Справа № 401/2984/12
РІШЕННЯ

Іменем України

11.09.2012 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Носулі А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб АНД РВ ДМУ УМВС України, про усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та скасування реєстрації, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення його з квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтуванні позовних вимог посилалися на те, що квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.2008 року, реєстровий №3-3370, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.2008 року, реєстровий №3-3372, належить в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_2, кожній по ? частині.

До вступу у спадщину спірна квартира належала матері позивачів ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 13.01.1999 року.

Після отримання свідоцтв про право на спадщину позивачі не мають можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їм майном - квартирою №97 в будинку №37 по вулиці Калиновій у місті Дніпропетровську, оскільки в кватирі продовжує проживати відповідач ОСОБА_3, який вважає, що має право на частину спірної квартири у зв'язку з тим, що проживав разом з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу та вони за спільні кошти придбали квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2008 року ОСОБА_3 у задоволенні заяви про встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_4 було відмовлено.

Таким чином, ОСОБА_3 без будь-яких підстав проживає в належній позивачам квартирі, чим перешкоджає у користуванні власністю, тому позивачі просили суд усунути перешкоди у користуванні їх власністю - квартирою №97 в будинку №37 по вулиці Калиновій у місті Дніпропетровську, та виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 і скасувати його реєстрацію за вказаною адресою.

У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечував, надав суду письмові заперечення та пояснив, що він проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 з 1995 року по день її смерті, у 1999 року за їх спільні кошти була придбана спірна квартира, тому він має право на частку у цій квартирі та право користування житловим приміщенням, усі комунальні платежі сплачує тільки він.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.2008 року, реєстровий №3-3370, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.2008 року, реєстровий №3-3372, належить в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_2, кожній по ? частині.

До вступу у спадщину спірна квартира належала матері позивачів ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 13.01.1999 року.

Після отримання свідоцтв про право на спадщину позивачі не мають можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їм майном - квартирою №97 в будинку №37 по вулиці Калиновій у місті Дніпропетровську, оскільки в кватирі продовжує проживати відповідач ОСОБА_3, який вважає, що має право на частину спірної квартири, оскільки проживав разом з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу та за спільні кошти вони придбали квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2008 року ОСОБА_3 у задоволенні заяви про встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_4 було відмовлено.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2011 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на ? частину квартири, придбаної під час перебування у сімейних відносинах, був задоволений частково, був встановлений факт його проживання однією сім'єю з ОСОБА_4 з 01.01.2005 року по 31.12.2006 року, в частині позовних вимог про визнання права власності на квартиру було відмовлено.

Як вбачається, зазначені рішення підтверджують відсутність у ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_1. Єдиними власниками вказаної квартири є позивачі.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На неодноразові звернення позивачів про звільнення належної їм квартири ОСОБА_3 відповідає відмовою. Самостійно позивачі до квартири потрапити не можуть, оскільки позивач не надає ключі від вхідних дверей.

Згідно із ч.1 ст.316 ЦК правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Права власника квартири визначені ст.383 ЦК та ст.150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Чинним законодавством не передбачено перехід прав та обовязків попереднього власника до нового в частині збереження права користування житлом членів сімї колишнього власника.

Виникнення права членів сімї власника квартири на користування квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а отже, припинення права власності на квартиру припиняє право членів його сімї на користування цим житлом.

На даний час позивачі, як єдині власники квартири АДРЕСА_1, не можуть вільно розпорядитися своєю власністю, через безпідставне проживання ОСОБА_3, який створює їм перешкоди у користуванні, тому суд вважає усунути ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкоди у користуванні власністю квартирою №97 в будинку №37 по вулиці Калиновій у місті Дніпропетровську та виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1, а також скасувати його реєстрацію за даною адресою.

Керуючись ст. 391 ЦК України, ст.ст. 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб АНД РВ ДМУ УМВС України, про усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та скасування реєстрації, - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкоди у користуванні власністю квартирою №97 в будинку №37 по вулиці Калиновій у місті Дніпропетровську.

Виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 та скасувати його реєстрацію за даною адресою.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: