Справа №22-ц-6427/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія44Доповідач у 2 інстанції Білоконь
УХВАЛА

Іменем України

23 грудня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Даценко, Л.М.,

суддів Верланова С.М., Білоконь О.В.

при секретарі Мироненко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, про поновлення пропущеного строку позовної давності, визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки, визнання незаконним та скасування пункту рішення Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, визнання незаконними та скасування державних актів на право приватної власності на земельні ділянки та визнання недійсним договору дарування, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2008 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Рожнівської сільської ради про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету та виданого на його підставі державного акта на право власності на землю.

Зазначала, що вона та її сестра, ОСОБА_5, успадкували після смерті своєї сестри - ОСОБА_6, яка померла 15 березня 1999 року, в рівних частках жилий будинок з відповідними будівлями, що знаходиться на вулиці Партизанська, 4 в селі Рожни Броварського району Київської області та земельну ділянку площею 0, 417 га, яка надана для обслуговування зазначеного будинку та ведення особистого господарства, про що їм було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом Броварської державної нотаріальної контори 1 жовтня 1999 року.

Весь час вона користувалася належною їй земельною ділянко.

Після смерті ОСОБА_5, 14 вересня 2007 року, стало відомо, що вона ще за життя, 11 червня 2001 року, отримала державний акт на право власності на всю земельну ділянку. Зазначений акт було видано на підставі рішення виконавчого комітету Рожнівської сільської ради Київської області від 30 січня 2001 року. Відповідач - чоловік померлої, не визнає права позивачки на земельну ділянку.

У червні 2009 року ОСОБА_4 доповнила свої вимоги, пред'явила позов до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування спірної земельної ділянки площею 0,129 га, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу 24 грудня 2003 року, згідно з яким ОСОБА_5 подарувала їй незабудовану частину ділянки, посилаючись на поважність пропущення строку позовної давності. Одночасно просила визнати недійсним виданий на підставі цього договору державний акт на праві власності на землю на ім'я ОСОБА_3 від 9 червня 2005 року.

Свої вимоги в цій частині обґрунтовувала незаконністю державного акту на право власності на землю на ім'я ОСОБА_5, який вона оспорює.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2011 року позов задоволено повністю.

Визнано поважними причини пропуску ОСОБА_4 строку позовної давності та поновлено строки звернення до суду за захистом порушеного права на Ѕ частину земельної ділянки.

Визнано незаконним та скасовано п.2 рішення Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області від 30 січня 2001 року про передачу безкоштовно ОСОБА_5 у приватну власність земельної ділянки площею 0, 412 га, розташованої в с. Рожни, Броварського району, Київської області по вул. Партизанська, 4 для ведення підсобного господарства та обслуговування житлового будинку.

Визнано незаконним державний акт на право власності на земельну ділянку ІV-КВ №108956, виданий 11 червня 2001 року на підставі рішення Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області від 30 січня 2001 року на ім'я ОСОБА_5 на земельну ділянку розміром 0,412 га в межах згідно з планом, розташованої в с. Рожни, Броварського району, Київської області, на підставі якого їй передано для обслуговування житлового будинку 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства 0,162 га, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5222.

Визнано недійсним договір дарування посвідчений 24 грудня 2003 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу за № 9201, згідно якого ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_3 незабудовану земельну ділянку площею 0,129 га в с. Рожни Броварського району Київської області для ведення особистого підсобного господарства.

Визнано незаконним державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 080850, виданий 09 червня 2005 року Рожнівською сільською радою Броварського району Київської області на підставі договору дарування земельної ділянки площею 0, 1287 га у межах згідно з планом, цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства від 24 грудня 2003 року на ім'я ОСОБА_3, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності за № 85.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину земельної ділянки розміром 0,412, яка розташована по вул. Партизанській, 4 в с. Рожни, Броварського району Київської області на підставі отриманого нею 01 жовтня 1999 року свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7, померлої 15 березня 1999 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного Кодексу України в редакції 2004 року, оскільки відповідно до Прикінцевих та перехідних положень його положення застосовуються до тих прав та обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 268 ЦК України на вимогу власника про визнання незаконним правового акту органу державної влади або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності, позовна давність не поширюється.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, та визнання правочину недійсним, визнання незаконним рішення органу державної влади, або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами.

За правилами ст. 126 ЗК право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

В ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що є вся підстави та докази для задоволення позову.

Колегія суддів із вказаними висновками погоджується, оскільки вони є обґрунтованими і відповідають вимогам закону.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 жовтня 1999 року посвідченого державним нотаріусом Броварської районної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-3799 спадкоємцями майна ОСОБА_7 є її сестри ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рівних частинах кожна. (а.с. 8)

Спадкове майно на яке видано вказане свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 0,417 га, розташованої на території с. Рожни, Броварського району, Київської області, наданої для обслуговування житлового будинку, ведення особистого господарства, що належала спадкодавцю ОСОБА_7 на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданного виконкомом Рожнівської сільської - ради 14 липня 1999 року, серії ІУ-КВ № 033930. Свідоцтво зареєстровано в сільській раді 01 жовтня 1999 року, в реєстрі за № 2-3900.

Також згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 жовтня 1999 року посвідченого державним нотаріусом Броварської районної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-3796 спадкоємцями майна ОСОБА_7 є її сестри ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рівних частинах кожна. Спадкове майно складається з жилого будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходяться в с. Рожни, по вул. Партизанській, 4. До будинку примикають надвірні будівлі: сарай - Б, сарай-погріб - В, вбиральня - Д, колодязь - К, огорожа -14, тротуар - Т, навіс - Е. Вказане свідоцтво зареєстровано в БТІ - 27 жовтня 1999 року. (а.с. 9).

Але вступереч вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом, не зважаючи на право позивача ОСОБА_4 на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,417 га, розташованої на території с. Рожни, Броварського району, Київської області, по вул. Партизанській, 4, прийнято рішення виконавчим комітетом Рожнівської сільської ради від 30 січня 2001 року про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам в с. Рожни, а саме в п. 2 зазначено про те, що передати у приватну власність земельну ділянку площею 0,640 га для ведення підсобного господарства та обслуговування житлового будинку в с. Рожни, Броварського району, Київської області по вул. Партизанській, 4 - ОСОБА_5 (а.с. 41).

На підставі вказаного рішення виконавчого комітету Рожнівської сільської ради від 30 січня 2001 року, ОСОБА_5 отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії ІУ-КВ № 108956, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5222. (а.с.10).

На підставі довідки виданої сільським головою Рожнівської сільської ради від 05 березня 2008 року за № 218 вбачається, що ОСОБА_4 із заявами про відмову від земельної ділянки чи надання згоди на оформлення права власності не зверталася, та в сільській раді такі заяви від її імені не зареєстровані, (а.с. 11).

Згідно вказаного державного акту на право власності на землю ОСОБА_8 передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,412 га в межах згідно з планом. Землю передано для обслуговування житлового будинку - 0,25 га та ведення особистого підсобного господарства - 0,162 га.

Проте, в довідці Рожнівської сільської ради від 04 лютого 2009 року за № 91 зазначається, що згідно земельно-шнурової книги до 2001 року за адресою с. Рожни, вул. Партизанська, 4 рахувалась земельна ділянка загальною площею 0,417 га, з них: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства площею 0,162 га. (а.с. 42).

Так, згідно виданого на ім'я ОСОБА_7 державного акту на право приватної власності на землю від 14 липня 1999 року серії ІУ-КВ № 033930, передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,417 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого господарства.

Як вбачається із плану зовнішніх меж земельної ділянки вона складається з земельних ділянок площею 0,129 га, та 0, 2827 га. (а.с. 88).

Згідно архівного витягу від 22 червня 2009 року за № 61, рішенням виконавчого комітету Рожнівської сільської ради народних депутатів від 22 листопада 1996 року передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки, які раніше були надані у постійне користування для індивідуального будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та розвитку особистого підсобного господарства ОСОБА_7 для індивідуального житлового будівництва -0,25 га, особисте підсобне господарство -0,15 га, загальною площею 0,40 га. (а.с. 134).

Таким чином, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 жовтня 1999 року посвідченого державним нотаріусом Броварської районної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-3799 спадкоємцями майна ОСОБА_7 має право на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,417 га, з них: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства площею 0,162 га.

