Справа № 202/2597/12 Провадження № 22-ц/0290/3196/2012Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 23 Доповідач: Шемета Т. М.

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2012 м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючої судді Шемети Т.М.,

суддів: Медвецького С. К., Матківської М. В.,

при секретарі: Маняк О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Яланецьке" та апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 26 вересня 2012 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Яланецьке" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки,-

в с т а н о в и л а :

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ "Яланецьке" с.Яланець Бершадського району Вінницької області про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та скасування державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок з тих підстав, що як стверджує, вона є власницею двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, котрі розташовані на території Яланецької сільської ради Бершадського району площею, відповідно, 1.3632 га та 1.3631 га, що підтверджується державними актами. На початку 2011 року працівниками відповідача їй були видані примірники договорів оренди вказаних земельних ділянок, які були укладені між нею та відповідачем у 2008 році та пройшли державну реєстрацію протягом 2008-2010 років. Вивчивши зміст договорів оренди землі, вона дізналася, що договори оренди не відповідають вимогам закону, тому повинні бути визнані недійсними. У всіх договорах оренди не зазначені умови збереження стану об'єкта оренди, відповідальність за несплату та несвоєчасну сплату орендної плати, сторона, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини. Кожне з цих положень є істотною умовою договору оренди землі. Тому вона просила визнати недійсними договори оренди земельних ділянок укладені 01.09.2008 р. зареєстровані 06.04.2010 року, скасувати їх державну реєстрацію та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 26 вересня 2012 року позов ОСОБА_2 задоволено частково, визнано недійсними договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1.3632 га, розташованої на території Яланецької сільської ради Бершадського району, укладений 1.09.20008 року ОСОБА_2 та ТОВ «Яланецьке»с.Яланець Бершадського району Вінницької області, зареєстрований у Бершадському районному відділі Вінницької регіональної філії «Центр державного земельного кадастру»6.04.2010 року за № 70 та договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1.3631 га, розташованої на території Яланецької сільської ради Бершадського району, укладений 1.09.20008 року ОСОБА_2 та ТОВ «Яланецьке»с.Яланець Бершадського району Вінницької області, зареєстрований у Бершадському районному відділі Вінницької регіональної філії «Центр державного земельного кадастру»6.04.2010 року за №71. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 107 грн. 30 коп. судового збору на користь держави, стягнуто з ТОВ "Яланецьке" на користь ОСОБА_5 107 грн. 30 коп. понесених нею судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ "Яланецьке" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просило оскаржуване рішення скасувати та закрити провадження по справі. Свої вимоги воно обґрунтувало тим, що відсутність в договорах оренди істотних умов не є безумовною підставою для визнання їх недійсним, оскільки зазначені договори виконувались і виконуються сторонами протягом чотирьох років.

Не погодившись з вказаним рішенням в частині відмови у скасуванні державної реєстрації договорів оренди землі та в частині стягнення з позивача на користь держави 107 грн. 30 коп., представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, вякій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить в цій частині рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги повністю. На підтвердження своїх вимог ОСОБА_7 зазначив, що в рішенні Бершадського районного суду Вінницької області від 26 вересня 2012 року договори земельних ділянок визнано недійсними, а тому відповідно до постанови КМУ від 09.09.2009 "Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі" слід скасувати запис у Поземельній книзі на підставі рішення суду. Стосовно судового збору ним вказано, що в позовній заяві було об'єднано дві позовні вимоги немайнового характеру, а тому судовий збір з позивача на користь держави в розмірі 107,30 грн. стягнутий неправомірно.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути закон ним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підт верджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давнос ті, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвер дження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка пра вова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судо чинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухва лене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказа ми, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність вис новків суду обставинам справи.

Так, суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, виходив з того, що позивачка ОСОБА_2 1 вересня 2008 року уклала з відповідачем два договори оренди розташованих на території Яланецької сільської ради належних їй на праві приватної власності двох земельних ділянок, площею, відповідно, 1.3632 га та 1.3631 га, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на десять років, що підтверджується договорами, підписаними сторонами 1.09.2008 року та зареєстрованими у Бершадському районному відділі Вінницької регіональної філії Центру ДЗК 6.04.2010 року за №№ 70 та 71. В підписаних сторонами договорах не вказана відповідальність орендаря несплату орендної плати, умови і строки передачі земельних ділянок орендар умови збереження стану об'єкта оренди, сторона, яка несе ризик випадково пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини. Отже, підписані сторонами договори не містять істотних умов договору оренди землі, передбачені ст. 15 ч. 1 Закону України «Про оренду землі», що, відповідно ч. 1 ст. 203, ч.ч.1,3 ст. 215 ЦК України, є підставою для визнання їх недійсними.

Такі висновки суду першої інстанції вірні та ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

-2-

Відповідно до положень статті 15 Закону України „Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди, строк дії договору оренди;орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Відповідно до ст. 203 ч.1 ЦК України недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) зазначених вимог є підставою недійсності правочину (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

З матеріалів справи вбачається, що в спірних договорах оренди землі (а.с. 13-25) не зазначені умови збереження стану об'єкта оренди, відповідальність за несплату та несвоєчасну сплату орендної плати, сторона, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини.

З аналогічних правовідносин були прийняті рішення верховним судом України за наслідками розгляду заяв про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, які є обовязковими для всіх судів України (стаття 360-7 ЦПК України). Це, зокрема,постанови від 18.07.2012 року № 6-77 цс 12, від 04.04.2012 року № 21 цс 12. Відтак висновки суду про недійсність укладених договорів оренди є вірними.

Посилання скаржника на те, що договір виконується вже протягом чотирьох років не спростовує висновок суду першої інстанції, оскільки, як зазначалося вище, правочин оспорюваний стороною може бути визнаний недійсним незалежно від строку протягом якого він виконувався. При цьому, державна реєстрація договору оренди землі в порядку передбаченому законом, не є запорукою його дійсності.

Тому апеляційна скарга ТОВ «Яланецьке»задоволенню не підлягає.

Стосовно апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_7, слід зазначити наступне: суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову в частині скасування державної реєстрації укладених договорів оренди земельних ділянок, виходив з того, що позивач не зверталась з позовом до відповідного органу державної реєстрації прав на рухоме та нерухоме майно, а відповідач ТОВ «Яланецьке»не наділений повноваженнями по реєстрації чи скасуванню державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок.

Така позиція суду є вірною, дійсно по справі єдиним відповідачем є ТОВ «Яланецьке», державна реєстрація договорів оренди землі здійснюється відповідним органом державної реєстрації цих прав ( ст.ст. 3, 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Тому позовні вимоги про скасування державної реєстрації укладених між позивачем та відповідачем договорів оренди не можуть бути заявлені до ТОВ «Яланецьке», а відтак суд вірно відмовив у їх задоволенні, а доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Що стосується доводів апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_7 в частині безпідставного стягнення з позивачки 107 грн. 30 коп. судового збору на користь держави, слід зазначити наступне: позивач, звертаючись до суду, сплатила судовий збір в розмірі 107 грн. 30 коп. згідно квитанції № 27 від 10.07.2012 року ( а.с.11) та 107 грн. 30 коп. згідно квитанції № 28 від 10.07.2012 року (а.с.12) як того вимагає чинне законодавство. Підстав, передбачених законом для стягнення з позивача при винесенні рішення 107 грн. 30 коп., - немає, тому в цій частині рішення слід змінити, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

При зверненні до апеляційного суду позивач сплатила 53 грн. 65 коп., які, враховуючи часткове задоволення позову, слід стягнути з відповідача ТОВ «Яланецьке»на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Яланецьке" відхилити.

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 26 вересня 2012 року змінити, виключивши з резолютивної частини абзац пятий про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави 107 грн. 30 коп. судового збору.

В решті рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: підпис ОСОБА_8

Судді: підпис ОСОБА_9

підпис ОСОБА_10

З оригіналом згідно: ОСОБА_8