Справа № 22-ц/2690/1625/2012 Головуючий у 1 інстанції - Букіна О.М.
Доповідач Андрієнко А.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Пазюк Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 15 листопада 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Свої вимоги мотивувала тим, що в період шлюбу з відповідачем вони придбали двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, автомобіль «Volkswagen Touran" реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску та кошти на депозитному рахунку у ПАТ «Укргазбанк» . Просила виділити їй та відповідачу по 1/2 частині зазначеної квартири, виділити відповідачу автомобіль «Volkswagen Touran" реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску , стягнувши на її користь компенсацію за 1/2 частину його вартості в сумі 88547 грн 02 коп, та стягнути з відповідача на її користь 1/2 частину депозитного вкладу в розмірі 15 000 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду м.Києва від 15 листопада 2011 року позов задоволено частково. За сторонами визнано право власності на 1/2 частину за кожним на квартиру АДРЕСА_2 , відповідачу виділено автомобіль «Volkswagen Touran" реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску , стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки 1/2 частину його вартості в розмірі 88547 грн 02 коп, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати, визнати, що квартира АДРЕСА_1 та автомобіль «Volkswagen Touran" реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску є його особистою власністю, відмовити в задоволенні позову повністю, мотивуючи тим, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, зібраним доказам не дав належної оцінки та допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції відповідач підтримав свою апеляційну скаргу з доводів та підстав , викладених в ній.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги , перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 3.08.1996 року по 15.11.2010 року. Спальних дітей не мають.

Згідно ст. 60 ч.2 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Судом першої інстанції визнано, що квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбана в період їх шлюбу.

Однак, з такими висновками суду погодитися не можна із наступних підстав.

Згідно ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є :

1) Майно, набуте нею, ним до шлюбу,

2) Майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування,

3) Майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідачем надано договір купівлі-продажу нерухомості від 19.02.1999 року, укладеного на Київській універсальній біржі, згідно якого він продав квартиру АДРЕСА_3, яка належала йому до шлюбу з позивачкою на праві особистої власності за 18 000 гривень, та в той же день на тій же Київській універсальній біржі придбав на підставі договору купівлі-продажу за 6 000 гривень квартиру АДРЕСА_4. ( а.с.235-236)

Із зазначених договорів вбачається, що квартира АДРЕСА_5 хоч і придбана відповідачем в період шлюбу із позивачкою, однак, куплена за кошти , які відповідача отримав від продажу свого дошлюбного майна, тобто за його особисті кошти.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку про те, що квартира АДРЕСА_5 є особистою власністю ОСОБА_2 та поділу між сторонами не підлягає.

Позивач не надала належних та достовірних доказів того, що вона своїми коштами приймала участь у придбанні спірної квартири.

В іншій частині суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про доведеність позовних вимог позивачем.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 15 листопада 2011 року в частині поділу квартири АДРЕСА_1 скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в частині поділу квартири відмовити.

В решті рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 15 листопада 2011 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :