Справа № 0530/3908/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2012 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Ткачова О.М.

при секретарі Грицай Н.І..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним,-

ВСТАНОВИВ:

18.09.2012 року позивач зернувлась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу ? частки квартири АДРЕСА_1 , яку вона купила у відповідача , а також стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

В судовому засіданні позивач наполягала на позовних вимогах , та їх обгрунтуванні з підстав викладених нею у позовній заяві, просила позов задовольнити, а також пояснила, що відповідач мешкає разом з нею в квартирі що є предметом спору і те, що вона вважає безпідставним залучення судом до участі в справі в якості третьої особи ОСОБА_4,оскільки розписка була надана їй її сином до винесення судом ухвали про накладення арешту на його частку квартири.

Відповідач ОСОБА_3-син позивача, до судового засідання не з*явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але подав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі , при цьому в ній не зазначив щодо його думки по вирішенню спору, і ухвалою суду було прийняте рішення справу розглядати за його відсутністю.

ОСОБА_5 особа ОСОБА_6 - чоловік позивача, просив позов задовольнити та судові пояснив що вони з дружиною займали гроші у ОСОБА_7І.в розмірі 500,00 долларів США для того, щоб ці гроші віддати сину за його частку квартири і давали їй про це розписку а всіма іншими питаннями займалась його дружина.

ОСОБА_5 особа ОСОБА_8 - син позивача, просив позов задовольнити та судові пояснив, що він при передачі матірью його брату грошей присутній не був, але від батьків знає, що його брат ОСОБА_3брав гроші від батьків за свою частку квартири.

ОСОБА_5 особа ОСОБА_4 просила в позові відмовити з тих підстав, що було рішення суду про стягнення з відповідача ОСОБА_3на її користь матеріальної та моральної шкоди та до цього ухвалою суду було накладено арешт на його частку в квартирі АДРЕСА_1 і вважає, що позов пред*явдено з метою позбавити можливості її отримати відшкодування з відповідача за рішенням суду.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що є знайомою позивача і вона займала в неї гроші для сина в розмірі 500,00 долларів США і вона при ній віддала тому зайняті в неї гроші а також ще 3500,00 долларів США а всього 4000,00 долларів США в рахунок його частки за квартиру і це було оформлено розпискою.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що є знайомою позивача і пояснила, що в квітні 2009 року відповідач взяв у позивача гроші за свою частку квартири і вона посвідчила надану тим розписку.

Судом при дослідженні письмових доказів по справі встановленно,що:

Позивачу ОСОБА_2, відповідачу ОСОБА_3та третім особам ОСОБА_6Б.і ОСОБА_8на праві приватної спільної сумісної власності належить

квартира АДРЕСА_1 ( а.с.8-9,34).

30.04.2009 року відповідачем надано позивачу розписку відповідно до якої він отримав від неї 4000,00 долларів США в рахунок оплати за його частку в квартирі та зобов*язався переоформити на неї за договором купівлі-продажу право власності на його частку квартири АДРЕСА_1 ( а.с.7,23). При цьому участниками процесу не було заявлено клопотань про призначення експертизи щодо часу складання зазначеної розписки.

Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 29.10.2009 року було накладено заборону на відчудження ? частки квартири що припадає відповідачу ( а.с.41-42) та цю заборону було звернуто до виконання ( а.с.57-59).

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 27.02.2012 року яке ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 08.06.2012 року було задишено без змін ( а.с.44-56) було стягнуто з відповідача ОСОБА_3на корсть третьої особи ОСОБА_4А.в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 73786,07 гривень, а також в рахунок відшкодування моральної шкоди 2500,00 гривень, спричинених дорожньо-транспортною пригодою що сталась 03.04.2009 року, та судових витрат на загальну суму 2286,02 гривень.

Постановою державного виконавця від 21.09.2012 року було зупинено виконання рішення суду в частині стягнення грошових коштів до 01.12.2012 року ( а.с.43).

Суд, заслухавши позивача, третіх осіб, здійснивши допит свідків, а також дослідивши матеріали справи, як докази вважає, що позов не підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст.657 ЦК України-договір купівлі-продажу ( що є окремим видом зобов*язання) земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Статтею 220 ЦК України передбачено:

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст.ст.655,691 ЦК України ціна договору купівлі- продажу є істотною умовою такого договору .

Згідно з ст.524 ЦК України-

-Зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні.

-Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до ст.509 ЦК України-зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В ст.533 ЦК України зазначено -

-Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

-Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

-Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Таким чином , оскільки в наданій позивачем розписці не зазначено суму договору в гривнях , то суд вважає , що сторонами не досягнуто домовленості щодо істотної умови договору, а саме ціни продажу частки квартири.

Відповідно до до ст.369 ЦК України:

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників.

Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном.

Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Таким чином, оскільки при укладанні договору купівлі-продажу частки квартири між позивачем та відповідачем була відсутня письмова згода на це інших співвласників квартири то це також дає підстави для суду вважати , що сторонами не досягнуто дійсної домовленості щодо продажу частки квартири.

Крім того як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів розписка відповідачем надана позивачу після скоєння ним ДТП, що викликає в суду сумнів щодо того, що у сторін дійсно були наміри укласти договір купівлі - продажу частки квартири , оскільки вони є членами однієї родини і укладання такого договору дає можливість відповідачу уникнути матеріальної відповідальності за спричинену ним ДТП шкоду третій особі .

В випадку задоволення позову позивач набуде право власності на частку відповідача в у спільній сумісній власності.

Згідно з ст.328 ЦК України- Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.3 ст.16 ЦК України- суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті

13 цього Кодексу.

Ч.2 та 3 ст.13 ЦК України передбачено-

2. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

3. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Таким чином , оскільки на частку квартири відповідача накладено ухвалою суду заборону на її відчудження і ця заборона не знята відповідно до діючого законодавства, то

у захисті цивільного права та інтересу позивача слід відмовити також з тих підстав, що ці її дії порушують права третьої особи ОСОБА_4яка є стягувачем відповідно до боржника відповідача.

Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України відносяться на позивача.

Керуючись ст. ст.220,328, 334,361-362,657 ЦК України, ст.ст.11, 60, 88, 209,213 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним відмовити у зв*язку з відсутністю підстав для його задоволення.

Рішення суду набирає законної сили післязакінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя