АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 2036/2-501/11 р. Головуючий 1-інстанції Карімов І.В.
Провадження № 22ц/2090/793/2012 Доповідач Кругова С.С.

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Кругової С.С.,

суддів колегії -ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря - Шпарага О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 10 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, що навчається,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2011 року позивач звернулась з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частки доходів щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років.

В обґрунтування позову посилалась на те, що 09 травня 1986 року уклала шлюб з ОСОБА_3, який зареєстровано Яриненською сільською радою, Пристенського району, Курської області, актовий запис № 9.

Від шлюбу мають двох дітей сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 19 січня 2010 року донька навчається на денному відділенні Української державної академії залізничного транспорту у зв'язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач відмовився надавати таку допомогу і останнім часом проживає окремо від сім'ї.

У квітні 2011 року позивач подала уточнену позовну заяву, яка за змістом аналогічна первісній позовній заяві.

Заочним рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 10 червня 2011 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини доходів щомісячно, починаючи з 28 лютого 2011 року та до досягнення дитиною 23 років. Стягнуто з ОСОБА_3 держмито на користь держави у сумі 51 грн. та 120 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та направити справу для розгляду в той же суд в іншому складі суду.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що про пред'явлення позову не знав, ні копії ухвали про відкритті провадження у справі, ні копії позовної заяви та доданих до неї документів, суд йому не направляв, чим порушив вимоги ст. 127 ЦПК України.

Зазначає, що суд позбавив його права: подати письмові заперечення проти позову всупереч вимогам ст. 128 ЦПК України, своєчасно звернутися за юридичною допомогою та надати докази та взагалі бути присутнім в судовому засіданні. Також копія заочного рішення на його адресу не надсилалась. Про судове рішення стало відомо лише 27 вересня 2011 року, коли був виданий виконавчий лист. Крім того, під час розгляду судом його заяви про перегляд заочного рішення стало відомо, про існування в матеріалах справи повідомленнь, датованих 27 квітня 2011 року та 06 травня 2011 року, про вручення судових повісток за його підписом. Між тим підписи в повідомленнях не є його, оскільки не відповідають оригіналу підпису. Ніяких судових повісток йому не вручалось.

Вказує, що був позбавлений судом представляти докази щодо неможливості надання матеріальної допомоги, оскільки є малозабезпеченою особою та у випадку стягнення аліментів його доходи складатимуть менше прожиткового мінімуму, також страдає гіпертонічною хворобою і знаходиться на диспансерному обліку.

Судова колегія, заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 навчається на другому курсі денної форми навчання за контрактом на економічному факультеті Української державної академії залізничного транспорту і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач не надав суду доказів неможливості надавати таку допомогу.

З таким висновком суду, судова колегія погоджується з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено наступні фактичні обставини по справі.

ОСОБА_4 і ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 9 травня 1986 року (а.с.3).

Від шлюбу сторони мають двох дітей сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 і доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.5).

Діти проживають разом із матірю за адресою АДРЕСА_1 (а.с.4).

Донька ОСОБА_8 є студенткою 2 курсу Української державної академії залізничного транспорту денної форми навчання економічного факультету на контрактній основі з 1.09.2009 року по 30.06.2013 року (а.с.15).

Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Повнолітня ОСОБА_5 продовжує навчання на контрактній основі і на думку судової колегії у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, оскільки проживає з матірю , яка має щомісячний дохід біля 2000 грн.

Що стосується доводів відповідача про неспроможність утримувати дочку до 23 років, то вони не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Так, згідно довідки ДПІ Дзержинського р-ну м.Харкова від 9.02.2012 року відповідач працює в ТОВ «Служба безпеки «Лицар»і отримує заробітну плату.

Довідки Чугуївської поліклініки від 19.12.2011 року і від 9.02.2012 року свідчать про факт знаходження відповідача на диспансерному обліку з діагнозом «Гіпертонічна хвороба 2-3 ступенів»і не містять даних про фактичні витрати, які він несе у звязку з лікуванням.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін ( ч.1 ст. 10 ЦПК України).

Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обгрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.1 ст.60 ЦПК України), крім випадків, встановлених статею 61 цього Кодексу.

Відповідач не довів суду свою неспроможність надавати повнолітній дитині матеріальну допомогу.

Крім того, діючим законодавством не передбачено звільнення одного з батьків від обовязку утримувати повнолітню дитину на період навчання і до досягнення нею 23 років за умов якщо після утримання аліментів його дохід є меншим ніж прожитковий мінімум. Мінімальна заробітна плата з 1 січня 2012 року складає 1073 грн. і відповідно ? частина всього 268 грн.

Судова колегія виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості , вважає, що батьки зобовязані нести витрати для забезпечення дитині необхідного рівня життя.

Суд першої інстанції правильно визначив розмір аліментів в ? частині від заробітку . Дитина проживає разом з матірю і вона фактично несе більші витрати на утримання дитини.

Суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини по справі, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінив докази, які були досліджені в судовому засіданні і дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідач будь яких доказів, які б спростовували висновки суду - не надав.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, п.1 ч.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 10 червня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ухвалою апеляційної інстанції законної сили.

Головуючий суддя: підпис

Судді: підписи

Копія вірна : суддя-