Справа № 2-529/12
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

з а о ч н е

23 березня 2012 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Линника В.Я.

при секретарі Адаменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області про визнання недійсним договору дарування, -

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що він є рідним племінником відповідачки ОСОБА_2. 20.03.2007 р. померла його матір ОСОБА_3. Після смерті матері залишився проживати у ІНФОРМАЦІЯ_1 один, не працює, почав зловживати алкогольними напоями через депресію після смерті матері.

З відповідачкою бачилися вкрай рідко, оскільки вона проживає в іншому місті. Після останньої зустрічі вона запропонувала йому свої послуги по забезпеченню доглядом, харчуванням, утриманням його квартири в належному стані. Замість цього вона попросила відписати їй належну йому квартиру АДРЕСА_1, на що він відмовився. Коли відповідачка приїхала на річний обід після смерті матері, вона почала примушувати його укласти з нею договір довічного утримання і таємно викрала оригінал технічного паспорту на квартиру, дублікат свідоцтва про право власності на житло, свідоцтво про право на спадщину на житло, оригінал його паспорту, свідоцтво про народження та свідоцтво про смерть матері.

27.05.2008 р. між ним та відповідачкою був укладений договір дарування квартири, який посвідчено державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_4 Тексту цього договору він не читав, вважаючи, що в ньому передбачені всі права і обовязки, по договору довічного утримання. Вважає, що такими діями його ввели в оману, адже він не розуміє юридичної термінології. Підписуючи договір дарування вважав, що підписує договір довічного утримання.

Зазначає, що договір дарування квартири вчинено ним всупереч його дійсній волі, під впливом обману та внаслідок застосування до нього фізичного та психічного тиску з боку відповідачки.

Просить суд визнати недійсним договір дарування квартири, укладений 27.05.2008 р. між ним та ОСОБА_2, посвідчений державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_4 та зареєстрований у реєстрі за №1-1278.

В судове засідання позивач не зявився, його представник в судовому засіданні позов підтримала, підтвердила обставини, наведені в позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не зявилась, була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, причини неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, від державної нотаріальної контори надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності.

Суд з урахуванням думки представника позивача вирішив слухати справу за відсутності відповідача та третьої особи на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши доводи позивача, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що позивач уклав з відповідачкою договір дарування квартири від 27.05.2008 р. (а.с. 9), посвідчений державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області, згідно якого подарував відповідачці квартиру АДРЕСА_2, яка належала йому на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло № 336 і свідоцтва про право власності на спадщину за законом (п. 3 договору дарування).

Спірні правовідносини врегульовуються нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно з ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Визнається також судом недійсним правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи (ч. 1 ст. 231 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, в порушення зазначених норм закону позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він договір дарування квартири уклав з відповідачкою всупереч його дійсній волі, під впливом обману та внаслідок застосування до нього фізичного чи психічного тиску з боку відповідачки.

При цьому, суд не бере до уваги показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки вони не були безпосередньо присутні під час подій, які передували підписанню або під час підписання договору дарування квартири. Про обставини, про які вони повідомляли суд, вони дізнались зі слів позивача, який зацікавлений у наслідках розгляду справи.

Суд вважає безпідставним посиланням позивача на те, що він не розумів юридичної термінології, а тому, перебуваючи під впливом обману, уклав договір дарування квартири, вважаючи, що це договір довічного утримання, оскільки відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.09 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Отже, відсутні підстави для задоволення позову та визнання недійсним договору від 27.05.2008 р. про дарування квартири АДРЕСА_2 з підстав, зазначених в позовній заяві.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 230, 231 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 209, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області про визнання недійсним договору дарування.

Повний текст рішення буде складено до 29.03.2012 р.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_7