Справа № 206/3122/2012 Провадження № 22-ц/0290/2205/2012Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 30 Доповідач: Панасюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2012 м. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі: головуючого судді Панасюка О.С., суддів Сопруна В.В., Медвецького С.К., з участю секретаря Торбасюк О.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного пасажирського управління Державної адміністрації залізничного транспорту України «Укрзалізниця», Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 20 червня 2012 року,

встановила:

В квітні 2012 року ОСОБА_2 звернувся в суд з цим позовом, відповідно до якого вимагав стягнути з Головного пасажирського управління Державної адміністрації залізничного транспорту України «Укрзалізниця» 1517 грн. 87к. матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди, у визначені розміру якої поклався на розсуд суду.

Вказував, що має статус учасника Великої Вітчизняної війни і належить до ветеранів війни, а відтак має право на пільговий безкоштовний проїзд, в тому числі і по території Російської Федерації, проте в травні 2010 року в залізничній касі в м. Вінниці йому було відмовлено у безкоштовному проїзді по території Російської Федерації, у звязку з чим він був вимушений доплатити 1517 грн. 87к. Вважав, що таким діями відповідача йому завдано також моральної шкоди.

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 20 червня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати це рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких міркувань.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Ч.ч.1,2 ст.303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції; апеляційний суд досліджує лише ті докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

За змістом ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, судова колегія розглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених ОСОБА_2 в суді першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому Реєстрі осіб, які мають право на пільги, як учасник Великої Вітчизняної війни та користується пільгами відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», отримує пенсію за віком. 27 квітня 1990 року управлінням праці та соціального захисту населення в Замостянському районі м. Вінниці ОСОБА_2 було видано посвідчення про право на пільги, як особі, нагородженій орденами та медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни. 3 лютого 1998 року управлінням праці та соціального захисту населення по Замостянському районі м. Вінниці ОСОБА_2 відповідно до затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 12 травня 1994 року «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків, що підтверджують статус ветеранів війни» зразків було видране посвідчення учасника війни. 5 червня 2007 року позивач отримав лист талонів на право одержання ветераном війни і особою, на яку поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», проїзних квитків з 50-відсотковою знижкою їх вартості на території України.

Відповідно до абзацу 5 п.2 ст.9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками війни визнаються особи, нагороджені орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни та війни з імперіалістичною Японією.

П.2 додатку № 2 Угоди Співдружності Незалежних Держав від 12 березня 1993 року «Про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них» передбачене право на безоплатний проїзд в міжміському транспорті лише учасникам війни, які входили до діючої армії.

Згідно з п.1.7. додатку № 3 цієї Угоди особи, нагороджені орденами та медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, мають право на безоплатний проїзд в міському та приміському транспорті.

Оскільки позивач, як особа, нагороджена орденами та медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, користується пільгою на безоплатний проїзд в міському та приміському транспорті на території держав учасниць СНД, право на безоплатний проїзд в міжміському транспорті мають лише учасники війни, які входили до діючої армії, до яких позивач не належить, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про безпідставність позовних вимог.

Таким чином доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, норми матеріального і процесуального права судом застосовані правильно, а тому підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 20 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Оригіналу відповідає: