Номер провадження: 22-ц/1590/9995/12
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Колеснікова Г.Я.,

суддів Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку дитини на заочне рішення Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 10 травня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку дитини, третя особа - Одеська обласна державна адміністрація про стягнення надбавки за вислугу років, допомоги на оздоровлення індексації неотриманої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди,-

встановила:

У липні 2010 року ОСОБА_3 звернулась до суду з названим позовом і просила стягнути з відповідача невиплачені надбавки за вислугу років, щорічну допомогу на оздоровлення компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати та відшкодувати моральну шкоду.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказувала, що вона працювала вихователем Білгород-Дністрівського спеціалізованого будинку дитини. Всупереч положенням ст.57 Закону України «Про освіту» протягом 1997-2003р.р. їй не виплачувалися надбавка за вислугу років та допомога на оздоровлення при наданні щорічної відпустки. Сума заборгованості по несплаті відповідних надбавок та допомоги становить 1670, 97 грн.

Оскільки відповідач безпідставно виплачував заробітну плату не в повному обсязі, позивачка також просила стягнути індексацію грошових доходів за неотриману заробітну плату з урахуванням коефіцієнта споживчих цін за 1998-2003р.р. у розмірі 1818, 33 грн., за 2003-2010р.р. у розмірі 4152, 36 грн., а також відшкодувати моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 травня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволений частково. Стягнуто з Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку дитини на користь ОСОБА_3: заборгованість по заробітній платі у розмірі 1670,97 гривень; індексацію грошових доходів за недоплачену заробітню платню з урахуванням коефіцієнта споживчих цін за період 1998-2003 роки у сумі 1818,33 гривень; індексацію грошових доходів за недоплачену заробітню платню з урахуванням коефіцієнта споживчих цін за період 2003-2010 роки у сумі 4152,36 гривень, моральну шкоду у розмірі 2000 гривень; витрати на правову допомогу у сумі 400 грн. та судові витрати у сумі 07,50 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Білгород-Дністровський спеціалізований будинок дитини подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про його скасування з ухваленням нового рішення по справі про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, (а.с. 68-69; 94-96; 135-141).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку дитини підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.7 ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору.

Статтею 98 КЗпП України визначено, що оплата працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідати за зазначеним позовом повинен спеціалізований будинок дитини.

Однак з таким висновком погодитися не можна.

Відповідно до ст..33 ЦК України 1963р. державні організації, які є юридичними особами, не відповідають по зобовязанням держави.

Виплати педагогам, передбачені ст.. 57 Закону «Про освіту», гарантувалися державою і мали здійснюватися за рахунок бюджетних коштів.

Судом встановлено, що Білгород-Дністровський спеціалізований будинок дитини не є розпорядником державних коштів, не має повноважень на формування видатків із бюджету, фінансується за рахунок бюджету Одеської області та здійснює виплати працівникам в межах отриманих асигнувань. Відомостей про надходження до Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку дитини грошових коштів на погашення заборгованості перед ОСОБА_3 матеріали справи не містять.

Таким чином, правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з спеціалізованого будинку дитини надбавки за вислугу років, щорічну допомогу на оздоровлення тощо у суду не було.

Суд не сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи, не розяснив особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, не попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій та сприяв здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Зокрема, суд мав розяснити позивачу її право замінити неналежного відповідача або залучити до участі у справі як співвідповідача відповідний державний орган чи установу, який був розпорядником бюджетних коштів.

Проте, у порушення ч.4 ст.11 ЦПК України, суд таких вимог закону не здійснив.

Відповідно до ст.30 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Сам по собі факт залучення до участі у справі у суді першої інстанції, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Одеську обласну державну адміністрацію не надає право суду апеляційної інстанції вирішити питання про права та обовязки третьої особи, яка не є субєктом спірних правовідносин.

Участь Одеської обласної державної адміністрації у даній справі, має побічний характер, оскільки суд повинен вирішувати питання саме про права та обовязки сторін, а не третьої особи.

Наявні у справі заяви ОСОБА_3 від 22 листопада 2010р. та 21 лютого 2011р. про залучення до розгляду у справі у якості третьої особи Одеську обласну раду, колегія суддів до уваги не приймає (а.с.26, 36).

У матеріалах справи відсутні дані про те, що суд першої інстанції:

- прийняв ухвалу про заміну неналежного відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача чи третьою особою Одеську обласну раду;

- надсилав копію позовної заяви та пропонував надати свої заперечення зазначеному органу;

- ухвалюючи рішення, вважав Одеську обласну раду особою, яка бере участь у справі.

У суді апеляційної інстанції позивачка ОСОБА_3 пояснила, що подаючи вказані заяви вона мала на меті замінити третю особу Одеську обласну державну адміністрацію на третю особу Одеську обласну раду.

Навіть у разі належного залучення до участі у справі Одеської обласної ради, колегія суддів була б позбавлена можливості задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 за рахунок цього органу, враховуючи його правовий статус третьої особи та підстав, наведених вище.

Крім того, рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 січня 2009р. під головуванням судді Гукаленко О.О. Байдан Г.В. було відмовлено в позові до Б.-Дністровського спеціалізованого будинку дитину про стягнення заробітної платі (надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення) за 1997-2003р. та відшкодування моральної шкоди, заявленого на підставі ст..57 Закону України «Про освіту» (а.с.99-100).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 квітня 2009р. зазначене рішення місцевого суду скасовано із направленням справи на новий розгляд.

При цьому суд апеляційної інстанції виходив з того, що належним відповідачем у справі має бути Одеська обласна державна адміністрація (а.с.101-103).

ОСОБА_4Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 березня 2010р. позовна заява ОСОБА_3 залишена без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України (а.с. 104-105).

Оскільки, відповідно до вимог ст..21 ЦПК України суддя Гукаленко О.О. не мав права після скасування йому рішення повторно розглядати спір між тими сторонами, з тим же предметом позову та заявленого з тих же підстав, рішення суду також підлягає скасуванню.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, ч.1 п.п.3,4 ст.309, ст.ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку дитини задовольнити.

Заочне рішення Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 10 травня 2011 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку дитини, третя особа - Одеська обласна державна адміністрація про стягнення надбавки за вислугу років, допомоги на оздоровлення індексації неотриманої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту набрання чинності.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5