АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Провадження 22-ц/2090/3204/2012 р. Головуючий 1 інстанції Скотар А.Ю.
Справа № 2027/57/2012 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: стягнення коштів

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Коровіна С.Г., Довгаль Г.П.

при секретарях Москаленко Е.А., Щегельського Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2012 року по справі за позовом Виробничо-експлуатаційного підприємства «Держпром»до ОСОБА_1, третя особа: Контрольно-ревізійне управління в Харківській області про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2010 року Виробничо-експлуатаційне підприємство «Держпром»звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа: Контрольно-ревізійне управління в Харківській області про стягнення коштів.

В обґрунтування своїх вимог посилалось на те, що ревізією, проведеною Контрольно-ревізійним відділом в м. Харкові Контрольно-ревізійного управління в Харківській області щодо стану використання коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на соціально-економічний розвиток 2008 рік та фінансово-господарської діяльності ВЕП «Держпром»за 2007 - 2009 роки по завершений звітний період 2010 року встановлено порушення вимог ст.ст. 8, 20 Закону України «Про оплату праці», п. 1 Постанови КМУ «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об'єднань державних підприємств», п. 3.1 контракту, укладеного Харківською обласною Державною адміністрацією з керівником ВЕП «Держпром»від 15.04.2005 № б/н.

В результаті зазначених порушень, що знайшло своє відображення в акті ревізії № . 123-10-258 від 11.06.2010 р., колишньому директору ВЕП «Держпром» ОСОБА_1 в період з 01.01.2007 по 31.12.2009 нараховано премій на загальну суму 31621,50 гри., які не передбачені умовами Контракту, що сталось з вини останнього; встановлені порушення в частині оплати за роботу з відомостями, що становлять державну таємницю, яка не передбачена умовами Контракту в період з 01.01.2007 по 31.03.2010. в результаті чого зайво виплачено доплати до посадових окладів певним працівникам на суму 24711.35 грн. і ВЕН «Держпром»завдано збитків ' на суму 56332,85 грн.

В процесі розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог до 67599,31 грн., посилаючись на той факт, що на зайво нараховані і виплачені премії в розмірі 31621.50 грн. і доплати до посадових окладів на суму 24711.35 грн. були зайво перераховано до державних цільових фондів обов'язкові внески в розмірі 2194.33 грн. і 9072,12 відповідно.

В звязку з цим просив стягнути з відповідача суму завданих збитків в загальному розміри 67599,31 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав, просив винести заочне рішення .

Відповідач в судове засіданні не з'явився, справа розглянута за його відсутності.

Представник третьої особи до суду не з'явився, надав письмові пояснення в яких просив задовольнити позов.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 січня 2011 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1В на користь Виробничо-експлуатаційного підприємства «Держпром » зайво виплачені кошти в сумі 67599 грн. 30 коп., державне мито в розмірі 675,99 грн. та витрати на інформаційне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2011 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволена, рішення суду було скасовано.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 травня 2011 року справа передана за підсудністю Московському районному суду м. Харкова.

Повторним заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2012 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1В на користь Виробничо-експлуатаційного підприємства «Держпром »зайво виплачені кошти в сумі 67599 грн. 30 коп., а також державне мито в розмірі 675,99 грн. та витрати на інформаційне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення з?явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що аапеляційна скарга підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги Виробничо-експлуатаційного підприємства «Держпром»суд першої інстанції виходив з того, що підприємству завдані збитки , які зазначені в позові на підставі Акту ревізії і складають 67599,30 грн., та які повинні бути стягнуті з відповідача.

Між тим з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

Із позовної заяви Виробничо-експлуатаційного підприємства «Держпром»вбачається, що позов заявлено до ОСОБА_1 про стягнення коштів на підставі ст..1190 та 543 ЦК України.

Однак, колегія суддів вважає, що дані вимоги закону не можуть бути застосовані до виниклих правовідносин.

Так, відповідно до вимог ст..1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Згідно ст..543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Із матеріалів справи вбачається, що позов Виробничо-експлуатаційного підприємства «Держпром»заявлено в звязку з тим, що ревізією, проведеною Контрольно-ревізійним відділом в м. Харкові Контрольно-ревізійного управління в Харківській області було встановлено порушення вимог ст.ст. 8, 20 Закону України «Про оплату праці», п. 1 Постанови КМУ «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об'єднань державних підприємств».

Отже, не зрозуміло в звязку з чим заявлено позов з посиланням на вимоги ст..1190 та ст..543 ЦК України, які передбачають зовсім інші правовідносини.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача не змогла пояснили підстави заявлених вимог.

Оскільки позов заявлено саме з підстав ст..1190 та ст..543 ЦК України, які регулюють інші правовідносини, то колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким в позові належить відмовити.

На підставі наведеного та керуючись п.2 ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2012 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову Виробничо-експлуатаційного підприємства «Держпром»до ОСОБА_1, третя особа: Контрольно-ревізійне управління в Харківській області про стягнення коштів - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

судді