Яготинський районний суд Київської області
Справа № 2-23/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2012 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яготин Київської області справу за позовом ПАТ «Родовід Банк»м.Київ вул.П.Сагайдачного 17 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в котрій вказано, що 24 грудня 2007 року між ВАТ «Родовід Банк»(правонаступник ПАТ «Родовід Банк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав у кредит 29424, 60 доларів США, зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 12,50 % річних, та зобовязувався до 24 грудня 2014 року погасити надану йому суму в кредит зі сплатою річних відсотків, шляхом сплати чергових платежів впродовж наданого йому строку, тобто до 24 грудня 2014 року. Крім цього, укладено договір застави транспортного засобу від 24 грудня 2007 року. Оскільки відповідач належним чином не виконував своїх обовязків відповідно до кредитного договору, виникла сума заборгованості в сумі 60124, 21 волари США. Оскільки на даний час відповідач не погасив суму заборгованості, то позивач просив стягнути з відповідача 12786,44 доларів США основного боргу, а також 2387,55 доларів США відсотків нарахованих за користування кредитними коштами, 44720,50 доларів США пені за прострочення виконання зобовязань і 229,72 доларів США 3% річних, отже загальна сума заборгованості складає 60124, 21 гривень, що еквівалентно 479280, 15 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги, позову, але в своїх поясненнях не зміг вказати періоду сплати коштів, відповідно до кредитного договору, скільки було платежів та які суми саме сплачено позивачем, не зміг надати даних про курс долара, відповідно до якого вираховувалась сума заборгованості в гривнях та пояснив, що сума заборгованості в гривнях, вираховувалась, відповідно до курсу долара, станом час подачі позовної заяви. Крім цього, повідомив в судовому засіданні, що автомобіль наданий у заставу позивачем, відповідно до укладеного між банком договору застави, був реалізований, але в підтвердження цього не надав відповідних документів, та не вказав на яку суму та чи дана сума була врахована при визначенні суми заборгованості. Також, не міг пояснити, чому сума пені становить 44720,50 доларів США, яким чином вона вираховувалась, та в які саме дні повинні надходити платежі від позивача, які були підстави нараховувати пеню при частковому погашенні щомісячного платежу чи повному погашенні.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, мотивуючи це тим, що представник позивача в силу ст..60 ЦПК України не довів ті обставини на які він посилається. Так, представник позивача не надав належних розрахунків та відповідей по даних розрахунках, а саме: не вказано періоду сплати коштів, відповідно до кредитного договору, скільки було платежів та які суми саме сплачено позивачем, не зрозуміло на підставі якого курсу долара, визначена сума заборгованості в гривнях, оскільки до справи позивачем додано курс долара, станом на 6 липня 2011 року, а в судовому засіданні представник позивача повідомив, що суму заборгованості в гривнях, вираховувалась, відповідно до курсу долара, станом час подачі позовної заяви, яка підписана 18.07.2011 року. Крім цього, не надано відповідних розрахунків нарахування пені та формули її розрахунку банком, для встановлення правильності її нарахування, та з врахуванням ст..258 ЦК України, щодо спеціальної позовної давності, що стосується до неустойки, тобто штрафу, пені.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.

Так, в судовому засіданні з копії кредитного договору та додатків до нього, договору застави транспортного засобу (а.с.6-19), вбачається 24 грудня 2007 року між ВАТ «Родовід Банк»(правонаступник ПАТ «Родовід Банк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав у кредит 29424, 60 доларів США, зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 12,50 % річних, відповідно до п.п.1.1., 1.2, 1.2.1, 1.5 кредитного договору.

Відповідно до п.1.7 кредитного договору забезпеченням виконання зобовязання є застава автомобіля, згідно з договором застави автомобіля.

Відповідно до п.3.2 кредитного договору, позичальник зобовязується повернути одержаний кредит згідно з умовами даного договору не пізніше 24 грудня 2014 року.

Відповідно до п.3.7 кредитного договору, позичальник зобовязується достроково погасити заборгованість за одержаними кредитами та сплатити проценти за користування ними, а також пені та штрафу, передбачені цим договором, у разі невиконання зобовязання, передбачених п.3.5 та 3.6 цього договору.

Відповідно до п.3.2.1 та п.3.1.2.3 договору застави, застава держатель має право на свій розсуд звернути стягнення на предмет застави на підставі рішення суду…

Відповідно до п.3.2 та п.3.2.1догвоору застави заставодержатель в позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет застави надсилає заставодавцеві та іншим особам, на користь яких установлено зареєстроване обтяження у Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна, письмове повідомлення про порушення забезпеченого заставою зобовязання.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.

Згідно ст.552 ЦК України сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обовязку в натурі. Сплата неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст..258 ч.2 ЦК України позовна давність в один рік , зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

В силу ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень...

Отже, в силу ст..60 ЦПК України позивачем не надано суду доказів щодо суми сплаченої позивачем в рахунок погашення суми кредиту, також не вказано чи був реалізований автомобіль, та за якою сумою, що перебував у заставі, відповідно до договору застави від 24 грудня 2007 року, хоча в матеріалах справи присутній протокол засідання кредитно-інвестиційного комітету АТ «Родовід Банк»№ 22.02.2010/002 ВК щодо реалізації даного автомобіля в рахунок погашення заборгованості, але позивач не надав суду документів, що підтверджують реалізацію даного автомобіля та за якою сумою він був реалізований, а також не вказав, чи було дану суму зараховано в суму погашення кредитних коштів, чи ні. Крім цього, представником позивача ненадано підтверджуючи документів того, чи надсилались повідомлення відповідачу про те, що він має суму заборгованості. З пояснень позивача вбачається, що сума заборгованості в гривнях, вираховувалась, відповідно до курсу долара, станом на час подачі позовної заяви, але в справі присутній витяг курсу долару США станом на 6 липня 2011 року, а позовна заява підписана 18 липня 2011 року. При цьому, представник позивача вказав, лише загальну суму заборгованості, що еквівалентна гривні, але не вказав суму заборгованості в національній валюті України щодо пені, відсотків нарахованих за користування кредитними коштами та 3 % річних та не надав розрахунки заборгованості, що еквівалентні гривні. Крім цього, представник позивача вказав, що розрахунки заборгованості надані в судових засіданнях є помилковими, а розрахунки надані при подачі позовної заяви є належними. Також, не міг пояснити, чому сума пені становить 44720,50 доларів США, яким чином вона вираховувалась, та в які саме дні повинні надходити платежі від позивача, які були підстави нараховувати пеню при частковому погашенні щомісячного платежу чи повному погашенні, та чому не було враховано спеціальну позовну давність щодо пені.

Таким чином, враховуючи викладене, суд не має можливості визначити розмір суми заборгованості, яку мав право вимагати банк від відповідача, в разі невиконання належним чином відповідачем умов договору.

Враховуючи вищевикладене, а також в силу вимог ст. 60 ЦПК України, суд вважає, що вимоги позову є недоведеними та такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 209, 218 ЦПК України, ст.ст.526, 536, 549, 550, 552, 625, 1048, 1050, 1054, 258 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ПАТ ОСОБА_2»м.Київ вул.П.Сагайдачного 17 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Яготинський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення в повному обсязі.

Суддя Кисіль О.А.