Справа № 1322/2-219/11 Головуючий у 1 інстанції: Бонецька Л. Й.
Провадження № 22-ц/1390/3086/12 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Бермеса І.В., Тропак О.В.

з участю секретаря Гордій У.М.

та з участю ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 06 лютого 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Старосамбірська державна нотаріальна контора, про визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 на ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 та стягнення судових витрат, -

встановила:

У квітні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 на ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 та стягнути на його користь судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_5 , після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину будинку по АДРЕСА_1 . У червні 2005 року при отриманні у Львівському державному нотаріальному архіві дубліката заповіту йому стало відомо про існування заповіту складеного мамою 25.05.1983 року на його користь. 16.06.2005 року на підставі його заяви про прийняття спадщини після смерті матері Старосамбірською державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу. Однак у зв`язку з відмовою ОСОБА_3 , дружини його батька ОСОБА_6 , надати оригінал свідоцтва про право власності на будинок АДРЕСА_1 він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину.

Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 06.02.2012 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 на ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 . Стягнуто судові витрати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 в загальній сумі 1290,00 грн.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_3 . В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову, покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що ЦК (в редакції 2003 року) застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності; щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Суд не взяв до уваги, що позивач на день смерті спадкодавця і після смерті матері протягом шести місяців в будинку АДРЕСА_1 не проживав та фактично не вступив в управління та володіння спадковим майном. Також він у шестимісячний термін не звернувся з письмовою заявою в Старосамбірську нотаріальну контору Львівської області про прийняття спадщини, а отже він вважається таким, що відмовився від спадщини відповідно до ч.2 ст. 553 ЦК (в редакції 1963 року), чинного на момент відкриття спадщини. Спадщину після смерті ОСОБА_5 фактично прийняв її чоловік ОСОБА_6 , який вступив в управління та володіння спадковим майном.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Районним судом установлено, що ОСОБА_5 , мати позивача, відповідно до нотаріально посвідченого заповіту від 25.05.1983 року належну їй на праві особистої власності половину жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 (а.с.8).

Право власності ОСОБА_5 на ? частину зазначеного будинку стверджується свідоцтвом про право власності від 25.05.1983 року, виданим державним нотаріусом Старосамбірської державної нотаріальної контори (а.с.54).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла (а.с.9).

Задовольняючи позов районний суд виходив з того, що відповідно до ст.1296 ЦК України (в редакції 2003 року) спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. А тому позивач ОСОБА_1 мав підстави звернутися до суду за своїм захистом щодо визнання за ним права власності в порядку спадкування.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна з таких підстав.

Згідно із ст. 548 ЦК (в редакції 1963 року), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до ст. 549 ЦК (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як установлено судом, позивач знав про смерть матері, однак протягом шести місяців після смерті матері заяву про прийняття спадщини державній нотаріальній конторі не подав та фактично не вступив в управління або володіння спадковим майном, що визнав позивач в засіданні суду апеляційної інстанції.

Таким чином, позивач вважається таким, що не прийняв спадщини, оскільки він не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.

Як убачається з матеріалів справи, фактично спадщину прийняв чоловік ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , який був зареєстрований, що стверджується будинковою книгою (а.с.32-34) і проживав у спірному будинку, від прийняття спадщини не відмовлявся.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер.

Відповідно до ст.550 ЦК (в редакції 1963 року) строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Позивач подав заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері у Старосамбірську державну нотаріальну контору 16.06.2005 року. У заяві зазначено, що докази фактичного прийняття спадщини буде подано ним додатково.

Як убачається з матеріалів справи та наданої суду апеляційної інстанції копії спадкової справи ОСОБА_5 № 184/2005, докази фактичного прийняття спадщини позивачем та докази про наявність згоди ОСОБА_6 на прийняття спадщини позивачем відсутні. Як визнав позивач у засіданні апеляційної інстанції, його батькові ОСОБА_6 не було відомо про подання ним 16.06.2005 року заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 , оскільки він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не вчинив дії щодо вступу в управління та володіння спадковим майном, заява про прийняття спадщини була подана ним у нотаріальну контору після закінчення шестимісячного строку з дня відкриття спадщини за відсутності на це згоди ОСОБА_6 , який прийняв спадщину після смерті спадкодавця. А тому відсутні правові підстави для визнання за ним права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 на ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК (в редакції 2003 року) правила книги шостої цього Цивільного Кодексу України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_5 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 і була прийнята ОСОБА_6 , який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, тобто до набрання чинності Цивільним Кодексом 2003 року, дані правовідносини регулюються Цивільним Кодексом 1963 року. Таким чином, застосовуючи положення Цивільного кодексу 2003 року районний суд допустив порушення норм матеріального права.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 06 лютого 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання за ним права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 на ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Шандра М.М.

Судді: Бермес І.В.

Тропак О.В.