АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 - 3328 Головуючий у 1 - й інстанції: Шереметьєва Л.А.
2012 рік Доповідач: Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Пазюк С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 22 листопада 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Київської міської ради, третя особа: Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) про визнання не чинним державного акту про право власності на земельну ділянку, про визнання не чинним рішення Київської міської ради і його скасування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

10 вересня 2011 року ОСОБА_3 звернулася Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4, Київської міської ради, третя особа: Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), про визнання не чинним державного акту про право власності на земельну ділянку, про визнання не чинним рішення Київської міської ради і його скасування.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 29 вересня 2011 року було відкрито провадження у справі .

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 22 листопада 2011 року провадження по цивільній справі було закрито у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 22 листопада 2011 року та направити справу для продовження розгляду в той же суд в іншому складі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Так, суд, вважаючи спір публічно-правовим і віднісши його до юрисдикції адміністративних судів, не взяв до уваги той факт, що предметом спору є також спір про право власності на земельну ділянку, оскільки відповідач на момент спору отримала Державний акт про право власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 вважав доводи апеляційної скарги безпідставними, зазначав, що ухвала суду постановлена з дотриманням вимог процесуального права та просив залишити її без змін.

Представник Київської міської ради та представник третьої особи: Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) в судове засідання не з»явились, про день та час слухання справи судом повідомлені у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, а тому, колегія суддів вважає можливим слухати справу в їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Київської міської ради, третя особа: Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), про визнання не чинним державного акту про право власності на земельну ділянку, про визнання не чинним рішення Київської міської ради і його скасування, суд першої інстанції посилався на те, що спір, що виник між сторонами, є публічно-правовим спором, пов»язаним із здійсненням владних управлінських функцій відповідача- Київської міської ради, а тому не може розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є законним та обгрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ч.1 п.1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб"єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень ( нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до вимог п.1 ч.І ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у с праві, якщо справа не підлягає розгляду у в порядку цивільного судочинства.

Рішенням Конституційного Суду України від 01 квітня 2010 року, яке є обов"язковим до виконання, положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на спори фізичних чи юридичних осіб із суб"єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб"єктом владних повноважень, пов"язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

З позовних вимог ОСОБА_3 вбачається, що вона оскаржує рішення Київської міської ради № 68-2/570 від 21 жовтня 1999 року про передачу у власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,0875 га по АДРЕСА_1 та просила визнати не чинним виданий на підставі даного рішення державний акт про право власності на вказану земельну ділянку, а тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про те, що дана

справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та обгрунтовано, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, закрив провадження по справі .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що в даному позовному провадженні позивачка, на ряду зі спором про оскарження рішення органу місцевого самоврядування, звернулись до суду також і з позовом про захист свого порушеного права власності на земельну ділянку, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки таких вимог позивач не заявляли, а просили лише визнати незаконним та скасувати рішення Київради щодо надання земельної ділянки ОСОБА_6 та скасувати виданий на підставі даного рішення Державний акт про право власності на земельну ділянку .

Посилання в скарзі на Постанову Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" також на правильність постановленої ухвали не впливають, тому, що зазначена постанова приймалась Верховним Судом України до прийняття Конституційним судом України Рішення від 01 квітня 2010 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала Солом»янського районного суду м. Києва від 22 листопада 2011 рокувідповідає матеріалам справи та вимогам закону, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 22 листопада 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий : Судді :