Карлівський районний суд Полтавської області
Справа №2-21/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2012 р. м.Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді: Жмурка П.Я. , секретаря Козлової Т.В., з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4, третіх осіб з самостійними вимогами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Карлівці цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про поділ майна , що є спільною сумісною власністю та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про поділ майна і позов третіх осіб з самостійними позовними вимогами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом, згідно якого просила суд ухвалити рішення, яким виділити їй, ОСОБА_7, 1/2 частину автомобіля НОМЕР_1 та визнати право власності на неї . Пізніше збільшила свої позовні вимоги а саме добавила і просила суд визнати за нею , право приватної власності на 1/4 частину нерухомого майна (домоволодіння), що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 16, сел. Машівка Полтавської області, що є майном колишнього колгоспного двору .Свої позовні вимоги мотивувала тим, що з 03.06.1973 року вона з відповідачем ОСОБА_3 уклала шлюб . З квітня 2011 року ці шлюбні відносини припинилися .За час спільного проживання було придбано автомобіль ВАЗ 21154 вартістю 63500 грн. . На даний час просить його розділить шляхом виділу їй 1/2 % частини та визнання на цю частину права власності . Окрім цього у збільшенні позовних вимог вказує , що домогосподарство, яке зареєстроване за відповідачем і розташоване за адресою вул..Шевченка , 16 сел. Машівка Полтавської області є майном колишнього колгоспного двору , членами якого вона є , а також їхні діти треті особи по справі. Тому посилаючись на підстави зазначені в своїй заяві про збільшення позовних вимог ( а.с.119-121) просить суд визнати за нею , право приватної власності на 1/4 частину нерухомого майна (домоволодіння), що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 16. сел. Машівка Полтавської області, що є майном колишнього колгоспного двору .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_7 позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, що зазначені в позові та додала , що відносно зустрічного позову ОСОБА_3 то вона його не визнає , оскільки в своєму збільшені позовних вимог вона пояснює чому

Відповідач ОСОБА_3 позову не визнав подавши в суд свою зустрічну позовну заяву в якій просить ухвалити судове рішення, яким поділити майно набуте у шлюбі між ним, ОСОБА_3 та ОСОБА_7, визнавши за ним право власності на автомобіль марки ВАЗ 21154, номер кузова згідно технічного паспорта, Право власності на частину майна у домоволодінні, що знаходиться за адресою: Полтавська обл., смт. Машівка, вул. Шевченка, 16 з урахуванням зменшення 1/2 частки на частку, виходячи із вартості 1/2 частини вартості автомобіля. Право власності на 1/2 частини земельної ділянки, що розташована за адресою: Полтавська обл., смт. Машівка, вул. Шевченка, 16. У задоволенні первісного позову та його збільшенні відмовити повністю з підстав зазначених у позовній заяві ( а.с.20-23) та запереченнях (а.с.154-155). Також не визнав позовних вимог третіх осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

В судовому засіданні позивач по зустрічному позові , позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, що зазначені в позові

По даній справі також вступили в якості третіх осіб з самостійними позовними вимогами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подавши позов в якому просять суд винести рішення, яким визнати за кожним з них: ОСОБА_9 та ОСОБА_8, право приватної власності на 1/4 частину нерухомого майна (домоволодіння), що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 16, сел. Машівка Полтавської області, що є майном колишнього колгоспного двору. В обґрунтування свого позову посилаються на підстави зазначенні в самому позові ( а.с. 107- 109)

В судовому засіданні позивачі ( треті особи) , позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представників сторін, третіх осіб ,вивчивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_3 до задоволення підлягають частково, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_7 підлягає до задоволення частково і позов ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до ОСОБА_3 підлягає повністю .

Судом встановлено, що ОСОБА_7 зареєструвала свій шлюб 03.06.1973 року з ОСОБА_3 Миколаєвичем, як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу. (а.с.З)

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 02.12.2010 року , ОСОБА_3 , зареєстрував транспортний засіб , а саме автомобіль ВАЗ 21154 , держ № НОМЕР_2 ( а.с.25)

Згідно платіжного документа від 22.11.2010р. вартість даного автомобіля становить 63 500,00 грн.( а.с.5).

Відповідно до ст. 61 СК України обєктом права спільної сумісної власності може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частики майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином суд приходить до висновку , що частки автомобіля ВАЗ 21154 , держ № НОМЕР_2 , який сім*я ОСОБА_3 та ОСОБА_7 придбали разом є рівними.

