Лисичанський міський суд Луганської області
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2012 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судці Калитки О.М.,

при секретарі судового засідання Мягкій І.В.,

з участю представників:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до державного підприємства "Первомайськвугілля в особі відокремленого підрозділу шахта "Тошківська" про визнання наказу недійсним, поновлення на роботі та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2011 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив визнати наказ відповідача від 14 жовтня 2011 року про його звільнення з роботи за п.7 ст.40 КЗпП України незаконним, поновити його на роботі в якості прохідника 5 розряду у відокремленому підрозділі шахта "Тошківська" державного підприємства "Первомайськвугілля" та зобов'язати відповідача виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу посилаючись на те, що звільнення мало місце без згоди профспілкової організації, а також те, що в стані алкогольного сп'яніння він не перебував, обстеження проводилося неналежним чином.

У судовому засіданні позивач свій позов підтримав, суду дав пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник позивача підтримав позовні вимоги позивача доповнив що згоду на перевід на легку працю позивач не надавав, рішення профспілкового органу про надання згоди на звільнення позивача є необґрунтованим, факт перебування позивача в стані алкогольного сп'яніння не доведений.

Представник відповідача позов не визнав, суду пояснив, що звільнення позивача за п.7 ст.40 КЗпП України мало місце 14 жовтня 2011 року на законних підставах, оскільки позивач перебував на робочому місці 14 жовтня 2011 року в стані алкогольного сп'яніння на підприємстві з особливо небезпечними умовами праці.

Вислухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав..

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_3 з 1 серпня 2005 року прохідником 4-го, а потім 5-го розряду на шахті "Тошківська" відокремленого підрозділу державного підприємства "Первомайськвугілля" (далі ДП "Первомайськвугілля" ОСП шахта "Тошківська"), що не оспорювалося сторонами в судовому засіданні і підтверджується копіями трудової книжки позивача (а.с.4), наказу №139-к від 01.08.2005р. (а.с.26). На виконання рішення лікарняної комісії наказом відповідача № 372-к від 12.10 2011 року (а.с.36) позивач був переведений тимчасової на легку працю на дільницю ," господарський цех" підсобним робочим з збереженням заробітної плати за попереднім місцем роботи з 12.10:2011р. по 18.10.2011р. 14.10.2011 року позивач перебував на робочому місці в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8І, які в судовому засіданні показали, що 14 жовтня 2011 року, приблизно о 10 годині, ОСОБА_3 на території шахти при виконанні господарських робіт перебував в стані алкогольного сп'яніння, оскільки в нього була нестійка хода, розмова невнятна і безглузда, від нього було чути різкий запах алкоголю. Актом спеціального обстеження позивача на алкогольне сп'яніння від 14.10.2011 року (а.с.31), підтвердився факт його алкогольного сп'яніння. Від надання письмових пояснень позивач відмовився, що підтверджується актом (а.с.39). Наказом № 379-к від 14.10.2011 року (а.с.24) позивач був звільнений з роботи за п.7 ст.40 КЗпП України, за появу на робочому місті в стані алкогольного сп'яніння.

Рішенням профспілкової організації шахти «Тошківська» профспілки працівників вугільної промисловості України від 09.02.2012 року, наданого суду відповідно ст.. 49ч.9 КЗпП України, надана згода на звільнення позивача з роботи за ст.40 п.7 КЗпП України, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 грубо порушив норми Правил техніки безпеки перебуваючи на робочому місці на підприємстві з особливо небезпечними умовами праці в стані алкогольного сп'яніння, на якому будь - яке порушення правил техніки безпеки може потягти за собою катастрофічні наслідки з загрозою для життя та здоров'я людей. Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить з наступного.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст.. 40 п.7, ст.. 43 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у разі появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації, суд запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації і після її одержання або відмови розглядає спір по суті.

Відповідно ст..233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до міського чи міськрайонного суду у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до ст.. 147, ст..149 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:

1)догана;

2)звільнення.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Таким чином,

Суд не приймає до уваги доводи позивача та його представника про те, що 14 жовтня 2011 року позивач на робочому місті в нетверезому стані не перебував, а його тест - контроль на алкоголь був проведений з порушеннями, оскільки його нетверезий стан на роботі 14 жовтня 2011 року підтверджується показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_8 та трубкою тест "контроль тверезості", яка відповідає ТУУ 6-00205104.169 і є придатною до експлуатації (а.с.41).

Що стосується наказу № 379-к від 14.10.2011 року про звільнення позивача (а.с.24), то він ухвалений за появу позивача на роботі в нетверезому стані саме 14.10.2011 року, оскільки 12.10.2011 року незважаючи на те, що позивач з'явився в нетверезому стані в приймальні директора шахти для підписання заяви про його переведення на легку працю наказом директора шахті №372-к від 12.10.2011 року (а.с.36) він був переведений, а не звільнений з роботи і працював не заперечуючи про це, на легкій праці, а вже після повторної появи на робочому місці в нетверезому стані 14.10.2011 року спірним наказом він був звільнений з роботи, що підтверджується встановленими в судовому засіданні обставинами справи та поясненнями представника відповідача.

Незважаючи на те, що позивач у той час працював на поверхні шахти, суд вважає, щодо нього правильно була застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, оскільки поява на підприємстві з особливо небезпечними умовами праці в стані алкогольного сп'яніння може потягти за собою катастрофічні наслідки з загрозою для життя та здоров'я людей, негативно характеризує позивача і представляє підвищену небезпеку для виробництва, тому є підстави для відмови в поновленні його на роботі і а тому немає підстав для задоволення матеріальних вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215,218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до державного підприємства "Первомайськвугілля" в особі відокремленого підрозділу шахта "Тошківська" про визнання наказу недійсним, поновлення на роботі та зобов'язання вчинити певні дії відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області в 10-денний строк з дня його проголошення через Лисичанський міський суд Луганської області.

Суддя: