Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.12.2012 року м.Миколаєва

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Притуляк І.О., при секретарі Будикіній А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди недійсною,

В С Т А Н О В И В

11.10.2012 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 04.03.2008 року, р№1393.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що при укладанні договору купівлі-продажу від 04.03.2008 року вважав наслідками укладення цього договору здійснення догляду відповідачем ОСОБА_2 за ним, оскільки мав необхідність в сторонній допомозі в силу похилого віку. Посилаючись на норми діючого законодавства, просив суд визнати вище вказаний Договір недійсним, оскільки при його укладенні помилився щодо обставин, які мають істотне значення та вважав, що укладає з відповідачем договір довічного утримання.

У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судове засідання відповідач не зявився, надав суду заяву, відповідно до якої просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 04 березня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до вказаного Договору ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 вище вказану квартиру, договір був посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу та зареєстрований у реєстрі за №1393.

У позові ОСОБА_1 вказав, що даний договір було укладено внаслідок того, що він як людина похилого віку потребував допомоги та догляду, і внаслідок своєї правової неграмотності уклав спірний договір вважаючи, що укладає з відповідачем договір довічного утримання. У подальшому в результаті невиконання відповідачем обовязків по утриманню та догляду за позивачем, останній виявив, що між ними було укладено не договір довічного утримання, а спірний договір, внаслідок якого він безпідставно був позбавлений права власності на майно, тому з метою захисту своїх прав ОСОБА_1 змушений був звертатися до суду з даним позовом.

Згідно статті 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

Так, 14.12.2012р. відповідач подав до суду письмову заяву про визнання ним позовних вимог.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 107,30грн.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1, з однієї сторони, та ОСОБА_2, з другої сторони, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу 04 березня 2008 року та зареєстрований у реєстрі за №1393 - недійсним.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 107,30грн. судового збору.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів після його оголошення. Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва у порядку та строки, передбачені ст.294, 296 ЦПК України.

СУДДЯ: І.О.ПРИТУЛЯК