Ленінський районний суд м. Миколаєва
Справа № 2-1328/2011 р.
РІШЕННЯ

іменем України

11 квітня 2012 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді - Костюченко Г.С., при секретарі - Ордановій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними та застосування наслідків недійсності правочину,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2011р. ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до відповідачів. Вимоги мотивувала тим, що перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 09.12.1995р. по 02.09.2010р. За цей період подружжям був придбаний автомобіль - «Skoda Oktavia Tour», 2008р. випуску, який є спільною сумісною власністю подружжя.

В подальшому спірний автомобіль через комісійні послуги було відчужено.

Власником автомобіля на час розгляду справи є ОСОБА_3

Позивачка неодноразово змінювала позовні вимоги, остаточно просила суд визнати недійсним правочин у вигляді нотаріально посвідченої довіреності на право керування та розпорядження зазначеним автомобілем третім особам від 07.07.2010р. Визнати недійсним договір комісії від 07.07.2010р. щодо відчуження автомобіля «Skoda Oktavia Tour», 2008р. випуску укладений між ОСОБА_5, який діяв від імені та інтересах ОСОБА_2 на підставі довіреності від 07.07.2010р. та фізичною особою- підприємцем ОСОБА_4

Визнати недійсним правочин щодо відчуження автомобіля «Skoda Oktavia Tour», 2008р. випуску ОСОБА_3 на підставі довідки - рахунку від 09.07.2010р. виданою фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4

Застосувати наслідки недійсності правочину щодо відчуження автомобіля «Skoda Oktavia Tour», 2008р. випуску у вигляді двосторонньої реституції, а саме витребувати спірний автомобіль у ОСОБА_3, зобовязавши ОСОБА_3 повернути автомобіль первісному власнику ОСОБА_2 Зобов'язати ОСОБА_2 повернути сплачені за автомобіль гроші особі, яка їх сплатила - ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав.

Відповідач - ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав.

Представник відповідача - ОСОБА_3В, в судовому засіданні позов не визнав в звязку з безпідставністю.

Відповідач - фізична особа - підприємець ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, надішли письмові заперечення щодо позову та її процесуального статусу по справі.

Вислухавши сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 09.12.1995р. по 02.09.2010р.

26.09.2008р. подружжям був придбаний автомобіль «Skoda Oktavia Tour», 2008р. випуску, д/н НОМЕР_1 та зареєстрований на ОСОБА_2

07.07.2010р. ОСОБА_2 видав нотаріально посвідчену довіреність на право керування та розпорядження зазначеним автомобілем третім особам, в тому числі ОСОБА_5.

07.07.2010р. між ОСОБА_5, який діяв від імені та інтересах ОСОБА_2 на підставі довіреності від 07.07.2010р. та фізичною особою- підприємцем ОСОБА_4 був укладений договір комісії щодо пошуку покупця та реалізації спірного автомобіля.

09.07.2010р. фізичною особою- підприємцем ОСОБА_4 була видана довідка - рахунок на спірний автомобіль ОСОБА_3, на підставі якої була здійснена реєстрація автомобіля в органах ДАІ на його ім'я. Ціна зазначена у довідці - рахунку складає 55000 грн.. яка була сплачена покупцем у повному обсязі.

Таким чином перехід права власності на автомобіль відбувся без згоди дружині. але ОСОБА_3 є добросовісний набувач.

Згідно зі ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належнії дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільш сумісної власності.

З урахуванням вищенаведеного , суд визнає спірний автомобіль спільною сумісної власністю подружжя.

Але з урахуванням обставин справи суд вважає за необхідне задовольнити позови, вимоги частково з наступних підстав.

Згідно ст. 208 ч. 1 п. З ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена й постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1338, якою затверджені Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі - Правила), згідно з п. 2 яких вони є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб.

Відповідно до п. 4 зазначених Правил перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ.

Згідно з п. 44 цих Правил зняття з обліку транспортних засобів здійснюються після їх огляду в підрозділі ДАІ на підставі заяви власника з поданням документа, що посвідчує його особу.

Спірний автомобіль на час посвідчення довіреності не був знятий з обліку в органах ДАІ, залишався зареєстрованим за ОСОБА_2

Пунктом 43 Правил передбачено, якщо транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) робиться відмітка про зняття з обліку транспортного засобу для реалізації в межах України.

Відповідно до п. 8 зазначених Правил правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в них документами, зокрема: довідкою-рахунком. виданою за формою згідно з додатком №1 до цих Правил, договором та іншими посвідченими в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль. Бланки довідок-рахунків є бланками суворого обліку і виготовляються в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року №283.

Сукупність зібраних судом доказів свідчить про те, що в установленому порядку договір купівлі-продажу спірного автомобіля між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не укладався.

Довіреність на право керування та розпорядження автомобілем третім особам не є договором щодо відчуження майна, а тому не потребує згоди на її видачу одного з подружжя, як це передбачено ст. 65 СК України і не порушує право позивачки.

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання недійсним правочину у вигляді нотаріально посвідченої довіреності на право керування та розпорядження автомобілем третім особам від 07.07.2010р. є безпідставними та такими що не підлягають задоволенню.

Водночас, суд вважає, що перехід права власності на автомобіль без згоди позивачки порушенням її майнових прав.

Вимоги позивачки щодо визнання правочинів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів таким чином як зазначено у позові, фактично є способом (вимогою) витребування майна від добросовісного набувача.

Проте, відповідно до ст. 388 ЦК України , від добросовісного набувача майно може бути витребувано лише в тому разі, коли воно було загублене власником або особою, якій власник передав його у володіння, або викрадене у того чи іншого, або вибуло з їх володіння іншим шляхом поза їхньою волею.

З огляду на наведене вище, суд вважає, що оскільки витребування майна від добросовісного набувача є неможливим, а ОСОБА_2 провів відчуження майна за відсутністю права на це без згоди ОСОБА_1, то відповідно до ст. 1166 ЦК України та ст. ст. 70, 71 СК України з нього на користь

ОСОБА_1 необхідно стягнути вартість 1/2 частини автомобіля, що складає 27500 грн., відмовивши в задоволенні інших позовних вимог.

Згідно зі ст.. 88 ЦПК України, з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь позивачки судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у сумі 275 грн. та 120 грн. - ІТЗ.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 216, 230, 328, 369, 388 ЦК України, ст..ст. 60, 63, 65, 70, 71 СК України, ст.ст.10, 14,30,59,60,88,121,213,215,218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними та застосування наслідків недійсності правочину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 27500 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір - 275 грн. та 120 грн. - ІТЗ.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя: