Справа № 2/1901/424/2012
Р І Ш Е Н НЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2012 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

в особі: судді Німко Н.П.

при секретарі Щербань М.М.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Шибалинської сільської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом до Шибалинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області про визнання за кожним з них право власності на 1/8 частини будинковолодіння в с. Комарівка по вул. Центральна,11 Бережанського району Тернопільської області, що належали їх синові ОСОБА_3, який помер 21 квітня 1992 року. В даний час позивачі бажають у встановленому законом порядку реалізувати своє право на спадкування згаданого спадкового майна. Однак, здійснити цього не можуть, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на ім'я померлого, що і змусило їх звернутися в суд із згаданим позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, одночасно виступаючи представником позивачки ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, та просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті його сина ОСОБА_3, який помер 21 квітня 1992 року, у вигляді 1/8 частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул. Центральна,11 в с.Комарівка Бережанського району Тернопільської області, також просить визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно , яке залишилось після смерті сина ОСОБА_3, який помер 21 квітня 1992 року, у вигляді 1/8 частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул.Центральна,11 в с.Комарівка Бережанського району Тернопільської області. Також пояснив, що по вул. Центральна,11 у с.Комарівка Бережанського району Тернопільської області проживало четверо осіб, а саме; він ( позивач по справі) ОСОБА_1, його дружина (позивачка по справі) ОСОБА_2, та їхні два сини: ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Оскільки їхній двір відносився до категорії колгоспних дворів то кожному з них, як членам колгоспного двору належало по 1/4 частині даного будинковолодіння. ОСОБА_3 (син позивачів) помер 21 квітня 1992 року, про що було видано свідоцтво про смерть серії 11-ИД № 279048. Після своєї смерті ОСОБА_3 заповіту не залишив. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини будинковолодіння із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул. Центральна,11 в с. Комарівка Бережанського району Тернопільської області, якою померлий правомірно володів за життя, як член колгоспного двору. Після його смерті спадкоємцями першої черги за законом є він позивач по справі, як батько померлого, та ОСОБА_2 (позивачка по справі), як мати померлого. Строку після смерті сина вони не пропустили, оскільки постійно проживали із померлим, до 6-ти місяців вступили в управління його спадковим майном, заяви про відмову від спадщини не подавали. Тому, просить суд визнати за ним, як за спадкоємцем першої черги за законом право на у вигляді 1/8 частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул. Центральна,11 в с.Комарівка Бережанського району Тернопільської області, та за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно , яке залишилось після смерті сина ОСОБА_3, який помер 21 квітня 1992 року, у вигляді 1/8 частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул.Центральна,11 в с.Комарівка Бережанського району Тернопільської області.

В судове засідання представник Шибалинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області не зявився, однак надіслав заяву в якій щодо задоволення позову не заперечує, визнав ті обставини на які покладається позивач в обгрунтування заявлених вимог.

Суд, заслухавши пояснення позивача, взявши до уваги заяву відповідача та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків( спадщини) від фізичної особи, яка померла( спадкодавця) до інших осіб( спадкоємців). У відповідності зі ст. ст. 1217, 1220, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; спадкування здійснюється за заповітом або за законом, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, який діяв до прийняття Цивільного Кодексу України від 01 січня 2004 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном…,, де зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Виходячи з норм п.4, 5 Прикінцевих та перехідних Положень ЦК України( 01.01 2004 року), Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного Кодексу України, застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Судом встановлено, що по вул. Центральна.11 в с.Комарівка Бережанського району Тернопільської області проживав ОСОБА_3, який помер 21 квітня 1992 року, не залишивши заповіту. Позивачі, як батьки померлого є його єдиними спадкоємцями першої черги за законом. Після смерті ОСОБА_3 відкрилося спадкове майно у вигляді ј частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул. Центральна,11 в с.Комарівка Бережанського району Тернопільської області, яким померлий, як член колгоспного двору правомірно володів за життя. Строку для прийняття спадщини позивачі не пропустили, оскільки до 6-ти місяців вступили в управління його спадковим майном, заяв про відмову від спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця не подавали, тобто фактично прийняли згадану спадщину, де перешкодою в реалізації прав позивачів стала відсутність на ім'я померлої правовстановлюючих документів на згадане спадкове майно.

Зазначені судом факти доведені в судовому засіданні поясненнями позивача, свідоцтвами про смерть ОСОБА_3 та іншими доказами по справі.

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняв спадкове майно після померлого 21 квітня 1992 року ОСОБА_3, яке складається із 1/8 частини будинковолодіння із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул. Центральна,11 в с. Комарівка Бережанського району Тернопільської області, яким померлий правомірно володів за життя, а тому його позовні вимоги слід задовольнити та визнати за ним право на таке спадкове майно.

Також, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2, як спадкоємиця першої черги за законом, фактично прийняла спадкове майно після померлого 21 квітня 1992 року ОСОБА_3, яке складається із 1/8 частини будинковолодіння із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул. Центральна,11 в с. Комарівка Бережанського району Тернопільської області, яким померлий правомірно володів за життя, а тому слід визнати за нею право на таке спадкове майно.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 12, 60, 213, 215 ЦПК України, ст. 549 ЦПК України ( в ред. 2001 року) ст. ст. 1216, 1217, 1220, 1223, ЦК України в ред. 2004 року), суд, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем першої черги за законом право власності на спадкове майно у вигляді 1/8 частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул. Центральна,11 в с.Комарівка Бережанського району Тернопільської області, яке залишилось після померлого 21 квітня 1992 року ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2, як за спадкоємицею першої черги за законом право власності на спадкове майно у вигляді 1/8 частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул. Центральна,11 в с.Комарівка Бережанського району Тернопільської області, яке залишилось після померлого 21 квітня 1992 року ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів після прийняття рішення суду. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя

Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_5