Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.,

суддів: Панасенкова В.О.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Душкевич О.І.,

за участю: позивачів ОСОБА_2 ОСОБА_3

представника ОСОБА_4 ОСОБА_5

представника ОСОБА_6 ОСОБА_7

та представника ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4, ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 та за заявою ОСОБА_10 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_7, ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 лютого 2012 року,

- за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_11 селищної ради Овідіопольського району, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_4, громадської організації «Ювілейний» про визнання права власності на спадкове майно;

- за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_12 до ОСОБА_11 селищної ради Овідіопольського району, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4 громадської організації «Ювілейний» про визнання права власності на спадкове майно,-

- за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_12, громадської організації «Ювілейний» про визнання права власності на спадкове майно,-

- за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_11 селищної ради Овідіопольського району, ОСОБА_8, громадської організації «Ювілейний» про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2008 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 17.07.1997 року помер її чоловік ОСОБА_13 і відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді автомобіля та садового будинку, що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, СОГ «Ювілейний», вул. Лінія, 33, буд. 42. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_13 є вона та їх із спадкодавцем син ОСОБА_12. Вона своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отримала свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у вигляді автомобіля, але отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у вигляді садового будинку позбавлена можливості в звязку з тим, що садовий будинок побудований самочинно і право власності на нього не зареєстровано за спадкодавцем у визначеному законом порядку.

Тому на підставі наведеного та з визначених у позовній заяві підстав ОСОБА_6 просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_13 на спірний садовий будинок.

В судовому засіданні ОСОБА_6 позов підтримала.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4 позов ОСОБА_6 не визнали, посилаючись на те, що він безпідставний, просили відмовити у його задоволенні, та задовольнити їх позовні вимоги.

Відповідачі ОСОБА_11 селищна рада і ОСОБА_12 просили розглянути справу без їх участі.

Представник громадської організації «Ювілейний» покладався при вирішенні справи на розсуд суду.

У грудні 2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом, в якому зазначили, що 08.06.2008 року помер їх батько ОСОБА_14 і відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді садового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, СОГ «Ювілейний», вул. Лінія, 33, буд. 42. Вони своєчасно звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено з тих підстав, що садовий будинок побудований самочинно і право власності їх батька на це майно не зареєстровано.

З цих підстав та з урахуванням уточнень до позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті їх батька по 1/2 частині за кожним на спадкове майно у вигляді будівельних матеріалів, витрачених для будівництва зазначеного вище садового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

В судовому засіданні ОСОБА_2, ОСОБА_3 позов підтримали.

Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_4 позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 не визнали, посилаючись, що він не обґрунтований, а тому просили у його задоволенні відмовити, та задовольнити їх позовні вимоги.

Відповідачі ОСОБА_12 і ОСОБА_11 селищна рада просили розглянути справу без їх участі.

Представник громадської організації «Ювілейний» покладався на розсуд суду.

У липні 2011 року ОСОБА_8 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 08.06.2008 року помер ОСОБА_14, з яким вона з 1994 року проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу, і відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді садового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, СОГ «Ювілейний», вул. Лінія, 33, буд. 42. Вона своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено через відсутність державної реєстрації права власності спадкодавця на це нерухоме майно.

З цих підстав ОСОБА_8 просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_14 на зазначений вище садовий будинок.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 позов ОСОБА_8 не визнали, посилаючись на те, що він безпідставний та просили у його задоволенні відмовити і задовольнити їх позовні вимоги.

Відповідачі ОСОБА_12 і ОСОБА_11 селищна рада просили розглянути справу без їх участі.

Представник громадської організації «Ювілейний» покладався при вирішенні справи на розсуд суду.

ОСОБА_4 у серпні 2011 року звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому зазначила, що 08 червня 2008 року помер ОСОБА_14, з яким вона з 2003 року проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу, і після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді садового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, СОГ «Ювілейний», вул. Лінія, 33, буд. 42. Вона постійно проживала разом із спадкодавцем який був зареєстрований за адресою її проживання, та на час відкриття спадщини, є спадкоємцем за законом першої черги.

З цих підстав ОСОБА_4 просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_14 на 1/3 частину будівельних матеріалів, які були витрачені для будівництва цього садового будинку.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_6 позов ОСОБА_4 не визнали, посилаючись на те, що він безпідставний, а тому просили у його задоволенні відмовити, підтримавши кожний свої позовні вимоги.

Відповідачі ОСОБА_12 і ОСОБА_11 селищна рада просили розглянути справу без їх участі.

Представник громадської організації «Ювілейний» покладався на розсуд суду.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 лютого 2012 року позов ОСОБА_2 і ОСОБА_3 задоволено. Рішенням суду визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті їх батька ОСОБА_15, померлого 08 червня 2008 року, по 1/2 частині за кожним на спадкове майно у вигляді будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва садового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, СОГ «Ювілейний», вул. Лінія, 33, буд. 42. У задоволенні позовів ОСОБА_6 та ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_4 відмовлено в повному обсязі.

В апеляційних скаргах ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6, просять рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовити, та задовольнити їх позовні вимоги, а ОСОБА_10, в заяві про приєднання до апеляційної скарги, просить залучити її до участі у справі, оскільки вважає, що при вирішені цієї справи можуть бути порушені її права щодо спадкового майна, мотивуючи це тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим, оскільки постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання не з'явилися відповідачі по справі ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_12 та представники СОГ «Ювілейний» та ОСОБА_11 селищної ради Овідіопольського району, але про розгляд справи вони сповіщалися належним чином, про що свідчить поштові повідомлення про отримання ними судової повістки, крім того інтереси ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6 у суді апеляційної інстанції представляють довірені особи. Тому у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України їх неявка в суд не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг ОСОБА_4, ОСОБА_8, та ОСОБА_6, і пояснення на апеляцію ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та представників ОСОБА_4, ОСОБА_8 і ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги,

колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, оскільки рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.ст.213,214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на

основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу

своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин і які правові норми регулюють ці правовідносини.

Проте зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Вирішуючи спір, суд у порушення вимог ст.ст.214,215 ЦПК України обставини справи у достатньому обсязі не перевірив, не визначився, які правовідносини випливають із встановлених обставин і які правові норми регулюють ці правовідносини, чи є між позивачами та відповідачами спір про право на садовий будинок, чи порушене, невизнане або оспорюване право позивачів на спірний садовий будинок.

До складу спадщини входять лише ті права та обовязки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах. Тому не набуття права власності на майно спадкодавцем не дає підстав для виникнення такого права у спадкоємців померлого.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є дітьми ОСОБА_14 який помер 08 червня 2008 року.

Згідно відповіді нотаріальної контори їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на садовий будинок, що знаходиться за адресою Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, СОГ «Ювілейний», вул. Лінія, 33, буд. 42, на підставі того, що він є самочинним будівництвом та у встановленому законом порядку не узаконений.

Але, виносячи рішення про задоволення позову ОСОБА_2 і ОСОБА_3 щодо визнання за ними права власності на будівельні матеріали, суд першої інстанції не зясував чи належали померлому зазначені будівельні матеріали. В матеріалах справи відсутні будь-які докази придбання померлим ОСОБА_14 будівельних матеріалів, не зазначена їх кількість. А це суперечить положенням ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що позов ОСОБА_2 і ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, так як не встановлено право власності померлого ОСОБА_14 на будівельні матеріали, що знаходяться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, СОГ «Ювілейний», вул. Лінія, 33, буд. 42.

Щодо відмови у задоволенні позову ОСОБА_6, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, так як матеріалами справи встановлено, що 17 липня 2007 року помер ОСОБА_13 Після його смерті у спадщину, що відкрилась (автомобіль ВАЗ-21013), вступили його дружина та син, про що вони отримали відповідні свідоцтва.

10 грудня 1999 року ОСОБА_6 та ОСОБА_12 звернулись до правління садівничого товариства «Ювілейний» із письмовою заявою, в якій у звязку зі смертю ОСОБА_13

просили переоформити право користування земельною ділянкою на імя ОСОБА_6 В цей же день ОСОБА_6 звернулась до правління цього ж товариства про переоформлення земельної ділянки (Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, СОГ «Ювілейний», вул. Лінія, 33, буд. 42) на ОСОБА_16 (а.с. 274 ) який є її родичем. В подальшому зазначена земельна ділянка за заявою ОСОБА_16 була переоформлена на ОСОБА_17, (а.с. 277), а вже потім на підставі поданої до СОГ «Ювілейний» заяви від 21.05.2003 року (а.с.282) її користувачем став ОСОБА_14

07 лютого 2008 року ОСОБА_14 подав заяву до СОГ «Ювілейний» про переоформлення належної йому земельної ділянки №42 по лінії №33 на ім'я ОСОБА_8 (а.с. 283).

13.02.2008 року ОСОБА_8 подала до СОГ «Ювілейний» заяву в якій просила прийняти її у члени СОГ «Ювілейний» (а.с. 284), та на засіданні правління від 24.02.2008 року ОСОБА_8 було прийнято у члени СОГ «Ювілейний» та на неї було переоформлено спірну земельну ділянку (а.с. 285), у зв'язку з чим їй було видано членську книжку ( а.с. 214-215).

Отже, на думку судової колегії останнім законним користувачем спірної земельної ділянки за адресою вул. Лінія, 33, №42, є саме ОСОБА_8.

Таким чином, ОСОБА_6 розпорядилась земельною ділянкою ще у 1999 році, тому законних підстав щодо визнання права власності на садівничий будинок в порядку спадкування в неї немає.

Також судова колегія погоджується з висновком місцевого суду щодо відмови у задоволенні позову ОСОБА_4 яка у своєму позові посилається на те, що вона є спадкоємцем першої черги, так як проживала однією сімєю з ОСОБА_14 і фактично є його дружиною, але відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України.

Таким чином, у разі встановлення факту проживання ОСОБА_4 з померлим ОСОБА_14, вона є лише спадкоємцем четвертої черги, що виключає її право на спадкування за наявності двох спадкоємців першої черги, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Це ж саме положення застосовується й до позову ОСОБА_8 щодо спірного садового будинку, який розташований на земельній ділянці №42 по вул. Лінія, 33 у СОГ «Ювілейний».

Крім того, згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У своїх позовах ні ОСОБА_4, а ні ОСОБА_8 не просили суд встановити факт спільного проживання з ОСОБА_14, таким чином підстав для задоволення їх позовів не має.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах

заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд, у відповідності до ч.1 ст. 303 ЦПК України, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального та процесуального права, тому підстави для задоволення позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_14 відсутні.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню згідно з п.п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ст.309, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6, заяву ОСОБА_10 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_7, та ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 лютого 2012 року в частині задоволення позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_11 селищної ради Овідіопольського району, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_4, громадської організації «Ювілейний» про визнання права власності на спадкове майно скасувати та у задоволенні цього позову відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: підпис ОСОБА_18

ОСОБА_19

підпис

ОСОБА_1

Копія вірна: суддя М.М. Драгомерецький