24 грудня 2003 року ОСОБА_5, в інтересах якої діяла ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_3 незабудовану земельну ділянку площею 0,219 га в с. Рожнах, Броварського району, Київської області, та як зазначається в п. 1. Договору дарування земельної ділянки, яка є частиною належної дарувальнику земельної ділянки загальною площею 0,412 га, з цільовим призначенням - ведення особистого підсобного господарства. Договір дарування укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 від 24 грудня 2003 року посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 9201. (а.с. 49).

На підставі вказаного договору дарування ОСОБА_3 Рожнівською сільською радою 09 травня 2005 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 080850, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 85. (а.с. 50).

14 вересня 2007 року померла ОСОБА_5, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 23, та видано свідоцтво про смерть серії 1-ОК № 098402. ( а.с. 116).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне їй майно. Спадкоємцем є її чоловік ОСОБА_2 Спадщину він прийняв, та 22 травня 2008 року йому державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом на належну ОСОБА_5 1/2 частини квартири в м. Києві, по провулку Гагаріна,15. (а.с. 135), що також підтверджується матеріалами спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_5 за № 958. (а.с. 150-160).

Таким чином захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється згідно ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, віднесених до їх компетенції, суд у разі задоволення позову визнає рішення цих органів недійсними і зобов'язує їх, залежно від характеру спору, виконати певні дії на захист порушеного права чи сам визнає це право за позивачем.

Також враховуючи те, що встановлено, що спадкова частина земельної ділянки, яка на праві спадкування належить позивачу ОСОБА_4 передано іншій особі ОСОБА_5 без її вилучення та згоди позивача в установленому порядку, суд дійшов першої інстанції вірного висновку про визнання незаконним рішення п. 2 Рішення виконавчого комітету Рожнівської сільської ради від 30 січня 2001 року про передачу ОСОБА_5 у приватну власність земельної ділянки площею 0,640 га для ведення підсобного господарства та обслуговування житлового будинку в с. Рожни, Броварського району, Київської області по вул. Партизанській, 4.

З тих підстав, що судом визнано незаконним п. 2 Рішення виконавчого комітету Рожнівської сільської ради від 30 січня 2001 року, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що слід визнати незаконним державний акт на право власності на земельну ділянку ІУ-КВ №108956, виданий 11 червня 2001 року на підставі рішення Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області від 30 січня 2001 року на ім'я ОСОБА_5 на земельну ділянку розміром 0,412 га в межах згідно з планом, розташованої в с. Рожни, Броварського району, Київської області, на підставі якого їй передано для обслуговування - житлового будинку 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства 0,162 га, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5222, недійсним договір дарування посвідчений 24 грудня 2003 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу за № 9201, згідно якого ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_3 незабудовану земельну ділянку площею 0,129 га в с. Рожни Броварського району Київської області для ведення особистого підсобного господарства, визнати незаконним державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 080850, виданий 09 червня 2005 року Рожнівською сільською радою Броварського району Київської області на підставі договору дарування земельної ділянки площею 0, 1287 га у межах згідно з планом, цільове призначення якої -ведення особистого селянського господарства від 24 грудня 2003 року на ім'я ОСОБА_3, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності за № 85.

Тобто, підставою укладення оспорюваного позивачкою правочину, договору дарування являється державний акт про право власності на землю, який отримала ОСОБА_5 11 червня 2001 року, судом визнається незаконним, а тому і укладений на його підставі правочин є недійсним. Оскільки договір дарування земельної ділянки , яку отримала в дар ОСОБА_3 є недійсним, то не може залишатися законним виданий на його підставі на ім'я ОСОБА_3 державний акт про право власності на землю, який з вищенаведених підстав визнається незаконним.

Враховуючи вищенаведене, та виниклі правовідносини щодо визнання недійсним договору дарування земельної ділянки від 24 грудня 2003 року укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, суд першої інстанції вірно застосував положення ЦК України в редакції 1963 року, відповідно до якого встановлений загальний термін позовної давності три роки.

Цей термін починає свій перебіг з моменту посвідчення договору, тобто з 24 грудня 2003 року і з того часу як позивач дізналася про порушення свого права.

Відповідно до ст. 80 ЦК України в редакції 1963 року суд, може визнати поважними причини пропуску строку позовної давності.

Зважаючи на зазначені позивачем причини пропуску терміну позовної давності, колегія суддів погоджується з висновком суду про визнання їх поважними і вважає, що її порушене право підлягає захисту.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо задоволення позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними у рішенні.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони теж не спростовують висновків суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий :

Судді :