Справа № 1513/2757/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2012 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бошкова М.І.

при секретарі Фоміній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2

до

ОСОБА_3, ОСОБА_4

про

визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять суд визнати укладений між ними та відповідачами договір купівлі-продажу житлового будинку від 16.08.2011 р. та визнати за ними право сумісної власності на придбане за договором нерухоме майно у вигляді 19/25 частин домоволодіння з будівлями та спорудами, що розташоване в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Калініна, 26 «а».

Позивачі надали суду письмові заяви, згідно яких просять суд розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідачі також надали суду письмові заяви, в яких просять суд розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги визнають і не заперечують проти визнання за позивачем права власності на зазначене придбане нерухоме майно.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим, заснованим на законі, а тому задовольняє його у повному обсязі.

Як вказано в договорі купівлі-продажу житлового будинку від 16.08.2011 року, ОСОБА_3, ОСОБА_4 продавець, продали, а покупець ОСОБА_1, ОСОБА_2, які перебувають у шлюбі, купили 19/25 частин житлового домоволодіння з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташоване в м. Вилкове по вул. Калініна, 26 «а», які (19/25 частин) складаються з житлового будинку літ. Б до складу якого входять приміщення 1-1 прихожої, 1-2 санвузла, 1-3 складової, 1-4 коридору, 1-5 котельної, 1-6 кухні-столової, 1-7 житлової кімнати, 1-8 житлової кімнати, 1-9 коридору, 1-10 житлової кімнати, 1-11 житлової кімнати, 1-12 житлової кімнати і балкону; кухні літ. В, сараю літ. Д, вбиральні літ. Е, сараю літ. Ж, сараю літ. З, гаражу літ. И, надвірних споруд № 3,4,5,6, по 1/3 частині № 1, № 2, Ѕ частина № ІІ. Дана частина домоволодіння належала продавцям у рівних частках на праві спільної часткової власності. Сторона по укладеному правочину покупець, виконала зобовязання по договору щодо передачі обговореної ціни нерухомого майна, що підтверджується відповідною розпискою від 16.08.2011 року, а відповідачі передали покупцю нерухоме майно відповідно до акту прийому передачі нерухомого майна від 16.08.2011 р.. Продавцям відчужуване нерухоме майно належало на підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області від 27.03.2012 року по справі № 2/1513/130/2012, яке набрало законної сили у відповідності до закону. Реєстрація прав на нерухоме майно була проведена належним чином, про що свідчить відповідний витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно № 34114148 від 14.05.2012 року.

В технічному паспорті, складеному КП «Кілійське РБТІ та РОН» вказано, що домоволодіння з господарськими будівлями та надвірними спорудами, яке розташоване в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Калініна, 26 «а» складається з: літ. А житловий будинок, літ. Б житловий будинок, літ. В кухня, літ. Г сарай, літ. Д сарай, літ. Е вбиральня, літ. Ж сарай, літ. З сарай, літ. И гараж, № 1-6, І-ІІ надвірні споруди на земельній ділянці площею 956 кв.м..

Як передбачає ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Укладений сторонами договір нотаріальному посвідченню не підлягався, але, як вбачається ст. 657 ЦК нотаріальна форма дослідженого договору є підставою для породження дійсних правових наслідків двостороннім правочином. Згідно з ч. 2 ст. 220 чинного ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але одна з сторін ухилялася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Як було встановлено у судовому засіданні, сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору а саме щодо предмету, ціни, часу та моменту здійснення сторонами взаємних обовязків, що характерно для такого типу договорів та підтверджуються дослідженими доказами по справі, беручи до уваги регламентацію ст. 64 ЦПК України. Відбулося повне виконання договору з обох сторін, але відповідач, у звязку з неналежним оформленням правовстановлюючих документів на обєкт нерухомого майна, ухилився від його нотаріального посвідчення, що дає підстави суду застосувати норму ч.2 ст. 220 ЦК України та, відповідно, визнати такий договір дійсним.

Як указано в Постанові № 9 Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, при розгляді справ про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суди повинні зясувати, чи підлягає правочин обовязковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Зважаючи на вивчені обставини справи підстав нікчемності правочину судом не виявлено, права та інтереси сторін укладений правочин не порушував, а навпаки, покупець після набуття прав на нерухоме майно, в повному обсязі не може користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, як то притаманно власнику речі.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку; вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ст. 61 СК України, обєктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Дослідивши надані письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позивачі правомірно набули право власності на вказаний обєкт нерухомого майна житловий будинок, невизнане право підлягає захисту відповідно до положень ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, що у комплексному дослідженні підстав виникнення, правонаступництва та захисту речового права позивача, дає всі підстави суду задовольнити предявлений позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 57 - 66, 107, 209, 210, 212 - 215 ЦПК, ст.ст. 15, 16, 202 214, 220, 316, 328, 386, 392, 655 697 ЦК України суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений 16.08.2011 року між ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на 19/25 частин домоволодіння з будівлями та спорудами, що розташоване в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Калініна, 26 «а» на земельній ділянці площею 956,0 кв.м., а саме на житловий будинок літ. Б до складу якого входять приміщення 1-1 прихожої, 1-2 санвузла, 1-3 складової, 1-4 коридору, 1-5 котельної, 1-6 кухні-столової, 1-7 житлової кімнати, 1-8 житлової кімнати, 1-9 коридору, 1-10 житлової кімнати, 1-11 житлової кімнати, 1-12 житлової кімнати і балкону; кухню літ. В, сарай літ. Д, вбиральню літ. Е, сарай літ. Ж, сарай літ. З, гараж літ. И, надвірні споруди № 3,4,5,6, по 1/3 частині № 1, № 2, Ѕ частина № ІІ.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_5