Справа №2-3243/12 Головуючий у суді у 1 інстанції - Кравченко
Номер провадження 22-ц/1890/1887/12 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

27 вересня 2012 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Хвостика С. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 липня 2012 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитно - заставним договором № SUK0AK 12480047 від 12.02.2008 року в розмірі 219756 грн. 93 коп., що утворилася станом на 23.02.2012 року.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 липня 2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 219756 грн. 93 коп. заборгованість за кредитно-заставним договором.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника банку, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 12.02.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитно - заставний договір № SUK0AK 12480047 на термін до 12.02.2013 року, відповідно до умов якого останньому було надано 84276,19 грн. на споживчі цілі, придбання автомобіля (а.с.9-19).

Але взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту зі сплатою відсотків та інших обов'язкових платежів ОСОБА_2 не виконує, в результаті чого, станом на 23.02.2012 року утворилася заборгованість з урахуванням пені та штрафних санкцій за невиконання умов договору загальною сумою 219756 грн. 93 коп. (а.с.7-8).

Вказані факти з достатньою повнотою встановлені судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції вірно зясував спірні правовідносини, всебічно встановив обставини, що мають значення для справи у відповідності з ч. 1 ст. 212 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 своєчасно не здійснює погашення за кредитно заставним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню в повному обсязі.

З даним висновком суду колегія суддів погоджується, оскільки він зроблений з врахуванням обставин справи та на підставі норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що кредитно-заставний договір є нікчемним, оскільки при його укладені не було дотримано вимог закону про нотаріальне посвідчення відповідно до ст. 13 Закону України «Про заставу», є помилковим. Зокрема, ч. 2 ст.13 Закону України «Про заставу» в редакції станом на 24 вересня 2007 року, яка діяла на момент укладення спірного договору, не було передбачено обов`язкової умови нотаріального посвідчення договорів застави транспортних засобів, така обовязкова вимога була встановлена законодавцем пізніше - Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №2435-17 від 06.07.2010 року.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Із запереченнями ОСОБА_2 щодо розміру заборгованості колегія суддів погодитись не може. Наявність заборгованості апелянтом не заперечується а її розмір підтверджується змістом кредитно заставного договору, графіком погашення кредиту, розрахунком заборгованості, що маються в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначив адресу відповідача м. Конотоп, вул. Кочемазова, 87 а. Дана адреса збігається із зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання відповідача (а.с.22 -23). За даною адресою і повідомлявся ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи. Іншу адресу свого проживання чи перебування відповідач суду не надав і докази про те, що така адреса була відома позивачу, в матеріалах справи відсутні. Тому повідомлення ОСОБА_2 було проведено судом згідно вимог ст. 74 ЦПК України

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують та не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення суду, оскільки ґрунтуються на припущеннях та тлумаченні норм процесуального права відповідачем на свою користь.

За таких обставин, коли суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 липня 2012 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -