Справа № 1104/1324/12
Провадження № 2/1104/248/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2012 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Бутенко О. Ф.

при секретарі судового засідання - О.І.. Сіренченко

розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу по договору позички

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеною заявою і вказав , що 21.07.2011 року він позичив відповідачам 26 400 грн , з них 10000 грн відповідачі йому повернули.

За договором відповідачі зобов»язувались повернути йому борг до 01.10.2011 року . До даного часу відповідачі 16 400 грн йому не повернули .

Просить стягнути з відповідачів на його користь суму боргу та судовий збір .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої вимоги підтримав і пояснив , що фактично він по договору позики гроші відповідачам не передавав , заборгованість виникла в зв»язку з тим, що відповідачка ОСОБА_3 працювала у нього продавцем , передавала мешканцям села товар без оплати, покупці обіцяли їй гроші повернути , але не повернули, і в неї було виявлено недостачу на суму 30 165 грн . Частину грошей після ревізії громадяни на його вимогу повернули, недостача склала 26 400 грн

Згодом він звернувся до фермера , в оренді якого знаходяться земельні паї ОСОБА_2 і він виплатив їм 10 000 грн орендної плати і ці кошти вони передали йому. 16 400 грн боргу до даного часу не повернули.. Він звернувся до нотаріусу , розповів йому викладене , нотаріус засвідчив заяву відповідачів , що вони отримали від нього гроші . Просить позов задовольнити .

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні борг визнала і суду пояснила що відповідачка ОСОБА_4 її донька .

Донька працювала у магазині позивача продавцем близько 2-х місяців. До неї за продуктами звертались громадяни села , які не мали коштів на оплату товарів , просили дати їм товар в борг до того часу , поки вони одержать пенсію або зарплату , вона передавала їм товар , який належав позивачу , без оплати , а після ревізії з»ясувалось , що її донька допустила недостачу на 30000 грн

Деякі люди кошти за товар повернули , а інші відмовились , пояснили , що грошей не мають . Борг доньки складав 26 400 грн , на пропозицію позивача вона разом з донькою поїхала до нотаріуса і підписала заяву про те , що отримала від ОСОБА_1 гроші . Позивач приїздив до них неодноразово і погрожував їм .

Після цього вона попросила фермера , який орендує її пай та пай її покійного чоловіка , видати їм орендну плату за декілька років вперед , він передав позивачу 10 000 грн , більше грошей не дає.

Її чоловік помер , грошей вони з донькою не мають , майна , яке б можливо було продати , також.

Якщо фермер виплатить їй наперед ще частину орендної плати , то вона поверне борги позивачу.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні борг визнала і суду пояснила , що грошей у позивача не позичала і він їй грошей не давав.

Позивач прийняв її на роботу продавцем без оформлення , вона прийняла товар , який знаходився в магазині , по акту ревізії на суму приблизно 19 000 грн .

В період роботи позивач доставляв в магазин товар інколи по накладних , інколи без накладних . В накладних вона розписувалась , що отримала товар , товар , який доставлявся без накладних , записувала в зошит.

Виручку від реалізації товару також записувала в зошит і передавала її позивачу .

Крім того , вона вела інші зошити , в яких записувала товар , переданий громадянам села без оплати. Люди обіцяли борги їй повернути , але повернули лише незначну частину , інші повертати гроші за товар відмовились.

Згодом позивач оформив її приватним підприємцем.

Після ревізії з»ясувалось , що всього за період її роботи в магазині знаходилось товару більше ніж на 70 тис. грн., недостача складала 30 165 грн , з урахуванням повернутих коштів її борг становив 26 400 грн .

Позивач запропонував їм підписати у нотаріуса заяву , що вони одержали у ОСОБА_1І . гроші в сумі 26 400 грн і зобов»язуються їх повернути до 1 жовтня 2011 року.

Після цього позивач домовився з фермером , який орендує паї її матері та батька , що фермер виплатить їм наперед орендну плату , фермер виплатив 10 000 грн , які в рахунок погашення боргу забрав ОСОБА_1

Фермер обіцяє виплатити їм ще 16 000 грн орендної плати , але документи на землю не оформлені , перебувають в Кіровограді. Лише тоді вони зможуть розрахуватися з боргами.

Інших коштів не мають.

З оголошеної і дослідженої в судовому засіданні заяви від 27.07.2011 року , засвідченої приватним нотаріусом Голованівського району нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_5 слідує , що відповідачі 21.07.2011 року отримали від позивача 26 400 грн .

Суд , заслухавши позивача , відповідачів, дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов до висновку , що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками , а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості . Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно приписів ст. 1051 ЦК України при встановленні судом факту неотримання позичальником грошей від позикодавця договір позики вважається неукладеним .

Судом встановлено , що відповідач ОСОБА_3 працювала у позивача ОСОБА_1 продавцем без оформлення , згодом була оформлена як приватний підприємець , але фактично виконувала роботу продавця. Позивач під час прийому на роботу передав ОСОБА_3 товаро-матеріальні цінності на суму близько 19 000 грн по акту ревізії . В процесі роботи за власні кошти купував товари і передавав ОСОБА_3 по накладних та без них для реалізації . ОСОБА_3 реалізовувала товари громадянам села , а виручені кошти передавала позивачу. З власної ініціативи ОСОБА_3 деяким покупцям передавала товар без оплати , записувала суму їх боргу в окремий зошит, вони обіцяли гроші їй повернути , але повернули лише частину, що стало причиною недостачі товаро-матеріальних цінностей в магазині позивача на суму 26 400 грн.

На вимогу ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_3 та її мати , відповідач ОСОБА_2 погодились відшкодувати позивачу недостачу в сумі 26 400 грн , підписали заяву , що гроші від нього отримали , але фактично грошей в нього не отримували , договір позики не укладали , що підтвердив і позивач, тому суд визнає , що договір позики не був укладений і підстави для стягнення коштів відсутні.

Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України стороні ,на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, позовні вимоги ОСОБА_1 не задоволені , тому судові витрати необхідно покласти на позивача .

Викладене , крім пояснень сторін, підтверджується копією заяви про отримання грошей від 21.07.2011 року ,а/с-3 не викликає сумніву, є достовірним.

Керуючись ст.ст. .8, 10,60, 174 , 213,-215,218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 1046 ЦК України , суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу по договору позички залишити без задоволення .

Судові витрати по справі покласти на позивача .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд протягом 10 ( десяти ) днів з дня проголошення рішення .

Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом 10(десяти) днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано .

У разі подання апеляційної скарги рішення суду , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом .

Суддя: Бутенко О. Ф.