Справа № 2-1741/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2012 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Вуїва О.В., при секретарі Кашарайло А.А.,

за участю: стягувачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника стягувача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про визнання мирової угоди,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2012 року від ОСОБА_3 та ОСОБА_5 через ВДВС Вознесенського МРУЮ надійшла заява про визнання мирової угоди, укладеної ними в процесі виконання рішення Вознесенського міськрайонного суду від 30 вересня 2010 року, яким з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 було стягнуто 51 285 грн. боргу за договором позики та 632 грн. судових витрат.

Згідно мирової угоди стягувач ОСОБА_3 відмовляється від стягнення встановленого судом боргу за договором позики та судових витрат взамін зобовязання боржника ОСОБА_5 щодо передачі та переоформлення на користь стягувача належного йому на праві власності автомобіля «CHEVROLET TACUMA», 2005 року випуску, реєстр. номер НОМЕР_1.

В судовому засіданні, що проводилося без участі стягувача ОСОБА_3 та який надіслав на адресу суду телеграму про розгляд справи без його участі та підтримання своєї заяви, його представник ОСОБА_4 заяву про визнання мирової угоди підтримав.

Боржник ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, проте надіслав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, заяву про визнання мирової угоди підтримує.

Залучені до участі в справі стягувачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення заяви про визнання мирової угоди заперечували, вказуючи на те, що визнання мирової угоди порушить їхні права та баланс інтересів стягувачів при здійсненні виконавчого провадження.

Залучені до участі в справі стягувачі ОСОБА_6, ОСОБА_7, та представники стягувачів - Вознесенської ОДПІ, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» в судове засідання не зявилися, судом належним чином про час та місце розгляду справи повідомлені, причини неявки суду не повідомили.

Представник ВДВС Вознесенського МРУЮ Миколаївської області в судове засідання також не зявився, судом належним чином про час та місце розгляду справи повідомлений, причину неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь в розгляді справи, оглянувши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 30 вересня 2010 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 було стягнуто 51 285 грн. боргу за договором позики та 632 грн. судових витрат.

В процесі здійснення виконавчого провадження вказані особи уклали між собою мирову угоду, згідно якої стягувач ОСОБА_3 відмовляється від стягнення встановленого судом боргу за договором позики та судових витрат взамін зобовязання боржника ОСОБА_5 щодо передачі та переоформлення на користь стягувача належного йому на праві власності автомобіля «CHEVROLET TACUMA», 2005 року випуску, реєстр. номер НОМЕР_1.

Разом з тим судом встановлено, що на виконанні ВДВС Вознесенського МРУЮ також знаходяться виконавчі провадженні про стягнення з ОСОБА_5 коштів на користь інших фізичних та юридичних осіб, а також держави, в процесі здійснення виконавчого провадження для забезпечення вимог кредиторів було накладено арешт на все майно боржника, в тому числі й на автомобіль.

Згідно ст. 372 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання.

Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб.

За результатами розгляду мирової угоди або відмови від примусового виконання суд постановляє ухвалу відповідно до положень цього Кодексу.

Судом встановлено, що укладена між заявниками мирова угода суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження», який передбачає пропорційний розподіл між стягувачами коштів, отриманих в процесі реалізації майна боржника, порушує права інших стягувачів на отримання коштів за рахунок майна боржника та баланс інтересів цих стягувачів.

Таким чином є всі підстави для того, щоб не визнати укладену між заявниками мирову угоду, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Тому, керуючись ст.ст. 209, 210, 372 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у визнанні мирової угоди, укладеної між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в процесі здійснення виконавчого провадження з примусового виконання рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, що не брали участь в розгляді справи протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: