Справа № Провадження №22-ц-4712/12 22-ц/1090/6315/12 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія29Доповідач у 2 інстанціїСеменцов
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 вересня 2012 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Воробйової Н.С.,

суддів: Семенцова Ю.В., Корзаченко І.Ф.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 12 червня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про витребування частини майна із чужого незаконного володіння, усунення перешкод в користуванні майном, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2012 року позивачі звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вони у спільній власності мають земельні ділянки: площею 0,2283 га (для обслуговування житлового будинку) та 0,135 га (для ведення особистого підсобного господарства), які розташовані в с. Блиставиця Бородянського району Київської області по вул. Петровського, 59. По сусідству в будинку № 59-а по вул. Петровського в с. Блиставиця проживає відповідач, в якої державний акт на право власності на земельну ділянку (серії КВ № 039342, виданий 27.02.2004 року) скасовано рішенням Бородянського районного суду від 10 листопада 2010 року. Позивачі збудували паркан у відповідності до межі, зазначеної в їхньому державному акті. 13.11.2011 року відповідач самовільно та незаконно демонтувала їх паркан, збудувавши новий та заволодівши частиною їхньої земельної ділянки шириною 9,50 м та довжиною 36 м.. Відповідач постійно конфліктує з позивачем ОСОБА_3, знищує межові знаки, чим завдала йому моральної шкоди, яка полягає в тому, що він не може користуватися земельною ділянкою в повній мірі, майже постійно перебуває у пригніченому настрої.

Тому позивачі просили суд: витребувати майно у виді частини земельної ділянки, яка належить позивачам, із незаконного володіння відповідача, зобовязавши її перенести паркан, встановлений нею на межі, відповідно до державного акта серії КВ № 039342, виданого 27.02.2004 року, та межових знаків, виставлених геодезистом Бородянської філії ТОВ «Українська експертна група» 09.12.2011 року; зобовязати відповідача не перешкоджати їм у користуванні земельною ділянкою, що знаходиться в с. Блиставиця Бородянського району Київської області по вул. Петровського, 59; стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 12 червня 2012 року позов задоволено. Витребувано майно у вигляді 342 кв. м земельної ділянки, яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4, із незаконного володіння ОСОБА_2 та зобовязано ОСОБА_2 перенести паркан, встановлений нею на межі, відповідно до державного акта серії КВ № 039342, виданого 27.02.2004 року, та межових знаків, виставлених геодезистом Бородянської філії ТОВ «Українська експертна група» 09.12.2011 року. Зобовязано ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у користуванні земельною ділянкою, що знаходиться в с. Блиставиця Бородянського району Київської області по вул. Петровського, 59. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачам в задоволенні позову в повному обсязі. Вважає рішення суду необґрунтованим і незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, й невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд серед інших питань вирішує: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Вказаним вимогам закону, вважає колегія суддів, рішення суду відповідає не повністю.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, права якого порушенні, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди залежить від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в спільній власності мають земельні ділянки розміром 0,2283 га та 0,135 га (а.с. 8, 10).

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 08 червня 2011 року, яке набрало законної сили, скасовано рішення Бородянського районного суду Київської області від 10 листопада 2010 року в частині скасування державного акта серії КВ № 039342, виданого 27 лютого 2004 року на ім'я ОСОБА_5 на право власності на земельну ділянку площею 0,2283 га, що розташована в с. Блиставиця Бородянського району Київської області, по вул. Петровського, 59, з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку, та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Бородянського районного відділення Київської регіональної філії ДП «ЦЕНТР ДЗК», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування державного акта серії КВ № 039342, виданого 27 лютого 2004 року на ім'я ОСОБА_5 на право власності на земельну ділянку площею 0,2283 га, що розташована в с. Блиставиця Бородянського району Київської області по вул. Петровського, 59, з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку (а.с.13-16).

Як убачається з постанови про відмову в порушенні кримінальної справи та актів обстеження земельних ділянок, які належать позивачу ОСОБА_3 згідно державних актів на право власності серії КВ № 039342 та серії КВ № 039343, в період з 13 на 14 листопада 2011 року відповідач ОСОБА_2 пошкодила паркан позивача ОСОБА_3 та 15.11.2011 року встановила залізобетонний паркан висотою 1 м 50 см та довжиною 36 м, захвативши частину земельної ділянки ОСОБА_3О.(а.с. 19, 20, 21).

Згідно акта про перенесення в натуру (на місцевість) та передачу на зберігання межових знаків від 09.12.2011 року ОСОБА_3 - власнику земельних ділянок площею 0,2283 га (для обслуговування житлового будинку) та 0,135 га (для ведення особистого підсобного господарства), згідно державних актів серії КВ № 039342 від 27.02.2004 року та серії КВ № 039 343 від 27.02.2004 року, перенесені в натуру (на місцевість) та передані на зберігання межові знаки. Межі земельної ділянки закріплені в натуру (на місцевості) межовими знаками в кількості 2 штук згідно координат (а.с.26).

З акту обстеження від 19 грудня 2011 року вбачається, що під час обстеження земельної ділянки встановлено, що ОСОБА_2 встановила бетонний паркан по земельній ділянці ОСОБА_3, відстань від межового знаку (встановленого геодезистом) до паркану, встановленого ОСОБА_2, становить 9,50 м.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, порушуючи правила добросусідства, демонтувала огорожу позивача та встановила залізобетонну огорожу на земельній ділянці позивача, чим неправомірними діями завдала позивачу моральну шкоду.

Даний висновок суду ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Водночас, колегія суддів вважає, що визначений судом розмір моральної шкоди є надмірним і не відповідає характеру правопорушення, вчиненого відповідачем, а тому розмір відшкодування підлягає зменшенню.

За таких обставин, колегія судів вбачає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача 500 грн. на відшкодування моральної шкоди, що відповідає вимогам розумності та справедливості.

А тому рішення суду в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди підлягає зміні з ухваленням в цій частині нового рішення.

Крім того, суд першої інстанції, встановивши, що відповідач ОСОБА_2, побудувала бетонний паркан на земельній ділянці позивача з відстанню 9,5 м від межового знаку, встановленого геодезистом, до паркану, встановленого ОСОБА_2, задовольняючи позов в частині витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, помилково послався на розмір земельної ділянки 342 кв. м.

Тому підлягає виключенню з резолютивної частини рішення посилання на розмір земельної ділянки «342 кв.м».

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 12 червня 2012 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 500 (пятсот) гривень.

Виключити із резолютивної частини рішення посилання на розмір земельної ділянки «342 кв.м.».

В іншій частині рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий

Судді