Відносно вимоги позовної ОСОБА_7 про визнання права власності на 1/2 частину автомобіля суд не може задовольнити , оскільки автомобіль не може бути розділений навпіл і технічний паспорт на автомобіль не може бути виписаний на 14 його частину , том в цій частині позовних вимог потрібно відмовити.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З копії свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах. виданого виконавчим комітетом Машівської райради від 18.04.1983 року , вбачається , що забудовнику ОСОБА_3 виділена земельна ділянка площею 0.12 з вільних присадибних земель колгоспу «Україна» на підставі рішення загальних зборів колгоспників колгоспу «Україна» для будівництва житлового будинку . ( а.с.39-40)

З копії свідоцтва про право власності вбачається ,що житловий будинок в смт . Машівка по вул..Шевченка № 16 належить ОСОБА_3 . Видано дане посвідчення . виконкомом Машівської селищної Ради , 23.02.2001 року (а.с.47)

З копії державного акту на право власності на земельну ділянку вбачається , що даний акт видано ОСОБА_3 29.10.2010 року , в том , що дана земельна ділянка площею 0,15 га розміщується в смт.Машівка, вул..Шевченка буд.№ 16.(а.с.48)

З копії акту приемки в експлуатацію , вбачається , що комісія встановила , що постройка на участку вул..Шевченка 16 смт.Машівка почата 1976 році та закінчена 30.04.1983 року .(а.с.175-176)

З копії домової книги по дому №16 на вул..Шевченка в смт. Машівка вбачається , що по даній адресі прописані : ОСОБА_1 з 04.07.1989 року , ОСОБА_3 з 04.07.1989 року, ОСОБА_10 з 23.01.1089 року потім виписувалась і на даний час знову прописана по цій адресі , ОСОБА_6 з 29.08.1989 року потім виписувалась і на даний час знову прописана по цій адресі. ( а.с.41-43)

З копій свідоцтв про народження , вбачається , що ОСОБА_10 вона ж ОСОБА_8 ( а.с.63) та ОСОБА_6 є дітьми позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3М.( а.с.64,68)

З виписки з протоколу №1 від 8.02.1975 року зборів уповноважених колгоспників , вбачається , що дані збори ухвалили наділити присадибну ділянку ОСОБА_3 в с.Машівка для будівництва в кількості 0,15 га ( а.с.69). Засідання виконавчого комітету Машівської селищної Ради , затвердило дане рішення уповноважених колгоспників колгоспу «Україна» 14.03.1975 року (а.с.70)

З довідки Машівської селищної Ради , виданої 04.10.2011 року , вбачається , що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 станом на 01.07.1990 року усі були зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1. ( а.с.79-80)

З копії трудової книжки колгоспника , вбачається , що ОСОБА_3М.з 01.11.1983 року був прийнятий в члени колгоспу «Україна». 5.11.1998 року вибув з членів уже реорганізованого ксп «Машівка» .( а.с.153)

З довідок , виданих Полтавським БТІ «Інвентарізатор»від 14.05.2012 року вбачається , що за ОСОБА_8 та ОСОБА_6 нерухомого майна не значиться зареєстрованим, (а.с.173-174)

Виходячи із вимог ст. 5 ЦК України, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс ОСОБА_11 PCP (в редакції 1963 року), ОСОБА_11 PCP «Про власність» (в редакції 1991 року). Також відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Згідно ст. 120 ЦК України (в ред. 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (ст. 112 ЦК, відповідно до якої майно може належати на праві спільної власності двом або кільком громадянам), тобто без визначення часток.

Також згідно ч. 2 ст. 123 ЦК України (в ред. 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови № 3 від 2 березня 1973 р. "Про судову практику в справах про поділ колгоспного двору і виділ з нього" роз'яснив, що розмір частки колишнього члена колгоспного двору у спільному майні, яке належало колгоспному двору і збереглося після його перетворення в господарство робітників або службовців, встановлюється відповідно до ст. 123 Цивільного кодексу УРСР. Тому при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх його членів (в тому числі непрацездатних і неповнолітніх), які не втратили право на частку в майні двору на час припинення останнього.

15 квітня 1991 року, відповідно до Постанови Верховної Ради ОСОБА_11 PCP від 26.03.1991 року за № 885-ХІІ «Про введення в дію Закону ОСОБА_11 PCP «Про власність» почав діяти ОСОБА_11 PCP «Про власність», який і регулював право власності.

За таких обставин суд вважає , що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, а саме: ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а саме по 1/4 частини нерухомого майна (домоволодіння) що знаходиться за адресою: вул..Шевченка,16, сел..Машівка , Машівського району

Таким чином позов ОСОБА_3 задовольняється частково в іншій частині відмовляється із-за необґрунтованості .

Відповідно до вимог ст. 5 5 Закону ОСОБА_11 PCP «Про власність» (в редакції 1991 року) громадянин не може бути позбавлений права власності на своє майно, крім випадків, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Але , вирішуючи питання щодо визнання права власності за позивачами, з урахуванням заперечень відповідача щодо пропуску ними строків позовної давності , суд виходить з того , що у відповідності до ч. 1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня , коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу , яка його порушила.

Тобто , про порушення своїх прав позивачі : ОСОБА_7. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 які постійно проживали у спірному домоволодінні , дізналися лише у вересні 2011 року - при зверненні відповідача до суду з зустрічним позовом про розподіл спірного домоволодіння як майна подружжя , а тому суд вважає , що вони не пропустили строку звернення до суду за захистом своїх прав.

Згідно висновку судово будівельно-технічної експертизи , вартість нерухомого майна (домоволодіння) що знаходиться за адресою: вул..Шевченка,16. сел..Машівка . Машівського району ,складає 130760 грн..(а.с. 199-214)

Таким чином вартість 1/4 частки нерухомого майна (домоволодіння) що знаходиться за адресою: вул..Шевченка,16, сел..Машівка , Машівського району складе 130760( вартість домоволодіння) : 4 (частки)= 32690 грн.

Вартість 1/2 автомобіля ВАЗ 21154 , держ № НОМЕР_2 складе 63500 (вартість автомобіля ): 2 частки = 31750 грн. .

В своїх позовних вимогах ОСОБА_3 просить поділити майно набуте у шлюбі між ним, та ОСОБА_7, визнавши за ним право власності на автомобіль марки ВАЗ 21154, номер кузова згідно технічного паспорта. Право власності на частину майна у домоволодінні, шо знаходиться за адресою: Полтавська обл.. смт. Машівка. вул. Шевченка. 16 з урахуванням зменшення 1/2 частки на частку, виходячи із вартості 1/2 частини вартості автомобіля .

Суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині , визнавши за ОСОБА_3 право власності на автомобіль марки ВАЗ 21154, та право власності на частину майна у домоволодінні, що знаходиться за адресою: Полтавська обл.. смт. Машівка, вул. Шевченка. 16 з урахуванням зменшення 1/4 частки на частку, виходячи із вартості 1/2 частини вартості автомобіля .

Виходячи , що 1/4 частка домоволодіння складає 32690 грн.і зменшивши її на частку, виходячи із вартості 1/2 частини вартості автомобіля 31750 грн. залишається 940 грн.., що не може бути часткою в домоволодінні , а тому суд зобов*яже одного з позивачів виплатити дані кошти ОСОБА_3.

З даного розрахунку вбачається , що частка ОСОБА_3 становить 940 грн. . Дана сума не представляє можливості вирахувати частку від домоволодіння а тому суд не вважає за можливе виділити часту у майна у домоволодінні, що знаходиться за адресою: Полтавська обл., смт. Машівка, вул. Шевченка, 16 .

При вирішенні про відшкодування судових витрат , суд виходить з того , що у відповідності до ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні , на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково , судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог .

Керуючись ст.ст. 3,10, 15,60,61,84,88,209,212215 ЦПК України, в силу ст.ст.112,120,121,123,126 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, постанови Пленуму Верховного Суду № 3 від 2 березня 1973 р. "Про судову практику в справах про поділ колгоспного двору і виділ з нього" , постанови Пленуму Верховного Суду від 22.12.1995 №20 „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності , Постанови Верховної Ради ОСОБА_11 PCP від 26.03.1991 року за № 885- XII ,суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю - задоволити частково .

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про поділ майна - задовольнити частково.

Позов ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку - задовольнити повністю.

- Визнати за ОСОБА_7 право приватної власності на 1/3 частину нерухомого майна (домоволодіння), що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 16, сел. Машівка Полтавської області, що є майном колишнього колгоспного двору.

- Визнати за ОСОБА_8 право приватної власності на 1/3 частину нерухомого майна (домоволодіння), що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 16, сел. Машівка Полтавської області, що є майном колишнього колгоспного двору.

- Визнати за ОСОБА_9 право приватної власності на 1/3 частину нерухомого майна (домоволодіння), що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 16, сел. Машівка Полтавської області, що є майном колишнього колгоспного двору.

- Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 вартість його частки у домоволодінні , що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 16, сел. Машівка Полтавської області в сумі 940 грн. , таким чином припинивши його право власності на частку у даному домоволодінні.

- Визнавши за ОСОБА_3 право власності на автомобіль марки ВАЗ 21154, держ № НОМЕР_2, № шасі ХТА21154В4927345.

- Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 виходяди із суми задоволених позовних вимог, сплачений нею судовий збір 435 грн.

- Стягнути з ОСОБА_7 виходячи із суми задоволених позовних вимог на користь держави , недоплачений судовий збір в сумі 464 грн.

- Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави недоплачений судовий збір ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за свій позов 494 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається на протязі десяти днів з дня проголошення рішення суду або з дня отримання його копії до Апеляційного суду Полтавської області через Карлівський районний суд.

Суддя: П.Жмурко