Справа № 0513/3679/2012
Справа № 2/0513/1190/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2012 року м.Димитров

Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючої судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Мітюхіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1, що діє від свого імені та від імені і в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про визнання правочину дійсним та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, що діє свого імені та від імені і в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про визнання правочину дійсним та визнання права власності, в обґрунтування якого вказав, що 30.08.1991 року він уклав шлюб з ОСОБА_5, та проживав з нею однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1, до 27.03.2012 року. Під час шлюбу у них народилися доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. За життя його дружина 24.04.1998 року придбала за договором купівлі-продажу у ОСОБА_6 та відповідача ОСОБА_4 трьохкімнатну квартиру загальною площею 57,9 кв.м., в т.ч. житловою площею 43.8 кв.м., яка розташована за вищевказаною адресою, за 2400 грн. Передання грошей та ключів від квартири була здійснена до підпису договору. Придбана квартира належала продавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло № 3/97-3411, виданого державною холдинговою компанією «Селидіввугілля»17.04.1998 року, зареєстрованого у БТІ м.Димитрова 23.04.1998 року. Даний договір купівлі-продажу квартири було оформлено та зареєстровано у Регіональній товарній біржі «Юго-Восток»в м.Димитров Донецької області 24.04.1998 року, реєстраційний номер № 24, і зареєстрований у БТІ м.Димитров 28.05.1998 року. 27.03.2012 року ОСОБА_7 померла. Він та їх доньки ОСОБА_3 і ОСОБА_2 є єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 На цей час вони продовжують проживати у вказаній квартирі. Звернувшись до нотаріуса він дізнався, що договори купівлі-продажу нерухомості, які були зареєстровані на біржах, є недійсними відповідно до ст.209, 220 ЦК України, оскільки згідно за ст.657 ЦК України підлягають нотаріальному посвідченню, отже договір купівлі-продажу квартири від 24.04.1998 року не є правовстановлюючим документом, у звязку з чим йому рекомендовано звернутися до суду. При укладанні договору купівлі-продажу квартири сторонами угоди були виконані всі умови, необхідні для її укладання. Дружина була впевнена, що ця угода є дійсною і не потребує нотаріального посвідчення, адже в п.11 договору купівлі-продажу вказано, що відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу»угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. На цей час нотаріально посвідчити угоду є неможливим у звязку зі смертю ОСОБА_7 Тому, позивач просить суд визнати договір купівлі-продажу квартири № 50 за адресою: м.Димитров Донецької області, м-н «Западний», б.37, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, ОСОБА_4, зареєстрований Регіональною товарною біржою «Юго-Восток»в м.Димитров Донецької області 24.04.1998 року за реєстраційним № 24, дійним, а також визнати за ним та його доньками право власності по 1/3 частині кожному квартири № 50, що розташована у Донецькій області, м.Димитров, м-н «Западний», б.37, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, померлої 27.03.2012 року.

Сторони до суду не з,явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач зазначив, що наполягає на позові, а відповідач що позов визнає у повному обсязі .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.04.1998 року на Регіональній товарній біржі «Юго-Восток»в м.Димитров Донецької області, реєстровий № 24, між ОСОБА_7 та ОСОБА_4, ОСОБА_6 була укладена угода договору купівлі-продажу, згідно якої ОСОБА_4, ОСОБА_6 продали, а ОСОБА_7 купила квартиру, що складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 57,9 квадратних метрів, в тому рахунку жилою 43,8 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1, за 2400 грн., що підтверджується копією вказаного договору, технічного паспорту на квартиру від 24.10.2012 року (а.с.15-16, 17).

Дана квартира належала продавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло № 3/97-3411, виданого державною холдинговою компанією «Селидіввугілля»17.04.1998 року, зареєстрованого у БТІ м.Димитров 23.04.1998 року за реєстром № 2р № 37, стор.104 (а.с.17).

28.05.1998 року придбана у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 квартира зареєстрована за ОСОБА_7 в бюро технічної інвентаризації м.Димитров на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Регіональній товарній біржі «Юго-Восток»24.04.1998 року за № 24, що підтверджується інформацією з БТІ м.Димитров від 25.10.2012 року (а.с.20).

З угоди вбачається, що до її підписання сторони дійшли згоди з усіх суттєвих питань купівлі-продажу будинку, про що свідчать їх підписи у договорі (а.с.17).

27.03.2012 року ОСОБА_7 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.14).

Позивач ОСОБА_1 та померла ОСОБА_7 (до шлюбу ОСОБА_5) подружжя, про що свідчить копія свідоцтва про їх шлюб (а.с.10).

У шлюбі в них народилися доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно свідоцтв про народження дітей (а.с.11,13).

Відповідно до довідки приватного підприємства «Домінант-Сервіс» від 24.10.2012 року за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_7, яка померла 27.03.2012 року, позивач ОСОБА_1 та діти подружжя ОСОБА_1: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (а.с.19).

01.11.2012 року позивач ОСОБА_1 та його доньки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_7, успадкувавши кожний по 1/3 частці квартири № 1 у будинку № 34 на м-ні «Молодажний»в м.Димитров Донецької області. Право власності на дане жиле приміщення зареєстровано за позивачем у БТІ м.Димитров 09.11.2012 року, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 09.11.2012 року.

Згідно за листом Димитровської державної нотаріальної контори від 19.06.2012 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, позивачеві ОСОБА_1 відмовлено, оскільки посвідчений Товарною біржею договір відчуження нерухомого майна від 24.04.1998 року не відповідає формі, бо нотаріально не посвідчений (а.с.18).

14.09.1999 року померла ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12).

За інформацією від 22.11.2012 року, наданою державним нотаріусом Димитровської державної нотаріальної контори, згідно даних інформаційної довідки зі Спадкового реєстру на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_6, померлої 14.09.1999 року, спадкова справа не відкривалася, заповіти від імені ОСОБА_6 не посвідчувалися. На майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_7, померлої 27.03.2012 року, 19.06.2012 року відкрита спадкова справа № 71 за заявою про прийняття спадщини за законом від імені чоловіка померлої ОСОБА_1, дочки померлої ОСОБА_2, дочки померлої ОСОБА_3, яким 01.11.2012 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, та автомобіль, заповіти від імені ОСОБА_7 не посвідчувалися.

Правовідносини між сторонами виникли під час дії Цивільного кодексу України 1963 року, тому мають регулюватися саме його нормами.

Відповідно до ст.153 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Відповідно до статті 227 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, договір купівлі-продажу жилого будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Відповідно до ч.2 ст.47 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

За приписами ст.25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно за ст.ст.1216, 1218 Цивільного кодексу України спрадкуванням є перехід прав та обовязуів (спадшина) від фізичної ососби, яка померла, до інших осуб. До складу спадщини вхордять всі права та обовязки, що налоежали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилисся внаслідок його смерті.

За змістом ст.ст.1261, 1267 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадуоємців за азконом є рівними.

Відповідно до копій свідоцтв про смерть батьки спадкодавця ОСОБА_7 померли: батько ОСОБА_8 28.04.2000 року, мати ОСОБА_9 22.12.2008 року.

Враховуючи вищенаведене та те, що угода купівлі-продажу зазначеної квартири не була нотаріально посвідчена через реєстрацію її на Товарній біржі, що є порушення зазначеної норми закону, про що позивач дізнався у 2012 році під час оформлення спадщини після смерті дружини, та те, що ця угода була фактично здійснена, сторонами угоди були виконані вимоги ст.ст.153, 224 ЦК УРСР 1963 року, досягнута згода за всіма істотними умовами договору, нотаріальному посвідченню правочину перешкоджає обставина, яка не залежить від волі позивача, оскільки покупець та один із продавців померли, між спадкоємцями яких відсутній спір щодо даного житлового приміщення, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.47, 71, 153, 203, 224, 227 ЦК України 1963 року, ст.ст.25, 1216, 1218, 1261, 1267 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 15, 60, 209, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, що діє від свого імені та від імені і в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про визнання правочину дійсним та визнання права власності задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: Донецька область, місто Димитров, мікрорайон «Западний», будинок номер 37, квартира номер 50, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, ОСОБА_4, що зареєстрований Регіональною товарною біржею «Юго-Восток»в місті Димитров Донецької області 24 квітня 1998 року за реєстровим номером 24, дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, право приватної власності на 1/3 частину квартири, що складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 58,5 кв.м, у тому числі жилою площею 43,8 кв.м, розташованої за адресою: Донецька область, місто Димитров, мікрорайон «Западний», будинок ногмер 37, квартира номер 50, яка залишилася після ОСОБА_7, померлої 27 березня 2012 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, право приватної власності на 1/3 частину квартири, що складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 58,5 кв.м, у тому числі жилою площею 43,8 кв.м, розташованої за адресою: Донецька область, місто Димитров, мікрорайон «Западний», будинок номер 37, квартира номер 50, яка залишилася після ОСОБА_7, померлої 27 березня 2012 року.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, право приватної власності на 1/3 частину квартири, що складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 58,5 кв.м, у тому числі жилою площею 43,8 кв.м, розташованої за адресою: Донецька область, місто Димитров, мікрорайон «Западний», будинок номер 37, квартира номер 50, яка залишилася після ОСОБА_7, померлої 27 березня 2012 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його оголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати судову скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 03.12.2012 року.

Суддя Ж.Є.Редько