Справа № 1318/2-1311/11 Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С.
Провадження № 22-ц/1390/3960/12 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів:Федоришина А.В. Берези В.І.

при секретарі Проворна Н.І.

З участю сторін,представника відповідача ОСОБА_1 ,представника прокуратури області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 квітня 2012року у справі за позовом Самбірського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Самбірської міської ради Львівської області до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням суду позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_2 ,1943 року народження, який проживає у АДРЕСА_1 , звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0022 га на прилеглій прибудинковій території до будинку АДРЕСА_2 шляхом демонтажу самовільно збудованого з шлакоблоку гаражу із дерев`яним перекриттям та шиферною покрівлею розміром по периметру 5,43*4,15м.; привести у придатний для використання стан самовільно зайняту ним земельну ділянку; стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у сумі 272грн.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 . Вважає рішення незаконним та таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Зокрема апелянт вказує на те, що твердження суду , що самочинно зведений гараж споруджено на земельній ділянці, яка не відводилась для такої мети є спірним, оскільки він звертався до Самбірської міської ради з заявою про відведення земельної ділянки під вже збудоване приміщення гаражу, й 18.10.2011року протоколом №23 засідання постійної комісії Самбірської міської ради з питань землекористування, будівництва та архітектури вирішено погодити місце розташування спірної земельної ділянки площею 23кв.м. До цього часу Самбірська міська рада не прийняла рішення ні про надання йому земельної ділянки, ні про відмову в її наданні, тому статус цієї земельної ділянки є невизначеним, а позов передчасним. Крім цього апелянт покликається на рішення міжвідомчої комісії виконкому Самбірської міської ради №68 від 15.09.1994року, яким зобов`язано мешканців будинку АДРЕСА_2 знести раніше побудовані дерев`яні господарські будівлі і гаражі та дозволено будівництво цегляних гаражів розміром 3.0*6,0м., яке на даний час не скасоване та чинне. З висновком суду про те, що це рішення має дорадчий характер, апелянт не погоджується, оскільки рішення міжвідомчої комісії в час його ухвалення мало обов`язковий характер і підлягало виконанню. Апелянт вважає безпідставним висновок суду про його недобросовісність, оскільки його дії по будівництву гаражу і його переобладнання не є протиправними. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні прозову відмовити за безпідставністю.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_2 та виступ його представника ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги ,заперечення з приводу апеляційної скарги представника прокуратури, вивчивши матеріали цивільної справи , колегія суддів вважає , що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та поясненнями відповідача ОСОБА_2 встановлено, що останній проживає в АДРЕСА_1 . понад сорок років. У подвір`ї будинку знаходяться деревяні гаражі, які є принадлежні до кожної квартири в тому числі до його квартири АДРЕСА_3 .

Згідно рішення міжвідомчої комісії №68 від 15.09.94 року зобов`язано мешканців будинку АДРЕСА_4 сімей) знести раніше побудовані деревяні господарські будівлі ,гаражі та дозволити будівництво цегляних гаражів на кожну сімю розміром 3х6м.

Головному архітектору міста (Б.Медведик) видати мешканцям будинку АДРЕСА_2 .Франка вихідні дані на будівництво гаражів. Рішенням Самбірської міської Ради №2 від 15.09.94 року „Про розгляд листів підприємств, організацій , установ та громадян м.Самбора рішення міжвідомчої комісії від 15.09.94 року затверджено.( а.с. 21,22).

Вирішуючи даний спір ,суд виходив із вимог позовної заяви Самбірського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Самбірської міської Ради Львівської області про те, що відповідач ОСОБА_2 самовільно зайняв спірну земельну ділянку та перебудовує гараж із деревяного на цегляний.

Судом не дано оцінки вищезазначеним рішенням міжвідомчої комісії та затвердження іх Самбірською міською Радою.

Окрім цього , в матеріалах справи (а.с.31, 32 ) знаходяться копії заяви ОСОБА_2 на імя Самбірського міського голови від 31.05.2011 р. та від 07.11.2011 року про дачу дозволу на відведення земельної ділянки , якою він користується 40 років під будівництво гаражу у подвір`ї будинку №26 вул.Ів.Франка .який він перебудував із старої господарської будівлі на підставі рішення міськвиконкому №68 від 15.09.1994р.

Відповідно до ст..124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності , здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядуваня шляхом укладення договору оренди земельної діляки.

Вже сам факт користування деревяним гаражем 40 років , що знаходився у подвір`ї будинку АДРЕСА_2 та прийняття рішень міжвідомчою комісією та затвердження цього рішення міською Радою м.Самбора не свідчить про те , що відповідач ОСОБА_2 проводить самовільне будівництво.

24 квітня 2012 року Самбірською міською Радою прийнято рішення №20 про погодження місця розташування земельних ділянок та надання дозволу на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва гаражів для надання у власність або в оренду, де в п.1 зазначено , що погодити місце розташування земельних ділянок та дати дозвіл на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва гаражів згідно з додатком. В додатку до зазначеного рішення під № 15 значиться ОСОБА_2 по місцю свого проживання АДРЕСА_2 йому виділено ділянку для гаражу № НОМЕР_1 площею 18 кв.м. у власність .Зазначене рішення прийняте Самбірською міською Радою на підставі заяв поданих ОСОБА_2 у травні 2011 року та у листопаді 2011 року , в той час як строк розгляду заяв, скарг встановлено в один місяць.

Пред`являючи позов в інтересах міської Ради у грудні 2012 року Самбірський міжрайонний прокурор повинен був перевірити у міській Раді як вирішуються заяви ОСОБА_2 та внести подання про порушення строку їх вирішення , а не звертатися в суд з позовом про самовільне захоплення земельної ділянки та приведення її до попереднього стану..

Колегія суддів не погоджується із доводами прокурора в частині позовних вимог , що стосуються притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст..125,126 ЗК України , що дало підстави для звернення до суду із зазначеним позовом.. Як видно із рішення міської Ради ще 1994 року та рішення міжвідомчої комісії 1994 року ( а.с. 21 ,22) самовільного сахоплення земельної ділянки не було , а було збільшення площі будівництва гаражу , ніж та ,що дозволена . Відтак , прокурору слід було ставити вимогу про приведення будівництва у відповідність до дозволеної .

У відповідності до ст.309 ч.1 п.4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.

Виходячи із вище наведеного , колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваного рішення суду та ухвалення нового через порушення судом застосування норм матеріального права.

Керуючись ст..ст. 307 ч.1 п.2 , 309 ч.1 п.4 , 314 ч.2 , 316 ,317 ,319 ЦПК України , -колегія суддів

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.04.2012 року скасувати та ухвалити нове рішення , яким відмовити Самбірському міжрайонному прокурору в інтересах держави в особі Самбірської міської Ради до ОСОБА_2 . про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 шляхом демонтажу самовільно збудованого гаражу.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення , може бути оскаржене до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: А.В.Федоришин

В.І.Береза