АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Доповідач - Волкова Л.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2012 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

головуючого - судді Волкової Л.О.,

суддів - Волошиної В.М., Котули Л.Г.,

при секретарі - Вендоліній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 28 вересня 2011 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановила:

У вересні 2010 року позивач звернувся до суду для вирішення вказаного позову, просив, з урахуванням уточнення стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 01 лютого 2008 року у розмірі 13 863, 06 швейцарських франків, що в еквіваленті до національної одиниці становить 137 779, 95 грн. і 365 116, 87 грн., а разом складає 502 896, 82 грн. та судові витрати в сумі 1820 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 лютого 2008 року між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» був укладений Кредитний договір, за умовами якого Позичальник отримав 27 507 швейцарських франків 09 сантимів зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 8, 99 % річних.

В свою чергу Позичальник зобов'язався прийняти, використати та повернути Банку кошти і виконати всі інші зобов'язання, визначені Кредитним договором.

Станом на 28 липня 2011 року у Позичальника за кредитним договором існує заборгованість перед Банком в сумі 13 863, 06 швейцарських франків та 365 116, 87 грн., що складається з:

- залишку заборгованості за кредитом в сумі 12 369, 60 швейцарських франків або 122 936, 99 грн.;

- суми несплачених відсотків за користування кредитом, за період з 01.10.2009 року по 05.11.2010 року в розмірі 1 493, 46 шв.фр. (14 842, 96 грн.);

- пені за прострочення виконання зобов'язань за період з 05.11.2010 року по 28.07.2011 року в сумі 365 115, 87 грн.

Вказує, що оскільки Позичальником не дотримано зазначених вимог Кредитного договору, Банком на підставі п.1.9. частини № 2 Кредитного договору було здійснено вимогу дострокового виконання Позичальником його зобов'язань в повному обсязі.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором від 01.02.2008 року укладено Договір поруки між Банком та ОСОБА_1, відповідно до якого остання зобов'язалась відповідати в повному обсязі по борговим зобов'язанням ОСОБА_3, що виникають з Кредитного договору.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28 вересня 2011 року позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача суму боргу у розмірі 13 863, 06 швейцарських франків, що за курсом НБУ становить 137 779, 95 грн., 5 000 грн. пені та судові витрати в сумі 1820 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач оскаржив його, в апеляційній скарзі просив змінити рішення щодо відмови у стягненні частини пені, стягнувши її в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду є необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального права.

Крім цього вказує, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, має місце невідповідність висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів заслухавши суддю Апеляційного суду м.Києва, пояснення осіб, які з'явилися в апеляційну інстанцію, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Статтею 1054 ЦКУ передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01 лютого 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого було ПАТ «ОТП Банк», а останнього позивач і ОСОБА_3 укладено Кредитний договір № CL-007/034/2008 (в подальшому Договір) (а.с. 8-15).

Цього ж дня та року ОСОБА_1 і ЗАТ «ОТП Банк» уклали Договір поруки № SR- 007/034/2008, на підставі якого Поручитель зобов'язується перед кредитором забезпечити належне виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань по погашенню кредиту та сплаті відсотків (18, 19).

Пунктом 1.2. Договору поруки передбачено, що Поручитель і Позичальник відповідають як солідарні боржники, і Банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань, як до Позичальника, так і до Поручителя, чи до обох одночасно.

31 січня 2008 року між ЗАТ «Страхова група ТАС» і ОСОБА_3 укладено Договір № ДСНТ/-21/НОМЕР_1 Добровільного страхування наземного транспорту - автомобіля марки Mitsubishi Lancer 2.01, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, оціночна вартість становить 138 734 грн., вигодонабувачем за яким є ЗАТ «ОТП Банк» (а.с. 55-64).

Згідно Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05 листопада 2011 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором та Договором поруки від 01 лютого 2008 року (а.с. 146- 158).

Апелянтом оскаржується рішення суду лише в частині стягнення пені в розмірі 5000 грн., замість 365 115, 87 грн., які просив позивач.

Статтею 303 ч. 1 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Положеннями статей 525, 526, 527, 553 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За ч.ч. 1-3 ст. 551 ЦК предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У відповідності до п. 3.1.1. Договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим Договором строки, Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього Договору.

Позивачем виконаний розрахунок заборгованості по кредитному договорі (а.с. 171), за яким загальна заборгованість, станом на 28 липня 2011 року по кредитному договору складає 13 863, 06 швейцарських франків та 365 116, 87 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 12 369, 60 швейцарських франків або 122 936, 99 грн.; сума несплачених відсотків за користування кредитом, за період з 01.10.2009 року по 05.11.2010 року - 1 493, 46 шв.фр. (14 842, 96 грн.); пеня за прострочення виконання зобов'язання за період з 05.11.2010 року по 28.07.2011 року - 365 115, 87 грн.

Отже, з наведеного вище вбачається, що розмір пені значно перевищує розмір збитків, відтак у суду першої інстанції були підстави для зменшення суми пені, однак районним судом не наведено обґрунтування зменшення суми пені з 365 115, 87 грн. до 5 000 грн.

Судова колегія вважає, що розмір пені слід зменшити з 365 115, 87 грн. до 40 000 грн., виходячи з наступного.

Розмір неустойки значно перевищує розмір збитків.

Згідно свідоцтва про народження у відповідачів є маленька дитина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_1, у зв'язку з наведеним, на даний час не працює.

Крім цього, автомобіль, кошти на придбання якого були взяті в кредит, та за допомогою якого відповідач заробляв гроші, потрапив у ДТП, з вини іншого учасника

ДТП.

Вказаний автомобіль проданий на прилюдних торгах за 30 320 грн., які передані

Банку.

Згідно платіжного доручення № 9895 від 15.09.2009 року Банку також було виплачено страхове відшкодування в сумі 64 401, 06 грн., як вигодонабувачу за Договором страхування (а.с. 80).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції в частині вимог позивача до відповідачів про стягнення пені скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з останніх на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» пеню в розмірі 40 000 грн.

В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 28 вересня 2011 року в частині вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про стягнення пені скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» пеню в розмірі 40 000 грн.

В решті вимог рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: