АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц/2190/2701/12 Головуючий в суді 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: 27 Доповідач: Веитас І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2012 року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Цуканової І.В.

Суддів: Вейтас І.В.

ОСОБА_2

при секретарі: Лукашевич Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 03 липня 2012 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про дострокове стягнення кредитної заборгованості,-

встановила:

В квітні 2012 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», що є правонаступником Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» (а.с.22) звернулось до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачів, посилаючись на те, що 18 березня 2008 року за договором «Автопакет» № 804/6/03/2008/840к/2974 ОСОБА_3 було надано кредит в сумі 5000 дол.США, терміном до 18.03.2013 року зі сплатою 12,9 % річних. В забезпечення виконань ОСОБА_6 ОСОБА_4, відповідно до договору від 18 березня 2008 року № 804/6/03/2008/840к/2974 виступила поручителем перед банком. 18.03.202008 року також було укладено договір поруки між банком та ОСОБА_5. В звязку з тим, що ОСОБА_7 не виконує зобовязання щодо своєчасної сплати сум щомісячного платежу, станом на 14 лютого 2012 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 4656,38 дол.США, що еквівалентно 37193,80 грн.. Позивач провив суд стягнути достроково солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість в розмірі 4656,38 дол., також стягнути достроково солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в розмірі 4656,38 дол.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 03 липня 2012 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» задоволено. Стягнуто достроково солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 804/6/03/2008/840к/2974 від 18 березня 2008 року в сумі 4656,38 дол.. Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 на користь позивача в рівних частинах витрати з оплати судового збору в сумі 371,91 грн..

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3, вважає рішення суду незаконним. Посилається на те, що банк, в порушення ч.Ю ст.11 ЗУ Про захист прав споживачів, не направляв йому письмової вимоги про дострокове повернення заборгованості і тому не має права на стягнення дострокової заборгованості в судовому порядку. Також вказує, що одночасне стягнення штрафу та пені за одне й те саме порушення зобовязання є неприпустимим, так як не відповідає положенням ст..61

Конституції України. Просить рішення скасувати, та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову банку.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.ЗОЗ ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Судом встановлено, що 18 березня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», нині ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_3 укладено кредитний «Автопакет» № 804/6/03/2008/840к/2974, за яким останньому надано у кредит у розмірі 5 тис. доларів США зі сплатою 12,9 % на рік (а.с.11-13). В забезпечення виконань ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідно до вказаного договору від 18 березня 2008 року виступила поручителем перед банком. Також у забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 18 березня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_8 укладено договір поруки (а.с. 14). В якості забезпечення зобовязань ОСОБА_3 передав в заставу банку автомобіль DAEWOO, 2003 року випуску, реєстраційний № ВТ 8814АІ (п.3.1.1 .договору № 804/6/03/2008/840к/2974).

Як зазначає позивач, ОСОБА_3 зобовязання щодо своєчасності сплати сум мінімального щомісячного платежу не виконує належним чином. Відповідач доказів щодо відсутності заборгованості та своєчасності сплати щомісячних платежів суду не надав.

Згідно п. 4.2.3. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж (а.с.12).

Згідно ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення

споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Представником позивача надано докази відправки відповідачам вимог про дострокове стягнення кредитних коштів, які були направлені на їх адресу

рекомендованими листами з повідомленням. Так ОСОБА_5 отримала вказану вимогу 03.04.2012 року, що підтверджується поштовим повідомленням. Листи на адресу

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повернуто на адресу ПАТ КБ «Надра» в звязку з

закінченням строку зберігання.

Доводи апеляційної скарги про незаконність рішення суду, в звязку з тим, що апелянт не отримував вимоги про дострокове стягнення кредитних коштів, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки звернення ПАТ «КБ «Надра» 03 квітня 2012 року до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором є одночасно і

повідомленням відповідача про необхідність погашення заборгованості, і у процесі розгляду справи, який тривав більше ЗО днів, сторони мали можливість сплатити заборгованість за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги про незаконність одночасного застосування штрафу та пені, колегією суддів не беруться до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5.1. кредитного договору у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен'день прострочення.

Оскільки встановлено факт прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту, то судом правомірно стягнуто з відповідачів пеню, відповідно до розрахунку банку.

Пунктом 5.2. кредитного договору передбачено, що у разі порушення позичальником вимог п.п.4.3.1, 4.З.2., 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 цього договору позивач зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 10% відсотків від суми кредиту, за кожен випадок.

Представник позивача, в судовому засіданні під час розгляду справи апеляційним судом, пояснив, що штраф нараховано за порушення позичальником п.4.3.17 договору, яким передбачено, що позичальник зобовязаний в день укладення цього договору застрахувати предмет застави в страховій компанії, що входить до переліку акредитованих банком. Предмет застави обовязково страхується по програмі повне КАСКО на весь термін кредитування. У договорі страхування вигодонабувачем страхового відшкодування повинен бути зазначений банк. Позичальник має надати в банк копію договору страхування (страхового полісу) та копію документу, що засвідчує сплату страхового внеску.

Представник банку зазначив, що ОСОБА_3 застрахував автомобіль, що є предметом застави, лише в перший рік кредитування, потім страхування автомобіля не здійснював, через що банком за дане порушення було нараховано одноразовий штраф в розмірі 10% від суми кредиту.

Відповідач під час розгляду справи апеляційним судом не заперечував того факту, що ним не було здійснено страхування автомобіля, що є предметом застави.

Оскільки пеня нарахована за прострочення строку сплати мінімальних платежів по погашенню кредиту, а штраф - за порушення зобовязання по страхуванню предмета застави, тобто за різні порушення договірних зобовязань, колегія суддів, вважає, що рішення суду в цій частині ухвалено правильно, з дотриманням норм матеріального права і підстав для його скасування немає.

Зважаючи на наведені обставини, колегія судців погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки рішення суду постановлено правильно у відповідності до вимог норм матеріального та процесуального права, в межах заявлених вимог, на підставі наданих доказів, досліджених в судовому засіданні. ;

Керуючись ст. 303, п.1 ч.І ст. 307, ст.ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 03 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді