Справа № Провадження №22-ц-4549/12 22-ц/1090/6093/12 Головуючий у І інстанціїСердинський В.С.
Категорія44Доповідач у 2 інстанції Поліщук М.А.
УХВАЛА

Іменем України

11 вересня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: Поліщука М.А.,

суддів: Данілова О.М., Ігнатченко Н.В.

при секретарі: Білан К.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою заступника Баришівського міжрайонного прокурора Київської області на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2012 року у справі за позовом заступника Баришівського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Броварської районної державної адміністрації, третя особа: управління Держкомзему у Броварському районі Київської області про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, скасування його державної реєстрації та витребування із чужого незаконного володіння.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2011 року Баришівський міжрайонний прокурор Київської області звернувся в суд із вказаним позовом та просив визнати незаконним та скасувати розпорядження Броварської районної державної адміністрації № 313 від 13.03.09 про затвердження проекту землеустрою, розробленого землевпорядною організацією ТОВ "Агро-Проект- Стиль" про надання у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства (сіножаті) за рахунок державних земель запасу в адміністративних межах Зазимської сільської ради Броварського району; визнати недійсним Державний акт серії НОМЕР_2, виданий ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2,0 га, кадастровий номер НОМЕР_1, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 14 та скасувати його державну реєстрацію; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,0 га, укладений 20.07.09 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Базир В.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 2199; витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 на користь держави вказану земельну ділянку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказана земельна ділянка розташована в межах прибережної захисної смуги р.Десна, частково накладається безпосередньо на акваторію р.Десна, відноситься до земель водного фонду, а тому передача вказаної земельної ділянки у приватну власність здійснена всупереч вимогам чинного законодавства України.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2012 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі Баришівський міжрайонний прокурор Київської області просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог. Позивачем не надано доказів, що спірна земельна ділянка, надана у власність ОСОБА_3, розташована в межах прибережної захисної смуги р.Десна та відноситься до земель водного фонду.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 84 ч.4 Земельного кодексу України визначено, що до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать:

д) землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно із ст.88 Водного кодексу України

З метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:

для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів;

для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів;

для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках всіх категорій земель, крім земель морського транспорту.

Землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватися в користування лише для цілей, визначених цим Кодексом.

У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації.

Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.

Проекти землеустрою щодо встановлення меж прибережних захисних смуг (з установленою в них пляжною зоною) розробляються в порядку, передбаченому законом.

Статтею 60 Земельного кодексу України визначено, що межі встановлених прибережних захисних смуг і пляжних зон зазначаються в документації з землеустрою, кадастрових планах земельних ділянок, а також у містобудівній документації.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини справи.

Розпорядженням Броварської районної державної адміністрації № 313 від 13.03.09 затверджено проект землеустрою, розроблений землевпорядною організацією ТОВ "Агро-Проект-Стиль" та передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства (сіножаті) за рахунок державних земель запасу в адміністративних межах Зазимської сільської ради за межами населеного пункту Броварського району.

27.03.2009р. на підставі вказаного розпорядження, ОСОБА_3 видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, серії НОМЕР_2, кадастровий номер НОМЕР_1, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 14.

20 липня 2009 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 уклали договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_4 придбав земельну ділянку площею 2,0 га в межах згідно з планом для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Зазимської сільської ради Броварського району Київської області.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на письмові докази: лист Управління водного господарства у м. Києві та Київській області №227 від 18.02.2011 року, відповідь Державного комітету України із земельних ресурсів №5225/26/4-11 від 08.04.2011 року, довідкою землевпорядної організації ТОВ «Земприватсервіс»від 17.02.2011р.

Вирішуючи спір, суд обґрунтовано не взяв до уваги вказані письмові докази, так як відповідно до ст.58 ЦПК України вони є неналежними, оскільки не містять відомостей щодо наявності чи відсутності встановленої прибережної захисної смуги та її розмірів на території, де знаходиться спірна земельна ділянка а також накладання спірної земельної ділянки на прибережну захисну смугу.

Крім цього встановлено, що відповідно до вимог ст.60 Земельного кодексу України, ст.88 Водного кодексу України позивачем не надано доказів розробки, погодження та затвердження проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги водного об'єкту -р.Десна в адміністративних межах Зазимської та Погребської сільських рад.

Не надано таких доказів на підтвердження позовних вимог і при розгляді справи в апеляційному порядку.

Також судом правильно зазначено, що доводи позивача також спростовуються листами Управління Держкомзему у Броварському районі Київської області від 01.12.2011р. №2317 та Державного агентства земельних ресурсів від 05.12.2011р. №18817/17/13-11 про те, що водоохоронна зона та прибережні захисні смуги р.Десна на території Броварського району Київської області не встановлювалися, земельні ділянки під прибережні захисні смуги згідно з діючим законодавством не відводилися.

За вказаних обставин суд прийшов до законного і обґрунтованого висновку щодо недоведеності факту, що спірна земельна ділянка відноситься до земель водного фонду та лежить в межах прибережної захисної смуги та відсутності підстав для визнання незаконними розпорядження Броварської районної державної адміністрації, визнання недійсними державного акту на право власності на землю та договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги на те, що суд при оцінці доказів безпідставно та необґрунтовано вказав, що при проведенні земельно-технічної експертизи в ході розслідуванні кримінальної справи Київським державним підприємством «Київгеоінформатика» була використана неіснуюча на час проведення експертного дослідження методика не заслуговують на увагу і не впливають на висновки суду про недоведеність позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги про неповне з'ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права є необґрунтованими і не впливають на законність і обґрунтованість судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника Баришівського міжрайонного прокурора Київської області відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді