Справа № 0538/5931/2012
УХВАЛА

"03" липня 2012 р. місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т.С.,

при секретарі Корольовій Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі Донецької області клопотання ОСОБА_1 про забезпечення його скарги на дії державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ ОСОБА_2 шляхом зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-8914 від 14.10.2010 року, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області знаходиться цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ ОСОБА_2, в якій заявник просить визнати неправомірними дії державного виконавця, що полягають вчиненні певних виконавчих дій, а саме накладенні арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить заявникові, в межах суми стягнення, просить скасувати акт опису та арешту майна №25 від 19.06.2012 року, складений державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ ОСОБА_2

Одночасно з подачею скарги заявником порушене питання про її забезпечення шляхом зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-8914 від 14.10.2010 року, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області, посилаючись на те, що державним виконавцем порушений порядок проведення виконавчих дій.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 про забезпечення його скарги на дії державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ ОСОБА_2 шляхом зупинення виконавчого провадження не підлягає задоволенню за наступних підстав.

14.10.2010 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області виданий виконавчий лист №2-8914 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ Український Бізнес Банкзаборгованості по кредиту та нарахованим відсоткам у сумі 605514,60 грн., судового збору у розмірі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 607334,60 грн.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження(далі за текстом Постанова Пленуму ВСУ) у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК України і ГПК України, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема: статті 5 ЦПК України про порушення цивільної справи в загальному суді; статей 98, 99 і гл.14 ЦПК України щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обовязків; статей 90, 93 ЦПК України про судові виклики та повідомлення; гл. 20 ЦПК України про судовий розгляд; глав 40, 41 ЦПК України щодо апеляційного та касаційного оскарження рішень суду першої інстанції; статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 64, розділів ХI, XII, XII1 ГПК України тощо.

Наведений у Постанові Пленуму ВСУ перелік не передбачає вирішення питання про забезпечення скарги проекцією на положення ст.ст.151-153 ЦПК України, що притаманно формату позовного провадженню для порядку вирішення питань, визначених розділом VI ЦПК України, який регламентує судовий контроль за виконанням судових рішень, не має норм, що регламентують можливість зупинення виконавчого провадження на підставі заяви учасника виконавчого провадження.

Разом з тим, за змістом розяснень у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч.1 ст.152 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч.4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

За своєю правовою природою така процесуальна дія, як забезпечення позову, є заходом захисту матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може сховати майно, продати, знищити або знецінити його.

Враховуючи наведене, застосування аналогії закону, а саме положень ст.ст.151-153 ЦПК України, для вирішення питання щодо зупинення виконавчого провадження з виконання рішення суду, що набуло чинності, є неприпустимим та не відповідає вимогам процесуального закону.

За таких підстав, суд приходе до висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення його скарги на дії державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ ОСОБА_2 шляхом зупинення виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.205 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення його скарги на дії державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ ОСОБА_2 шляхом зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-8914 від 14.10.2010 року, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає, заперечення на неї може бути приєднане до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.С. Адамова