Номер провадження: 22-ц/1590/9375/12
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, упущеної вигоди та неустойки за прострочку платежу, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 14 грудня 2011 року,

встановила:

У січні 2010 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому вказав, що 29.11.05 р. з відповідачкою був укладений договір на надання їй послуг по стягненню з підприємства шкоди у звязку із загибеллю її сина, на утриманні якого вона знаходилася. За умовами договору відповідачка повинна йому сплатити аванс у розмірі 332 грн. та при позитивному вирішенні спору додатково сплатити 10% від стягнутої суми. Умовами договору передбачена, у разі порушення замовником договірних зобовязань, сплата неустойки у розмірі 100% розміру заборгованості.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 25.12.07 р. з підприємства на користь відповідачки було стягнуто 75 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, одноразова допомога у розмірі 21 000 грн.. З Фонду соцстрахування стягнуто пожиттєві страхові щомісячні платежі у вигляді доплати до пенсії у розмірі 175 грн.. Вказане рішення виконується ВДВС Балтського РУЮ, відповідачка частинами отримує від боржників присуджені суми.

Тривалий час відповідачка посилалась на неотримання присуджених сум, обіцяла сплатити борг за надані послуги при отриманні необхідної суми з відповідачів. Однак, у вересні 2009 р. відповідачка відмовилася виконувати умови договору. У звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 9 985 грн..

Крім того, невиконанням умов договору йому завдано збитки у вигляді упущеної вигоди, тому що за отримані від відповідачки гроші він планував купити офіс та збільшити надання послуг на суму до 25 000 грн. за рік. Однак, за умовами договору розмір упущеної вигоди обмежений 100%-ми договірної суми заборгованості, тобто розмір упущеної вигоди становить 9 985 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 22, 549, 550 552, 610 612, 614, 615Ю, 622 629, 901 ЦК України, ОСОБА_4 просив стягнути на його користь з відповідачки: 1) основну суму боргу в розмірі 9 985,00 грн.; 2) неустойку за прострочку оплати наданих послуг у розмірі 9 985,00 грн. для чого поновити йому строк позовної давності; 3) упущену вигоду у звязку з односторонньою відмовою від виконання договору зі сплати наданих послуг у розмірі 9 985,00 грн..

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, які викладені в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі, пояснивши, що відповідач сплатила позивачу обумовлені гроші за написання позовної заяви. Зобовязань зі сплати будь-яких інших сум відповідач на себе не брала. Відповідачка була введена позивачем в оману.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 14.12.11 р. в задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 299,55 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги. Стягнути з відповідачки на його користь: 1) основну суму боргу в розмірі 9 985,00 грн.; 2) неустойку за прострочку оплати наданих послуг у розмірі 9 985,00 грн. для чого поновити йому строк позовної давності; 3) упущену вигоду у звязку з односторонньою відмовою від виконання договору зі сплати наданих послуг у розмірі 9 985,00 грн.. Посилається на те, що рішення ухвалено при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального (ст. ст. 1, 3, 6, 11, 525, 526, 546, 552 ЦК України) та процесуального (ст. 214 ЦПК України) права: - між сторонами було укладено договір, який був підписаний відповідачкою; - будь-яких змін, дописок в договір після його підписання не вносилось.

ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі. В поясненнях щодо доводів апеляційної скарги останній відмовився від позовних вимог щодо стягнення упущеної вигоди. Однак, письмової заяви про це апеляційному суду не надав.

ОСОБА_5 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала. В судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін, належним чином сповіщених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовної заяви ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що суд не може прийняти в якості доказу наданий позивачем договір на надання правових послуг від 29.11.05 р., оскільки він не відповідає вимогам до такого роду документів, так як в договорі містяться написані від руки доповнення, які містять зобовязання позивача стосовно сум, відсотків, строків платежів, відповідальності в разі їх невиконання, натомість біля вищевказаних доповнень, внесених на друкованому тексті договору від руки, немає жодного підпису відповідача про його ознайомлення з вищевказаними умовами договору, тобто вищезазначений договір оформлений неналежним чином і не може виступати в якості доказу невиконання відповідачем договірних зобовязань (а. с. 62 62 зворотна сторона).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вищевказаного висновку з порушенням норм матеріального та вищевказаних норм процесуального права.

За правилами, передбаченими ст. ст. 208, 626, 638, 639, 640ЦК України, правочин фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених ч.1 ст. 208 цього Кодексу, укладається в письмовій формі. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Судом встановлено, що 29.11.05 р. між ОСОБА_6 (Замовник) та ОСОБА_4 (Юрист) був укладений договір на надання правових послуг (далі Договір) (а. с. 9). П. п. 1, 4, 5, 8, 10 договору передбачено, що Замовник при позитивному вирішенні питання щодо стягнення з молочного консервного комбінату шкоди, повязаного із загибеллю її сина, протягом декади після набрання рішенням законної сили, сплачує Юристу 10% від стягнутих сум. За прострочку оплати наданих правових послуг у строки, передбачені п. 4 договору, Замовник зобовязаний сплатити неустойку у розмірі 100 % від суми заборгованості. Замовник відшкодовує Юристу упущену вигоду в розмірі 100% заборгованості.

Погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що наданий позивачем договір про надання правових послуг від 29.11.05 р. не відповідає вимогам до такого роду документів не можна. Цих висновків суд дійшов з порушенням норм матеріального права, оскільки не вказав яким вимогам, встановленими нормами права, і в чому саме цей договір не відповідає.

Колегія суддів вважає, що наявний в матеріалах справи договір (копія звірена з оригіналом) в повній мірі відповідає вимогам діючого законодавства. Крім того, колегія приймає до уваги, що відповідачка, заперечуючи факт укладання договору, за наявності її підпису у договорі, останній не оспорила. Свій екземпляр договору суду відповідачка не надала. Таким чином, між сторонами було укладено договір про надання правових послуг. Доводи апелянта щодо укладання договору є обґрунтованими.

Після укладання вищевказаного договору ОСОБА_5 звернулася з позовом до ВАТ «Балтський молочно консервний комбінат дитячого харчування», відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Балтському районі Одеської області про відшкодування збитку, заподіяного обмеженням інформації про нещасний випадок на виробництві, забезпечення персоніфікованого права по страхуванню від нещасного випадку на виробництві, стягнення морального збитку, одноразової допомоги сімї загиблого на виробництві, стягнення річної заробітної плати у звязку з перебуванням на утриманні у годувальника в момент його загибелі на виробництві, встановлення розміру довічної щомісячної доплати до пенсії. Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 25.12.07 р. (а. с. 7 - 8) на користь ОСОБА_5 стягнуто з ВАТ «Балтський молочно консервний комбінат дитячих продуктів» моральну шкоду у розмірі 75 000,00 грн., одноразову допомогу, як члену сімї загиблого на виробництві, в сумі 21 000,00 грн., зобовязано відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Балтському районі Одеської області здійснювати ОСОБА_5 довічно щомісячні страхові платежі у вигляді доплати до пенсії в сумі 175,00 грн..

ОСОБА_4, як представник позивачки, приймав участь під час розгляду вказаної справи. Вищевказане рішення Балтського районного суду набрало чинності.

Згідно листа Відділу ДВС Балтського районного управління юстиції від 25.05.11 р. № 2968/03-40/1 (а. с. 30) на виконання вищевказаного рішення Балтського районного суду Одеської області відкрито виконавче провадження, з ВАТ «Балтський молочно консервний комбінат дитячого харчування» на користь ОСОБА_5 стягуються грошові кошти.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 598, 599, 610, 611, 623 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок. Зобовязання припиняється на підставах, встановлених договором, виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобовязання є його невиконання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. При визначені неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що відповідачка порушила взяті на себе договірні зобовязання щодо оплати наданих правових послуг, а тому настають правові наслідки, передбачені договором.

Відповідно до п. п. 1, 4, 5, 8, 10 договору загальна заборгованість ОСОБА_5 перед позивачем становить 10 285,50 грн., де: - основний борг зі сплати наданих правових послуг у сумі - 9 285,50 грн. = (75 000,00 грн. + 21 000,00 грн. +175,00 грн.) х 10% - 332,00 грн. (сплачений аванс); - пеня у розмірі 1000,00 грн.. Колегія суддів, керуючись ч. 3 ст. 551 ЦК України, враховуючи обставини справи (вік відповідачки, обставини справи, по якій надавалася правова допомога) зменшила розмір неустойки до 1 000,00 грн.

Упущену вигоду та її розмір позивач не довів, тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Підставою для скасування рішення суду є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи, що невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення ним вищевказаних норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи і повної відмови в задоволенні позову ОСОБА_4, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4, яким стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 борг за договором про надання правових послуг від 29.11.05 р. у розмірі 10 285,50 грн., в тому числі: - борг у розмірі 9 285,50 грн., - неустойку в розмірі 1 000,00 грн.. В решті позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України необхідно стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір у розмірі 102,85 грн., які повинні були сплачені при подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Балтського районного суду Одеської області від 14 грудня 2011 року - скасувати.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, упущеної вигоди та неустойки за прострочку платежу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 борг за договором про надання правових послуг від 29 листопада 2005 року у розмірі 10 285 (десять тисяч двісті вісімдесят пять) грн.. 50 коп., в тому числі: - борг у розмірі 9 285 (девять тисяч двісті вісімдесят пять) грн. 50 коп., - неустойку в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп..

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір у розмірі 102 (сто дві) грн. 85 коп..

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. Є. Федорова

ОСОБА_3