Справа № 2-3254/11
№ 2/0427/814/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2012 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Астоян К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новомосковська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради, відділу Держкомзему в м.Новомосковську, КП «Новомосковське МБТІ», Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, про визнання права власності, в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новомосковської міської ради, відділу Держкомзему в м.Новомосковську, КП «Новомосковське МБТІ», Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку, що розташовані в АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що її батькові ОСОБА_2 , на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, посвідченого 18.07.1958 року держнотконторою, була надана земельна ділянка загальною площею 996 кв.м., що розташована в АДРЕСА_1 . В подальшому зазначену земельну ділянку ОСОБА_2 набув у приватну власність, отримавши державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. На виділеній земельній ділянці ОСОБА_2 ще до 1970 року здійснив будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, однак ним не був належним чином оформлений правовстановлюючий документ. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, в зв`язку з чим позивач, як спадкоємець за заповітом звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з завою про прийняття спадщини. Однак, звернувшись в КП «Новомосковське МБТІ» за отриманням витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно позивачу було відмовлено у видачі витягу, оскільки батько належним чином не оформив правовстановлюючі документи, тому позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримала, просить задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, заперечень проти позову не надали.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Суду надано копію державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 055967, у відповідності до якого ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку площею 0,0941 га, що розташована на території Новомосковської міської ради, землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (а.с. 7).

Технічним паспортом на житловий будинок за АДРЕСА_1 стверджується, що ОСОБА_2 на виділеній йому земельній ділянці здійснив будівництво житлового будинку А, прибудови а, вбиральні В, гаражу Г, колодязю К, огорожі № 4, огорожі № 2, хвіртки № 3 (а.с. 9-11).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про його смерть (а.с. 27).

В судовому засіданні встановлено, що позивач являється спадкоємцем зазначеного вище нерухомого майна, про що свідчить копія заповіту (а.с. 28), і на виконання вимог ч.1 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті свого батька.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, або якщо це право не визнається іншою особою.

В свою чергу, ч.1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення.

У відповідності до ст.126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що спадкодавець на законних підставах набув право власності на земельну ділянку, а тому за позивачем, як за спадкоємцем за заповітом, що прийняв спадщину, слід визнати право власності на земельну ділянку площею 0,0941 гектарів, що розташована в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, частина 2 ст. 331 ЦК України передбачає, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації.

Відповідно до ч.3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже забудоване нерухоме майно.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 25, 346, 1216,1225, 328 ЦК України, ст. 126 Земельного кодексу України ст. ст. 10, 60, 130, 213, 214, 215 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0941 гектарів, що розташована в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд в десятиденний термін після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Сорока.