Номер провадження: 22-ц/1590/2686/2012
Головуючий у першій інстанції Сегеда
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Колеснікова Г.Я.,

суддів Ващенко Л.Г., Фадєєнко А.Ф.,

при секретарі Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2011 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (далі ПАТ "УкрСиббанк", банк) до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2010р. ПАТ "УкрСиббанк" звернулось до суду з указаним позовом.

Зазначало, що 01.11.2006р. та 08.06.2007р. між банком та ОСОБА_3 укладено два договори про надання споживчого кредиту, згідно яким відповідач отримала грошові кошти в іноземній валюті 75 000 доларів США під 10, 3 % річних строком до 01.11.2027р. та 76 750 доларів США під 13, 5 % річних строком до 08.06.2017р.

Відповідно до умов цих договорів банк мав право змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі порушення позичальником кредитної дисципліни.

На забезпечення виконання грошових зобовязань за названими договорами 01.11.2006р. між позивачем і ОСОБА_3, ОСОБА_1 та 08.06.2007р. між банком і ОСОБА_1 були укладені договори поруки.

Так як, ОСОБА_3 порушила свої зобовязання, ПАТ «УкрСиббанк», після уточнення позовних вимог, просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом від 01.11.2006р. у сумі 1541258, 10 грн. та заборгованість за кредитом від 08.06.2007р. у сумі 809669, 01 грн.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2011 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість в сумі 1541258, 10 грн., у тому числі:

-заборгованість за кредитом від 01.11.06р. 731589,09 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 548282,31 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 153864,09 грн.; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 9915, 96 грн., суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 19526, 73 грн.

-заборгованості за кредитом від 08.06.2007р. 809669,01 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 543418,07 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 217609,33 грн.; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 21309,25 грн.; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 25332,36 грн.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 1700, 00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120,00 грн.

Рішення суду відповідачем ОСОБА_3 не оскаржено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ «УкрСиббанк» задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 борг за кредитним договором про надання споживчого кредиту від 01.11.2006р. у сумі 348687,85 грн. (за курсом НБУ станом на 01.11.2006р. - 5,05 грн.), борг за процентами у сумі 77742, 53 грн. (за курсом НБУ станом на 01.11.2006р. - 5,05 грн.) з урахуванням процентної ставки у розмірі 10,3% річних, та борг за кредитним договором про надання споживчого кредиту від 08.06.2007р. у сумі 345594,38 грн.(за курсом НБУ станом на 01.11.2006р. - 5,05 грн.), борг за процентами у сумі 114200,03 грн. та з урахуванням процентної ставки у розмірі 13,5% річних, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та представники апелянта ОСОБА_1 не зявилися, про дату та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Так, представники відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомлені про розгляд справи 18 травня 2012р., що підтверджено поштовими повідомленнями про вручення (т.2 а.с.8, 56, 57), тому ОСОБА_4, згідно ч.5 ст.76 ЦПК України, також вважається повідомленим.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_4 і ОСОБА_3 є подружжям (т.1 а.с. 51 зв., 53 зв.).

В позовній заяві банку, яка отримана відповідачкою ОСОБА_3, зазначено, що вона зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 в кв.58 та фактично мешкає за адресою : АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 3-5).

Така ж адреса ОСОБА_3 вказана й у процесуальних документах її чоловіка ОСОБА_1 та його представників, поданих до суду (т.1 а.с.64-65, 66-67, 205, 251, 269-270).

Саме за зазначеними адресами суд апеляційної інстанції сповіщав ОСОБА_3 про розгляд справи 16 березня, 6 і 27 квітня, 18 травня 2012р., проте вона ухилялася від їх отримання (т.2 а.с. 17, 27, 33, 35, 45).

Аналогічним чином ОСОБА_3 ухилялася від отримання судових повісток й у суді першої інстанції (т.1 а.с.59, 86, 87, 137-138,141-142, 148, 155, 155а, 178, 203, 204, 208, 245, 246, 247).

Відповідно до вимог ст..77 ЦПК України відповідач ОСОБА_3 не повідомляла судам першої та апеляційної інстанцій про зміну свого проживання (перебування, знаходження).

