Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2314/2504/12
Провадження №2/2314/1561/12
17 серпня 2012 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Скляренко В.М.
при секретарі Трубенко Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,
Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 09.09.2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ комерційний банк «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №CSHGG00000316, згідно якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 7210,0 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 09.09.2011 року.
Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати Позичальник зобов'язаний надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також інші виплати.
Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.
У порушення умов Кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач ОСОБА_1 зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості Позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 09.09.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки №CSHGG00000316, згідно умов якого ОСОБА_1 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, загальною площею 43,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Майно належить відповідачеві ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу.
Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом зверенння стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про зверення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуваням процедури продажу, встановленої ч. 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає право Іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві.
Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про зверення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою Іпотекодержателя вправі винести рішення про виселень: - мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців Таким чином ОСОБА_1 підлягає виселенню з квартири, розташованої за адресою: м Черкаси, АДРЕСА_2.
Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в ОСОБА_2», громадяни ОСОБА_2, іноземці та особи без громадянства реєстру ють свсч місце проживання. Наявність осіб, зареєстрованих у квартирі, на яку звертається стягнення, негативне відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки.
Згідно ч. 1 ст. 7 «Про свободу пересування та вільний вибір міця проживання в ОСОБА_2 зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача - ОСОБА_3, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення частково, оскільки на підставі наявних у справі доказів об'єктивно встановлено наступне.
09.09.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір CSHGG00000316, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредитні кошти шляхом надання готівки через касу на строк з 09.09.2008 року по 09.09.2011 року включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 7210,0 дол. США на наступні цілі: у розмірі 7210,0 дол. США на капітальний ремонт, з них 7000,0 дол. США на капітальний ремонт, шляхом видачі готівки через касу, а також в розмірі 210,0 дол. США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, зі сплатою за користування кредитом 1,67%на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,0% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 5,04% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення податкового моніторингу, згідно п. 7.2 даного Договору. Періодом сплати є період з 25 по 31 число кожного місяця, (п. 7.2 (п. 8.1 Кредитного договору).
Відповідно до п. 7.2 Кредитного договору щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 288,3 дол. США, згідно Графіку погашення кредиту (Додаток № 2 до Кредитного договору) для погашення заборгованості за Кредитним довго ром, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.
Відповідно до п. 5.1 Кредитного договору у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі, який зазначений у п. 8.4 Договору за кожний день прострочки. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості додатково до вищезгаданої пені Банком не нараховуються.
Відповідно до п. 8.4 Кредитного договору, при порушенні Позичальником зобов'язань із погашення кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше гривни.
Відповідно до п. 5.3 Кредитного договору при порушенні Позичальником строків платижів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів. Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову
В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між ЗАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 09.09.2008 року укладено договір іпотеки № CSHGG00000316, відповідно до умов якого ОСОБА_1 в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 27,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та яка належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу № 1742 від 27.03.2007 року.
Свої зобов'язання за Кредитним договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредит в розмірі 7210,0 дол. США.
Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом зверенння стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до п. 16.7.1 Договору іпотеки квартири від 09.09.2008 року Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов'язань за Кредитним договором, вони не будуть виконані.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про зверення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуваням процедури продажу, встановленої ч. 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві.
При визначенні способу реалізації предмета іпотеки, суд вважає на необхідне встановити спосіб реалізації - шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних йому для здійснення продажу.
Що стосується вимог позивача в частині виселення відповідача ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_3, то вони до задоволення не підлягають, оскільки таке виселення, на думку суду, являється передчасним.
Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбаченого законом.
Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців.
Разом з тим, ч. 1 цього Закону зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом.
У частинах ч. 2 і 3 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» законодавець встановив певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок чи житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Оскільки на час ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні виконання імперативно-диспозитивних приписів, встановлених ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ч. 3 ст. 109 ЖК України, щодо примусового виселення за рішенням суду мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, на які здійснюється звернення як на предмет іпотеки, то такі позовні вимоги на цій стадії не можуть бути задоволені, оскільки на цей момент відсутні порушення, невизнання або оспорювання прав та свобод іпотекодержателя або нового власника щодо звільнення таких житлових приміщень їх мешканцями в розумінні вимог ст. 3 ЦПК України щодо права особи для звернення до суду за захистом.
Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача сплачений ним судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме: 1586 грн. 67 коп.
На підставі ст. 61 Конституції України, cm. ст. 526, 627, 629, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, cm. ст.. 33, 38, 39 Закону України «Про іпотеку», суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення - задовольнити частково.
Встановити спосіб реалізації - шляхом продажу квартири ПАТ «ПриватБанк» з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних йому для здійснення продажу.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в сумі 1586 грн. 67 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подання у десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами які не були присутніми під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: В.М. Скляренко