У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.

суддів: Панасенкова В.О.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Криворучці Ю.П.,

за участю: представника позивача ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» - ОСОБА_3

Л.В. та відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 25 липня 2012 року за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

10 січня 2012 року ПАТ «ОСОБА_2 банк Аваль» звернулось до суду із позовом, який у подальшому був уточнений, до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 15.06.2007 року між Банком та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останній був виданий кредит в сумі 128 010 доларів США на строк 120 місяців з терміном погашнення до 15 червня 2017 року зі сплатою 13,75% річних з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячно, згідно графіку погашення кредиту в розмірі 1/120 від суми ліміту отриманого кредиту.

На забезпечення виконання зобовязань 15.06.2007 року був укладений договір поруки, відповідно до якого поручителем є ОСОБА_5

16.06.2007 року між Банком та ОСОБА_5 був укладений договір іпотеки, відповідно до якого останній передає в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок та земельну ділянку площею 0,15 га., що знаходиться за адресою вул. 2-а Сортувипробувальна, 16 с.В.Дальник Біляївського району Одеської області.

Відповідачі по справі не виконують своїх зобовязань, які виникли у них перед Банком, внаслідок чого у них виникла заборгованість за кредитом. Тому банк звернувся до суду та просив стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість у розмірі 114 167,18 доларів США, що в еквіваленті складає 912 184,34 гривень, в рахунок погашення боргу звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 16.06.2007 року, шляхом продажу з прилюдних торгів за початковою ціною, що буде визначена в експертному звіті та стягнути з відповідачів судовий збір у сумі 2 823 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 позов визнала частково, пояснюючи, що заборгованість у неї виникла через тяжке матеріальне становище, в даний час вона має можливість погашати заборгованість по 1 000 гривень на місяць. Стверджувала, що відсотки нараховано невірно та просила заборгованість стягнути лише з неї, оскільки ОСОБА_5 гроші не отримував.

ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав, пояснив, що не мав наміру підписувати договір поруки, з умовами договору не був ознайомлений та кошти за кредитним договором не отримував і тому не повинен нести відповідальність.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 25 липня 2012 року позов задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5М, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким визнати кредитний договір від 15.06.2007 року недійсним.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і їх пояснення на апеляцію та заперечення на апеляційну скаргу представника ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» - ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 червня 2007 року між ПАТ «ОСОБА_2 банк Аваль» і ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 014/80054/82/76748, відповідно до умов якого ОСОБА_4 отримала в кредит грошові кошти в сумі 128 010 доларів США строком до 15 червня 2017 року зі сплатою 13,75 % річних, з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом в розмірі 1/120 від суми ліміту отриманого кредиту.

Також, в забезпечення виконання усіх грошових зобовязань за кредитним договором, 16 червня 2007 року між банком та ОСОБА_5 був укладений договір іпотеки, предметом іпотеки є житловий будинок та земельна ділянка площею 0,15 га, що знаходиться за адресою вул. 2-а Сортувипробувальна, 16 с.В.Дальник Біляївського району Одеської області.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Однак, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належним чином свої зобовязання не виконують, у звязку з чим станом на 17 грудня 2011 року у них виникла заборгованість за кредитом у розмірі 114 267,18 доларів США, що еквівалентно 912 184,34 гривень, що складає:

-прострочена заборгованість за кредитом 90 327,44 доларів США, що складає 712 707,20 гривень,

-заборгованість по відсоткам 9406,54 доларів США, що складає 75 157,31 гривень,

-пеня за прострочення по кредиту 7 555,69 доларів США, що складає 60 369,21 гривень,

-пеня за прострочення відсотків по кредиту - 6877,51 доларів США, що складає 54 950,62 гривень.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи викладене відповідач ОСОБА_5 19 серпня 2008 року був ознайомлений з вимогою про виконання грошових зобовязань за договором поруки від 15 червня 2007 року. (а.с. 38).

Згідно ч.1. ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Частиною 4 цієї ж статті встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Тому поручителі не звільняються від свого обовязку відповідати як солідарні боржники за зобовязаннями кредитора.

Однак, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, договірні зобовязання не виконують, кошти у встановлені строки до банку від них не надходять.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції вірно послався на норми закону, що регулюють правовідносини, які виникли між сторонами, перевірив усі докази по справі та зробив вірний висновок про задоволення позовних вимог.

Доводи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню не заслуговують на увагу, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи, оскільки згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити, рішення Біляївського районного суду Одеської області від 25 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М.Драгомерецький

ОСОБА_7

ОСОБА_1