Справа № 1712/2011/12

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в забезпеченні позову

25 грудня 2012 року смт. Млинів Рівненської області

Суддя Млинівського районного суду Рівненської області Хомицька А.А. вивчивши заяву ОСОБА_1 про повне забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Одночасно з поданням позовної заяви позивач подала заяву про повне забезпечення позову, в якій просила вжити заходів повного забезпечення позову до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, шляхом накладення арешту на майно, що перелічене у заяві про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч. 2 ст. 151 ЦПК України).

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»установлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

У поданій до суду заяві про забезпечення позову, заявник не наводить обґрунтованих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову у якийсь спосіб може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

До заяви про забезпечення позову позивачем не додано доказів про дійсну вартість майна, що позбавляє суд можливості зробити висновок про співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, із заявленими позивачем вимогами, як того вимагає ч. 3 ст. 152 ЦПК України.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову вбачається, що будь яких доказів, на підтвердження заявлених вимог позивачем не надано, а зазначено лише про те, що відповідач має вільний доступ до майна та існування конфлікту між сторонами. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити. Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про повне забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.А. Хомицька