Номер провадження: 22-ц/1590/6168/12
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Колеснікова Г.Я.,

суддів Вадовської Л.М., Фадєєнко А.Ф.,

при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Першого заступника начальника територіального управління державної судової адміністрації в Одеській області ОСОБА_4 про визнання незаконними дій, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2012р. ОСОБА_3 звернулась із зазначеним позовом до Малиновського районного суду м. Одеси.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2012р. позовна заява ОСОБА_3 передана на розгляд Приморському районному суду м. Одеси з підстав п. 3 ч.1 ст.116 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду та повернути справу на розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установлених відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Передача справи на розгляд іншому суду допускається у виняткових випадках, коли це необхідно для забезпечення найбільш обєктивного і повного розгляду справи.

Ці випадки визначені у ст. 116 ЦПК України.

Пунктом 3 ч.1 ст.116 ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Постановляючи ухвалу від 18 квітня 2012р. суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гуревський В.К. правильно передав справу на розгляд іншому суду, оскільки після задоволення собі самовідводу у суді неможливо було утворити новий склад суду для розгляду справи.

Встановлено, що з лютого 2000 р. до березня 2012 р. ОСОБА_3 працювала в апараті Малиновського районного суду м. Одеси.

У січні 2012р. вона звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси із зазначеним позовом, а до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до низки суддів Малиновського районного суду м. Одеси, в тому числі до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, про визнання їх дій та бездіяльності противоправними (а.с. 3, 38, 39).

Як вбачається із матеріалів справи, у Малиновському районному суді м. Одеси з 2004р. запроваджена спеціалізація з розгляду цивільних, кримінальних та адміністративних справ.

Cправи цивільної юрисдикції розглядають 14 суддів, а саме: ОСОБА_5, ОСОБА_15, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_16, ОСОБА_11, ОСОБА_17, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_18 (а.с.71).

Зборами суддів також визначена спеціалізація суддів з розгляду конкретних категорій справ цивільної юрисдикції.

Так, судді Лічман Л.Г. та Гранін В.Л., які обіймають адміністративні посади в даному суді, розглядають, відповідно, справи наступних категорій:

- про поновлення на роботі;

- окремого провадження;

- спори про розірвання шлюбу;

- про спадкування (а.с.71).

Згідно ч.ч. 3, 4 ст.15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ст..11-1 ЦПК України визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду за принципом вирогідності з урахуванням обставин, встановлених законом.

Після визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, внесення змін до реєстраційних даних щодо цієї справи, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду не допускається, крім випадків, установлених законом.

Встановлено, що позовна заява ОСОБА_3 була предметом автоматичного розподілу і перерозподілу 12 разів та передавалася 12 суддям, 10 з яких - ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_18, ОСОБА_17, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_1 заявили собі самовідвід з тих підстав, що є відповідачами за адміністративним позовом ОСОБА_3 або особисто знайомі з позивачкою, яка працює у суді (а.с. 9, 12, 14, 16, 19, 22, 24, 26, 28, 43).

Судді Буран О.М. та Маркарова С.В., визначені автоматизованою системою документообігу суду, не вирішували питання про рух позовної заяви ОСОБА_3 у звязку з тимчасовою непрацездатністю, наслідком чого 24 січня та 13 квітня 2012 р. здійснювався перерозподіл (а.с. 6-8, 29-32, 34, 73-80).

Доводи апеляційної скарги щодо можливості утворити новий склад суду, оскільки позовна заява підлягала передачі суддям Бурану О.М., Маркаровій С.В., Граніну В.Л. або ОСОБА_9 до уваги не приймаються.

Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010р. №30 (далі Положення) не передбачена повторна автоматизована передача справи одному й тому ж судді.

Несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи документообігу має наслідком відповідальність, встановлену ст. 361 КК України.

За таких обставин суддям Бурану О.М. та Маркаровій С.В., які вже визначались автоматизованою системою суддями-доповідачами 24 січня та 8 лютого 2012р., справа 18 квітня 2012р. повторно розподілятися не могла.

Позовна заява ОСОБА_3 про визнання незаконними дії керівника ТУ ДСА в Одеській області та стягнення моральної шкоди не відноситься до категорії справ, які визначені суддям Лічману Л.Г. та Граніну В.Л. зборами суддів Малиновського районного суду м. Одеси (а.с.71).

З огляду на правила ч.3 ст.11-1 ЦПК України та п.п.3.1.2., 3.1.14. Положення автоматизована система не могла розподілити позовну заяву ОСОБА_3 й цим суддям.

Діюче процесуальне законодавство не містить норми, яка зобовязує суд вирішувати питання про передачу справи з одного суду до іншого у відкритому судовому засіданні із сповіщенням осіб, які беруть участь у справі, у разі застосування п.3 ч.1 ст.116 ЦПК України.

Тому доводи апелянтки щодо розгляду цього питання у відкритому судовому засіданні до уваги не приймається.

Згідно ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «кожен має право на справедливий розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру…».

Виходячи із положень ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського Суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. ст. 2, 8 ч. 1 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд має бути «безстороннім» і «незалежним» за ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і засад цивільного судочинства.

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі Лавентс проти Латвії (Lavents c. Lettonie) зазначив, що по-перше, йдеться про субєктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен субєктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати обєктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зайняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та обєктивної безсторонності тісно повязані між собою (див., серед інших рішення у справах „Фельдман проти України від 08 квітня 2010 року, п.96, „Мироненко і Мартенко проти України від 10 грудня 2010 року п.п.66-70, „Романова проти України від 13 грудня 2007р. п.п. 24-25, „Бочан проти України від 03.05.2007р. п.п.65-68).

Тому, застосовуючи субєктивний та обєктивний підходи до даній справи, слід виключити будь-яку упередженість, особисте переконання суддів або будь-який правомірний сумнів щодо розгляду справи Малиновським районним судом м. Одеси.

З урахування викладеного колегія суддів вважає, що справи позивачки не може розглядатися у цьому суді.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п.1 ч.1 ст. 312, 313, п.4 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2012 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає чинності з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_19