З огляду на правила ч.3 ст.27 ЦПК України, яка встановлює, що особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, колегія суддів вважає, що про день та час слухання справи ОСОБА_3 повідомлена у встановленому законом порядку.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, представника банку, перевіривши законність та обгрунтованість рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що згідно до умов договорів про надання споживчих кредитів від 01.11.2006р. та 08.06.2007р. банк мав право змінити розмір процентної ставки у сторону збільшення.

Колегія суддів вважає такий висновок правильним.

В силу ст. 627 ЦК України громадяни та юридичні особи є вільними в укладенні договору.

Відповідно до ч.1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із матеріалів справи вбачається, що 01.11.2006р. між банком та ОСОБА_3 укладений договір про надання споживчого кредиту № 0.

Відповідно до кредитного договору Банк зобовязався надати позичальнику грошові кошти в іноземній валюті у сумі 75 000 доларів США на строк з 01.11.2006р. по 01.11.2027р., включаючи нарахування процентів у розмірі 10,3 відсотків річних, а позичальник зобовязався повернути отриману грошову суму та сплатити відсотки за нею (т.1 а.с. 17-23).

Згідно п. 9.2 договору банк вправі змінити розмір відсотків за користування кредитом (процентної ставки), що передбачено п.1.3.1 договору в сторону збільшення, попередивши позичальника не пізніше ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру кредитної ставки та встановлення нової процентної ставки (а.с.21).

08.06.2007р. між банком та ОСОБА_3 укладений договір про надання споживчого кредиту № 0.

Відповідно до кредитного договору Банк зобовязався надати позичальнику грошові кошти в іноземній валюті у сумі 76 750 доларів США на строк з 08.06.2007р. по 08.06.2017р., включаючи нарахування процентів у розмірі 13,5 відсотків річних, а позичальник зобовязався повернути отриману грошову суму та сплатити відсотки за нею (т.1 а.с. 37-39).

Згідно п. 5.2 договору банк вправі змінити розмір відсотків за користування кредитом (процентної ставки), що передбачено п.1.3.1 договору в сторону збільшення, попередивши позичальника не пізніше ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру кредитної ставки та встановлення нової процентної ставки (а.с.38).

Місцевим судом також встановлено, що боржник не виконує свої зобовязання перед банком і станом на 16.03.2011р. прострочив сплату кредиту, відсотків за користування кредиту тощо за договором № 0 від 01.11.2006р. у розмірі 92131, 56 доларів США та за договором № 0 від 08.06.2007р. у розмірі 101964, 44 доларів США.

19.02.2008р. позивач повідомив відповідачам, що з 12.03.2008р. у разі порушення умов кредитної дисципліни, банк з дати виникнення простроченої суми основного боргу, нараховуватиме на прострочену суму основного боргу підвищені проценти, а саме в розмірі збільшеної вдвічі від діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу (т.1 а.с. 189, 190).

20.11.2008р. банк повідомив відповідачам про зміну процентної ставки за користування кредитними коштами шляхом збільшення на 2 % з 05.12.2008р. (т.1 а.с. 183, 184, 192, 196).

Встановивши такі обставини місцевий суд прийшов до правильного висновку про право банку вимагати від відповідачів дострокового повернення кредиту та стягнення всіх прострочених платежів, виходячи із збільшеної процентної ставки за користування кредитом.

Доводи апеляційної скарги такий висновок суду не спростовують.

Посилання апелянта на порушення банком порядку дострокового повернення кредиту не заслуговує на увагу.

Порядок дострокового повернення кредиту обумовлений пунктом 6.2 Кредитного договору №0 та пунктом 11.1 Кредитного договору № і передбачає необхідність повідомлення банком позичальника про встановлення нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за користування таким кредитом за договором шляхом направлення відповідної письмової вимоги поштою за адресою позичальника. Термін дострокового повернення кредиту та плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обов'язковими до повернення і сплати в повному обсязі з 32 (тридцять другого) календарного дня, рахуючи з дати отримання позичальником повідомлення (вимоги) банку.

Банком був дотриманий домовлений порядок дострокового повернення кредиту, 12.04.2010 р. за вих. №138/30-81/1021 та вих. №138/30-81/1022 були направлені відповідні листи до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 із зазначенням вимог дострокового повернення кредиту за договором №0 від 08.06.2007 року та договором №0 від 01.11.2006 року. Відправлення цих листів підтверджується списком рекомендованих відправлень, що зберігається в матеріалах справи.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2011 року залишити без зміни.

Ухвала колегії суддів набирає чинності з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_7