У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів: Парапана В.Ф.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Сенчук А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01 березня 2012 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог Центральна міська бібліотека ім.Котляревського, відділ культури ОСОБА_3 міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и л а:

24 травня 2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом, який у подальшому був уточнений до ОСОБА_3 міської ради Одеської області, Центральної міської бібліотеки ім.Котляревського, відділу культури ОСОБА_3 міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що за рішенням комісії з питань поновлення прав реабілітованих ОСОБА_3 міської ради Одеської області за № 29 від 27 червня 1996 року відмовлено спадкоємцям реабілітованого ОСОБА_4 у поверненні будівель № 4 по вул. Адм.Холостякова та № 77 по вул. 28 Червня м. Ізмаїла Одеської області та прийняте рішення про виплату спадкоємцям компенсації у розмірі 60 000 000 карбованців. Позивачка ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом, після смерті ОСОБА_4, з оглядом на що звернулась до суду з даним позовом та просила суд стягнути з відповідача компенсацію у розмірі 65 мініальних заробітних плат на час розгляду справи у суді, а саме у сумі 62 400 гривень.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 міської ради Одеської області проти позовних вимог заперечував, пояснив, що відсутні докази належності та конфіскації за вироком суду у ОСОБА_4 вказаних будівель, з огляду на що відсутні підстави про виплату грошової компенсації. Та вказує, що позивачкою ОСОБА_2 пропущені строки позовної давності для звернення до суду з оскарженням рішення комісії.

Представники третіх осіб заперечують проти задоволення позову на підставах, визначених представником відповідача ОСОБА_3 міської ради Одеської області.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01 березня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, мотивуючи це тим, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися позивачка ОСОБА_2 та представник третьої особи Центральної міської бібліотеки ім.Котляревського, але про розгляд справи вони сповіщалися належним чином, документи підтверджуючі поважність причини неявки до суду ними надано не було. Крім того, інтереси позивачки у суді апеляційної інстанції представляють її довірені особи. Представник відділу культури ОСОБА_3 міської ради Одеської області надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Тому у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка в суд не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та пояснення на апеляцію представників позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_5 та ОСОБА_6, заперечення на апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 міської ради Одеської області ОСОБА_7, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням комісії з питань поновлення прав реабілітованих ОСОБА_3 міської ради Одеської області за №29 від 27 червня 1996 року відмовлено спадкоємцям реабілітованого ОСОБА_4 у поверненні будівель № 4 по вул. Адм. Холостякова та № 77 по вул. 28 Червня м. Ізмаїла Одеської області та прийняте рішення про виплату спадкоємцям компенсації у розмірі 60 000 000 карбованців.

Право позивачки на спадщину за законом в якості спадкоємця першої черги за законом у відповідності до вимог ст. 1261 ЦК України підтверджене свідоцтвом про народження ЯТ № 088114 (а.с. 16).

За рішенням виконкому ОСОБА_3 міської ради Одеської області № 839 від 13 грудня 1949 року будівлі № 4 по вул. Адм. Холостякова та № 77 по вул. 28 Червня м. Ізмаїла Одеської області прийняті на баланс міста.

Судом першої інстанції вірно визначено, що спірні правовідносини регулюються Законом України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні».

Таким чином згідно ст. 5 вище зазначеного закону вилучені будівлі та інше майно по можливості (якщо будинок незайнятий, а майно збереглося) повертаються реабілітованому або його спадкоємцям натурою. При відсутності такої можливості заявнику відшкодовується вартість будівель та майна.

Не підлягають поверненню (компенсації) будівлі та інше майно, що було націоналізовано (муніципалізовано) на підставі відповідних нормативних актів.

Порядок виплати компенсації, повернення майна або відшкодування його вартості реабілітованим регулюється ОСОБА_8 про порядок виплати грошової компенсації, повернення майна або відшкодування його вартості реабілітованим громадянам або їхнім спадкоємцям, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів УРСР від 24 червня 1991 року № 48.

ОСОБА_8 передбачено, що заяви про компенсацію та повернення майна подаються не пізніше трьох років з моменту набуття чинності Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні" або з дня одержання громадянином довідки про реабілітацію згідно з указаним Законом. У разі коли трирічний строк пропущено з поважних причин, він може бути продовжений рішенням комісії.

Пунктом 17 вище зазначеного ОСОБА_8 визначено, що незалежно від визначеної вартості вилучених будівель та майна загальна сума компенсації не повинна перевищувати 65 мінімальних заробітних плат.

Виходячи з вищевикладеного, вирішено виплатити спадкоємцям реабілітованого ОСОБА_4 грошову компенсацію за майно, що залишилося у розмірі 60 000 000 карбованців.

Відповідно до п. 29 Порядку рішення комісії з питань виплати компенсації, повернення майна або відшкодування його вартості можуть бути оскаржені реабілітованими (або їхніми спадкоємцями) та іншими заінтересованими громадянами відповідно до комісії Верховної ОСОБА_1 Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міських комісій. В разі незадоволення прийнятими рішеннями ці громадяни можуть звернутись до суду.

18 жовтня 1996 року Комісія обласної ради з питань поновлення прав реабілітованих рішенням №31 вирішила рішення Комісії з питань поновлення прав реабілітованих ОСОБА_3 міської ради від 27 червня 1996 року №29 вважати правильним та залишити його в силі. Оскільки ЦМБ ім. І.П.Котляревського в часи радянської влади на законних підставах зайняв домоволодіння по вул. Адм.Холостякова №41, яке було надане йому міською радою правомірно. А тому, враховуючи, що домоволодіння репресованого ОСОБА_4 зайняте правомірно та немає жодної реальної можливості його повернути, за таких умов згідно Закону повинне вирішуватися питання про грошове відшкодування спадкоємцям ОСОБА_4, що і було зроблено Комісією з питань поновлення прав реабілітованих ОСОБА_3 міської ради Одеської області.

Однак, позивачка ОСОБА_2 відмовилась від грошової компенсації за домоволодіння по вул. Адм. Холостякова №41, в якому знаходиться ЦМБ ім. І.П.Котляревського, натомість звернулась до суду з вимогою повернення зазначеного домоволодіння в натурі.

Не можуть бути повернені жилі будівлі, будинки реабілітованому (його спадкоємцям), якщо первинному набувачу вони були передані правомірно і знаходяться у його користуванні, володінні, оперативному управлінні або перебудовані у нежилі будівлі чи суттєво перебудовані.

За таких обставин, доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню не заслуговують на увагу, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції вірно послався на норми закону, що регулюють правовідносини, які виникли між сторонами, перевірив усі докази по справі та зробив вірний висновок про відмову у задоволенні позовних вимог.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01 березня 2012 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справа протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М.Драгомерецький

ОСОБА_9

ОСОБА_1