Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 1007/1948/2012
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

04 травня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді: Шинкаря А.О.

при секретарі : Брейкіній Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення боргу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27 квітня 2011 р. між нею та відповідачем було укладено договір позики, за яким вона передала в позику відповідачеві грошові кошти у розмірі 720 доларів СІНА, що еквівалентно на момент подання позову 5 752,58 грн. та 6 840 гривень , а відповідач зобов»язався повернути позику в строк не пізніше ніж до 06.05.2011 р.

Доказом укладення договору позики і передачі грошових коштів є розписка від 27 квітня 2011 року, складена відповідачем власноручно.

Проте у встановлений у договорі строк позика повернута не була.

ЗО серпня 2011 року у зв»язку з невиконанням відповідачем своїх зобов»язань за договором позики, позивач та відповідач внесли зміни до договору позики укладеного 27 квітня 2011 року, відповідно до яких встановили неустойку за невиконання зобов»язань за договором позики в строк з 06 травня 2011 по 30 серпня 2011 року в розмірі 18,68 % від розміру позики за кожен місяць прострочення виконання зобов»язань та погодили строк повернення позики та сплати неустойки до 09 вересня 2011 року. Внесення змін до договору позики підтверджується : договором позики від 30 серпня 2011 року та розпискою від 30 серпня 2011 року, складеного відповідачем власноручно та у присутності свідка ОСОБА_3

Таким чином, станом на 30 серпня 2011 року сума заборгованості складала 22 000, 00 гривень.

Станом на момент подання позовної заяви відповідач не виконав зобов»язання зі сплати суми боргу за договором позики в повному обсязі, а лише частково із сплати неустойки в розмірі 700,000 гривень.

Вказує, що вона та відповідач внісши зміни до договору позики погодили неустойку, у випадку невиконання відповідачем зобов»язань з повернення суми позики та сплати неустойки в строк до 09 вересня 2011 року, в розмірі 7,94 % від суми позики за кожен тиждень прострочення виконання зобов»язання, що еквівалентно 1000,00 гривень.

Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 43 963,71 грн. та судові витрати в сумі 439,64 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, дав пояснення аналогічні змісту позову.

Відповідач в судове засідання не з»явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Заяв, заперечень проти позову не надав. Суд за згодою позивача вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦК України.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що між сторонами 27.04.2011 року було укладено договір позики, за яким відповідач отримала від позивача грошові кошти у розмірі 720 доларів США, що еквівалентно на момент подання позову 5 752,58 грн. та 6 840 гривень , а відповідач зобов»язався повернути позику в строк не пізніше ніж до 06.05.2011 р.,що підтверджується розпискою (а.с.7).

30.08.2011р. між позивачем та відповідачем укладено договір займу, відповідно до якого відповідач отримала 720 доларів США, 3840 гривень та 3000 гривень на період з 27.04.2011 р.у зв»язку із невиплатою сума складає з відсотками 22 000 гривен на 30.08.2011 р. та відповідач зобов»язалась повернути дану суму у строк до 09.09.2011 р. (а.с.8).

З розписки від 30.08.2011 р. вбачається, що у разі несплати заборгованості у вказаний період на суму займа будуть нараховані відсотки в розмірі 1000 гривень у тиждень (а.с.9-10).

Проте відповідач свої зобовязання за договором позики у встановлений строк не виконав, борг не повернув.

За правилами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.І ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач не виконав своїх зобовязань за договором позики з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики в розмірі 43 963,71 грн., з яких:

12 592,58 грн. - сума позики; 764,70 гривень - проценти від суми позики; 8 707,42 грн. - неустойка за невиконання зобов»язань з повернення позики в період з 06 травня 2011 року по 30 серпня 2011 року;

19 997,02 грн. - неустойка за невиконання зобов»язань з повернення позики за період з 09 вересня 2011 року по 06 лютого 2011 року; 264,96 гривень - три відсотки річних, 1 637,03 гривень - витрати від інфляційних процесів, відповідно до розрахунку наданого позивачем, який суд вважає обґрунтованим, виплата цієї суми обумовлена умовами договору позики, який сторони уклали і добровільно зобовязалися виконати.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 625, 1046, 1048, 1050 ЦК України, ст. ст. 3,10,11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 Володимирівни, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код та місце роботи суду невідомі, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 б. 21 кв. 65 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики 43 963,71 (сорок три тисячі дев»тьсот шістдесят три гривні 71 копійка) гривень, а також судовий збір, сплачений при зверненні до суду в розмірі 439,64 (чотириста тридцять дев»ять гривень 64 копійки) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним Кодексом України.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А.О. Шинкар