Справа № 22 - 2762/12 Головуючий в 1-й інстанції - Лазаренко В.В.,
Доповідач - Волкова Л.O.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2012 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

головуючого - судді Волкової Л.О.,

суддів - Волошиної Л.Г., Котули Л.Г.,

при секретарі - Вендоліній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 травня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

встановила:

У листопаді 2010 року позивач звернувся до суду для вирішення даної справи, просив, з урахуванням уточнення стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 1 275 558, 48 грн. та судові витрати в розмірі 1820 грн., посилаючись на те, що 04 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 014/0992/74/56201 про надання відповідачеві кредиту в сумі 126 728 дол. США строком на 204 місяці по 04.06.2024 року зі сплатою 14, 10 % річних за користування кредитними коштами.

04 червня 2007 року до кредитного договору був укладений Договір іпотеки між тими ж сторонами.

Зазначає, що з метою зменшення фінансового навантаження на відповідача в умовах кризових явищ в економіці України укладено з останнім Додаткову угоду № 1 від 02.04.2009 року до кредитного договору.

Вказує, що ними виконано зобов'язання за названим договором, однак відповідач порушив умови Кредитного договору.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 16 травня 2011 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 275 558, 48 грн. та судові витрати у розмірі 1820 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково на суму 1 099 154, 25 грн., посилаючись на те, що рішення є незаконним, оскільки ухвалене при неповному з'ясуванні судом обставин, які мають значення для справи, при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, при невідповідності висновків суду обставинам справи, та у зв'язку з порушенням норм процесуального права.

Зокрема, вказує, що суд розглянув справу у його відсутність, відтак позбавив можливості надати докази про фактичний розмір боргу за кредитним договором, який є значно меншим.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про що свідчить його підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді Апеляційного суду м.Києва, пояснення осіб, які з'явилися в апеляційну інстанцію, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 303 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що 04 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 014/0992/74/56201 (далі Договір), згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 126 728 дол. США строком на 204 місяці до 04 червня 2024 року, зі сплатою 14, 10 % річних (а.с. 7, 8).

В п. 1. 3. Кредитного договору передбачено графік погашення кредиту.

Згідно п. 6.5. Договору кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання Позичальником умов цього Договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту.

Розділом 9 Кредитного договору визначена відповідальність сторін за неналежне виконання договору.

Цього ж дня та року, в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Кредитним договором позивачем та відповідачем укладено Договір іпотеки до Кредитного договору, предметом якого є право вимоги отримання нерухомого майна у майбутньому, а саме квартири № 171, що знаходиться за адресою: м.Київ, Солом'янський район, перетин вул. Ернста та Пулюя, буд. № 2, секція 4. та належить Іпотекодавцю на підставі Договору № 171/2-4 про участь у фонді фінансування будівництва виду А житлового комплексу на перетині вулиць Ернста та Пулюя в м.Києві від 04 червня 2007 року, що укладений між Іпотекодавцем та ТОВ «Фінансова компанія «Конгрес Ріал Істейт Фінанс», яке є боржником по відношенню до Іпотекодавця (а.с. 9).

Також між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено 02 квітня 2009 року Додаткову угоду до Кредитного договору № 014/0992/74/56201 від 04.06.2007 року (а.с. 11).

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість Позичальника за Договором, строк сплати якої настав у такому порядку:

Станом на дату укладення цієї Додаткової угоди фактична заборгованість Позичальника за Договором по сплаті суми кредиту становить 114 925, 70 дол. США.

1.2. Станом на дату укладення цієї Додаткової угоди заборгованість Позичальника за Договором строк сплати якої настав, складає 5 108, 62 дол. США., у тому числі: 1 242, 44 дол. США - заборгованість з погашення суми кредиту та 3 866, 18 дол. США - заборгованість з погашення процентів .

1.3. На підставі цієї Додаткової угоди з 02 квітня 2009 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв'язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів Позичальнику.

1.4. Позичальник зобов'язується здійснити погашення заборгованості в майбутньому у складі щомісячних платежів відповідно до графіка погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї Додаткової угоди.

За пунктом 2 Додаткової угоди тимчасово на період з 02 квітня 2009 року по 02 квітня 2010 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу Позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї Додаткової угоди.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу було перераховано кредитні кошти позивачем (а.с. 15).

Однак, відповідач свої зобов'язання за Кредитним договором не виконав, про що свідчать його пояснення, а також претензія - вимога від 31.08.2010 року, яка надсилалась позивачем на адресу ОСОБА_1 (а.с. 16).

Згідно розрахунку заборгованості, виконаного позивачем борг за Кредитним договором становить 160 246, 04 дол. США, або по курсу НБУ 1 275 558, 48 грн., в тому числі: борг за кредитом - 118 788, 57 дол. США (945 557, 02 грн.); заборгованість по процентах - 17 529, 36 дол. США (139 533, 71 грн.); пеня за несвоєчасне погашення кредиту та сплату відсотків - 7 373, 65 дол. США (58 694, 25 грн.) і 16 554, 46 дол. США (131 773,50 грн.) (а.с. 42).

Отже, наведені докази свідчать про те, що з боку відповідача мало місце порушення умов Кредитного договору, щодо його не належного виконання.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно посилань апелянта в апеляційній скарзі на те, що суд не врахував сплачені ним кредитні кошти, про що надає квитанції.

Це твердження не заслуговує на увагу, оскільки, згідно приєднаних до апеляційної скарги квитанцій від: 16.07.2007 року 15.08.2007 року, 14.09.2007 року, 15.10.2007 року, 16.11.2007 року, 07.12.2007 року, 13.03.2008 року, 15.04.2008 року, 15.05.2008 року,

13.06.2008 року, 10.11.2008 року, 21.01.2010 року, 16.02.2010 року (а.с. 116-131) вбачається, що кошти по них вносились відповідачем на погашення кредиту протягом 2007-2010 років, відтак вони всі враховані позивачем у розрахунку.

Інші квитанції не можливо прочитати, у зв'язку з їх неякісною копією.

Слід відмітити, що колегія суддів неодноразово відкладала розгляд справи та надавала можливість відповідачу представити належні докази у справі, однак останній, будучи належним чином повідомленим у суд нез'являвся.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини, що мають значення для справи, вірно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, дав належну оцінку доказам та ухвалив рішення, відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Статтею 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись статтями 304, 307, 308, 315, 317 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: