала, відповідно до вимог ч.5, ч.6 ст. 1273 ЦК України.

Крім того, цією заявою ОСОБА_1 відмовилася від права власності на свою частку в майні набутого подружжям за час шлюбу.

Відповідно до ст..347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову.

Запис в заяві ОСОБА_1 про роз»яснення їй нотаріусом змісту ст..60 СК України та відсутність претензій з її боку на отримання свідоцтва про право власності,

свідчить про відмову ОСОБА_1 від права власності на свою частку в спільному майні подружжя.

Відповідно до п.224 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженій Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, з урахуванням заяви ОСОБА_1 від 25.11.2008 року, нотаріусом 23.04.2009 року було видане ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом на 2 / 3 частки спадкового майна, яке складається з грошових вкладів, а ОСОБА_5 11.03.2010 року видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частки спадкового майна, яке складається з грошових вкладів.

Відповідно до ст.. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визначається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Виходячи з наявних в матеріалах справи, досліджених судом першої інстанції письмових доказів, висновки суду щодо відсутності підстав для визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на 1 / 3 частку спадкового майна, яке складається з грошових вкладів, виданого 11.03.2010 року ОСОБА_5, відповідають обставинам справи та положенням матеріального права.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що до складу спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_6 належить -1/3 частка квартири АДРЕСА_1, та земельна ділянка площею 0,0607 га для ведення садівництва, розташована на території Підгірцівської сільської ради Київської області, Садове товариство «Арсеналець-7», яка належала померлому на підставі Державного акта на праві приватної власності на землю, виданого 16.09.1998 року Головою Підгірцівської сільської ради народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1913.

Виходячи з положень закону, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, суд першої інстанції правильного дійшов висновку, що земельна ділянка, отримана в 1998 році ОСОБА_6 у приватну власність шляхом приватизації, є особистою приватною власністю останнього, а не спільною сумісною власністю подружжя.

Оскільки частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, то розмір частки ОСОБА_5 становить 1 / 3 частку від спадкового майна, а розмір частки ОСОБА_2, з урахуванням відмови ОСОБА_1 від своєї частки на користь останньої, у сукупності складає 2/3 частки від усього спадкового майна.

Установивши майно, яке входить до складу спадщини та визначивши частки у спадщині кожного із спадкоємців, суд обґрунтовано та правомірно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_5

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права не можуть бути прийняті судом в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для його зміни або скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 26 вересня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді