Лисичанський міський суд Луганської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2012 р. м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

при секретарі судового засідання Бандуровій В.І.,

за участю представників

позивачки ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2, Рижкова А,О.,

органу опіки тa піклування ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , неповнолітнього ОСОБА_5 в особі ОСОБА_4 до ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про вселення у житлове приміщення, орган опіки та піклування, -

ВСТAHOBИ В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказала що разом із сином зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, власником якої є відповідачка. Після розірвання шлюбу з відповідачем позивачка була вимушена переїхати з цієї квартири до своєї матері, бо відповідачі створили неможливі умови для проживання. Відповідачі перешкоджають вселенню у квартиру, відповідач змінив замки і не дає ключі. Раніше відповідачка зверталася з позовом про визнання позивачки такою, що втратила право користування житлом, але цей позов було залишено без розгляду.

Просила вселити ї їта сина у вказану квартиру.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеному у позові.

Представник позивачки позов та пояснення позивачки підтримала.

Відповідачка позов не визнала, суду пояснила, що після розірвання шлюбу відповідачка самостійно пішла до своєї матері, її ніхто до цього не примушував, Зараз у квартирі живе вона ,її син тa його нова дружина. Відповідачці пропонували купити кімнату, однак вона відмовилася.

Представники відповідачки позов не визнали, пояснення відповідачки підтримали.

Відповідач позов не визнав, суду пояснив, що після розірвання шлюбу позивачка деякий час мешкала у квартирі, а потім пішла сама з сином до своєї матері. Ії ніхто не виганяв. Зараз у квартирі живе він з новою дружиною у маленькій кімнаті, мати живе у більшій кімнаті. Разом вони мешкати не зможуть.

Представник органу опіки ra піклування просила при винесені рішення врахувати інтереси неповнолітньої дитини.

Судом досліджені наступні докази: довідки ЛКП "Паспортна служба". БТІ, ЛЖЕК №3; рішення Лисичанського міського суду від 27.08.10.;свідоцтво пор право власності на житло; технічний паспорт на квартиру; свідоцтво про народження: ордер на житло ; відповідь виконкому.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачці на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11серпня 2008 р. належить квартира АДРЕСА_1. Луганської області, в якій зареєстровані сторони у справі.

Відповідачі перешкоджають позивачці тa її неповнолітньому сину ОСОБА_8 08.10.1997 р. н. користуватися згідно передбаченого ст.405 ЦК України правом сервітуту вказаним жилим приміщенням, тому позов про вселення позивачки ra її сина підлягає задоволенню.

Суд критично ставиться до пояснень відповідачів у справі тa свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 нібито відповідачі не створювали позивачці перешкод мешкати у спірному житлі, оскільки вказані особи стверджували про те, що відповідачка мешкала у власній квартирі. У той же час, допитані за клопотанням представника самої відповідачки свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_12 пояснили, що у спірній квартири жили тільки сторони та їх дитина, відповідачка у квартирі не мешкала. Ці ж спілки не могли пояснити причину, зa якою позивачка покинула місце проживання.

Показання позивачка зi свого боку підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_13, яка пояснила, що була сусідкою сторін на поверсі. 3-4 останні роки між позивачкою га відповідачем були сварки, відповідач виживав позивачку, забрав у неї ключі, а коли вона восени 2011 року була у лікарні, подав на її виселення. Її пояснення, що відповідачка не мешкала у спірному житлі, співпадають з поясненнями позивачки ra показаннями свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12, а тому суд вважає їх достовірними і такими, що не суперечать і узгоджуються з іншими доказами у справі

Суд не приймає до уваги наявність у неповнолітнього ОСОБА_14права власності на 1/3частину квартири, бо це не впливає на наявність у нього права користування спрним житлом.

Суд відповідно до ст.88 ЦПК України стягує з відповідачів на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 107,3 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88,212-215 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_4 , неповнолітнього ОСОБА_5 в особі ОСОБА_4 до ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про вселення у житлове приміщення задовольнити.

Вселити ОСОБА_4, неповнолітнього ОСОБА_5 у жиле приміщення зa адресою:м. Лисичанськ ,вул. Свердлова; буд.345, кв.306

Стягнути з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у рівних часткахна користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 107 (сто сім) гри. 30 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: