Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2012 Справа №1915/7765/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Тихої І.М.,

при секретарях Матрифайло I.A. Гніданику А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служби у справах дітей Тернопільської райдержадміністрації про визначення місця проживання дитини,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служби у справах дітей Тернопільської райдержадміністрації, у якій просить визначити місце проживання їх малолітньої дитини -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею, залишивши дитин' на її утриманні та вихованні. Заявлені вимоги мотивує тим, що з листопада 2011 року відповідач, з яким вона перебувала у цивільному шлюбі, без її згоди забрав сина з собою та не надає можливості бачитись з дитиною, син проживає у жахливих антисанітарних умовах, а тому просить визначити його місце проживання з нею.

У суді позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали повністю, посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві.

Відповідач та його представник заперечили щодо задоволення позову та пояснили, що позивачка зловживає спиртними напоями, не цікавиться здоров'ям дитини, її фізичним та духовним розвитком.

У судовому засіданні представник Служби в справах дітей Тернопільської райдержадміністрації ОСОБА_4 підтримала висновок колективного органу щодо доцільності визначення місця проживання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із матір'ю ОСОБА_1, посилаючись на те, що він винесений в результаті дослідження умов проживання обох сторін, пояснень сусідів та родичів, вихователів, є об'єктивним та обгрунтованим.

Оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти.

У приписі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, задекларовано те, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір"ю.

Згідно з нормами ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що під час перебування у цивільному шлюбі у сторін по справі народився син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №081987 від 22.09.2008 року, актовий запис №2163.

З листопада 2011 року відповідач разом з сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживають окремо від позивачки за адресою вул.Шептицького, 127 в с.Петриків Тернопільськго району Тернопільської області, що підтверджується довідкою Петриківської сільської ради №1077 від 22.05.2012 року. Як слідує з листа №212/9001-29 від 18.04.2012 року служби у справах дітей Тернопільської райдержадміністрації, дитина проживає в незадовільних житлово-побутових умовах : кімната у будинку обігрівається електричним конвектором, стіни не штукатурені, не прибрано, сам будинок глиняний, старої забудови, в кімнаті, крім батька, разом з дитиною проживає ще шестеро чоловік.

Відповідач працює паркувальником у СзППБЕ КП "Міськавтотранс" TMP з 21.11.2011 року та з час роботи проявив себе дисциплінованим працівником, що підтверджується характеритистикою СзППБЕ КП "Міськавтотранс" TMP № 249 від 23.05.2012 року. Петриківський сільський голова у листі № 1078 від 22.05.2012 року охарактеризував ОСОБА_2 лише з позитивної сторони. З 5.11.2012 року він винаймає квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 проживає разом з своєю матір'ю у двокімнатній квартирі за адресою: проспект Ст.Банлери.,86 67 в м.Тернополі, що стверджується довідкою ДП «Східний масив плюс» №б/н від 18.04.2012 року, яка належить позивачці та її матері ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим міським бюро технічної інвентаризації 25.10.1996 року.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у суді показали, що знають позивачку з дитинства та можуть охарактеризувати її як турботливу матір. Старший син позивачки від першого шлюбу ОСОБА_11 навчається у ЗОСШ №16 м.Тернополя, дирекцією школи він характеризується з позитивної сторони, як зразково дисциплінований, доброзичливий, з діапазоном успішності 8-12 балів, охайний, доглянутий, комунікабельний, за добрі та відмінні успіхи у навчанні, за призове місце у олімпіаді конкурсу "Золотий колосок", за 2 місце у шкільному етапі Міжнародного конкурсу знавців української мови ім. Петра Яцика та добрий результат у міжнародному математичного конкурсу "Кенгуру" нагороджений похвальними грамотами.

Свідок ОСОБА_12, яка працює завідувачем магазину "Прогрес" у м.Тернополі, повідомила суду про те, що позивачка придбала в магазині пляшку горілки, потім на сходах магазину їй стало погано, в зв"язку з чим викликати швидку допомогу, чула запах алкоголю з рота, дитина була недоглянутою. Свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які є родичками відповідача, повідомили суду про те, що неодноразово бачили позивачку в стані алкогольного сп"яніння, одяг на дитині був брудним.

З довідки ТМКЗ "Станція швидкої медичної допомоги" № 169 від 20.06.2012 року вбачається, що ОСОБА_16.З. 10.05.2009 року госпіталізовано до реанімації психоневрологічної лікарні в зв"язку з суїцидною пробою через прийняття медикаментозних препаратів невідомої етнології та 15.01.2012 року госпіталізовано в Тернопільський обласний наркологічний диспансер з діагнозом гостра алкогольна інтоксикація.

Територіального управління МНС України в Тернопільській області у листі № 3-3/1140 від 2.07.2012 року повідомило про те, що в період з 2009 року по червень 2012 року підрозділи управління двічі здійснювали виїзд до квартири по вул.Бандери, 86/67, у якій мешкає позивачка, а саме: 15.02.2012 року-в зв"язку з підгоранням їжі на плиті та 25.08.2010 року - для запобігання нещасному випадку.

З висновку органу опіки та піклування Тернопільської районної державної адміністрації №01-1257/11 від 02.10.2012 року, винесеного за наслідками дослідження умов проживання обох сторін, пояснень сусідів та родичів, вихователів, слідує, що орган опіки і піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із матір'ю ОСОБА_1

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що виняткових обставин, в силу яких малолітню дитину слід розлучити зі своєю матір"ю, відповідачем не наведене та в ході розгляду справи судом не здобуто, а тому суд прийшов до висновку про те, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_17 про визначення місця проживання дитини слід задовольнити, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, визначивши її місце проживання разом із матір'ю - ОСОБА_1

При цьому суд оцінює критично покази свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 щодо зловживання позивачкою алкогольними напоями, перебування дитини в недоглянутому стані, оскільки вони є родичками відповідача, а тому викликають сумнів щодо їх об"єктивності. Також суд враховує те, що позивачка не перебуває на психіатричному чи наркологічному обліку, а одиничні виклики з приводу гострої алкогольної інтоксикації, суїцидної спроби, підгорання їжі на плиті не можуть свідчити про її неадекватність чи алкогольну залежність.

Керуючись ст.ст. ст.ст.10, 60, 88, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 161 СК України, припис 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із матір'ю ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуюча І.М.Тиха