Справа № 2018/405/2012
н/п 2/2018/1112/2012
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.12.2012 Київський районний суд м. Харкова
в складі: головуючого судді Божко В.В.
за участю секретаря Пащук О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ НВФ «Зелт-Ф», ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення заробітної плати, суми компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -
Представник відповідача, третя особа проти позову заперечували, посилаючись на те, що з позивачем були проведені всі розрахунки.
Суд, вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, установив наступні факти та відповідні їм правовідносини..
Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 була призначена директором ТОВ НВФ «Зелт-Ф» з правом одноособового керівництва фінансово-господарчою діяльністю Фірми (а.с. 87). Кожний рік повноваження позивачки продовжувались та реєструвались в реєстраційній палаті.
Починаючи з серпня 2008 р. позивач почала отримувати неодноразові попередження та догани за неналежне виконання своїх обов`язків (а.с.97, 98, 99).
10.06.2009 р. зборами учасників ТОВ НВФ «Зелт-Ф`прийнято рішення про відсторонення ОСОБА_1 від посади і звільнення за ст. 147 КЗпП України та був виданий відповідний наказ № 09.06-1 про звільнення ОСОБА_1 з посади директора з 09.06.2009 р.(а.с. 94, 95).
Оскільки трудова книжка знаходилась у позивачки з початку її роботи на посаді директора фірми, внести відповідний запис до неї виявилось неможливим. Позивачка до свого звільнення виконувала обов`язки директора, тобто керівника фірми, відповідальність за ведення кадрового діловодства, в тому числі збереження трудових книжок працівників, була покладена на неї.
На неодноразові повідомлення про необхідність з`явитися на підприємство, передати документацію, позивач не реагувала.
Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення.
На ТОВ НВФ «Зелт-Ф», в разі відсутності фінансової можливості, здійснювалась погодинна оплата праці, а заробітна плата нараховувалась відповідно до кількості відпрацьованих годин у місяці на підставі табелю робочого часу, який складався наприкінці місяця. Обов`язок затвердження трудового розпорядку, ведення табельного обліку робочого часу, затвердження заробітної плати та контроль за правильністю нарахування та своєчасності виплати був покладений на позивачку, як директора фірми.
Доказів того, що позивач виходила на роботу, в які дні та скільки годин відпрацювала в травні, червні 2009 р., суду не надано.
Відповідно до довідки ТОВ НВФ «Зелт-Ф`від 03.08.2010 р. (а.с. 114), яка була видана на запит Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Харкова, з травня 2009 року підприємницько-господарська діяльність не проводилась, найманих працівників не було, заробітна плата не нараховувалась.
ТОВ НВФ «Зелт-Ф`знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Харкова і під час кожного нарахування заробітної плати, у відповідності до вимог діючого законодавства, підприємством здавалася звітність до управління.
Таким чином, підтверджується той факт, що підприємництво повністю розрахувалося із позивачем, відповідно до нарахованої заробітної плати, а тому твердження останньої про невиплачений розрахунок є безпідставним.
Суд не може прийняти до уваги надані позивачкою ксерокопії індивідуальних відомостей про застраховану особу з відділу обліку Пенсійного фонду України (а.с. 44 - 46), оскільки зазначені документи належним чином не завірені, а тому не можуть бути визнані судом як належні докази.
Відповідач у справі на має можливості надати інших документів, які б підтверджували відсутність нарахування позивачу заробітної плати, оскільки велика кількість первинної бухгалтерської документації зникла з підприємства через незаконні дії саме позивачки, що підтверджується актом документальної ревізії від 25.07.2009 р. (п. 18 висновків)(а.с. 101 109)), яка проводилась в рамках кримінальної справи, порушеної відносно позивачки.
Щодо розрахунків компенсації за невикористані відпустки (а.с. 42 43), то суд також не може погодитися із зазначеними розрахунками оскільки правильності сум, які в них зазначені, позивачем не доведені, а суд позбавлений можливості їх перевірити, у зв`язку із зникненням з підприємства документації з вини позивачки.
Таким чином, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.
Керуючись ст. 7, 10,11, 17, 27, 31, 209, 215 ЦПК України, ст. 116 КЗпП України, суд, -
В И Р І Ш И В :
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ НВФ «Зелт-Ф», ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення заробітної плати, суми компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги

Головуючий