Справа № 1312/1222/12 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/1390/6452/12 Доповідач в 2-й інстанції: Зверхановська Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2012 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Бойко С.М., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Служалі А.Ю.

з участю: представника Винниківської міської ради Мельника А.І., відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 18 липня 2012 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 18 липня 2012 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Винниківської міської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення Винниківської міської ради №1085 від 26.06.2008 року Про передачу в приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки на АДРЕСА_1 , визнання приватизації земельної ділянки незаконною, зобов`язання Винниківську міську раду прийняти рішення про приватизацію земельної ділянки.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі зазначає, що районним судом порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають обставинам справи. Вказує, що рішенням Винниківської міської ради №1085 від 26.06.2008року при визначенні права на земельні ділянки проігноровано принцип пропорційності часток часткам осіб у праві власності на жилий будинок і порушено його право на безоплатну приватизацію частини земельної ділянки, закріпленої за будинковолодінням по АДРЕСА_2 у частині 2/5 цього будинковолодіння. Звертає увагу суду, що приватизація земельної ділянки ОСОБА_1 площею 378 кв.м здійснювалась без відома ОСОБА_2 та без узгодження меж земельних ділянок. Вважає, що оскільки за будинковолодінням по АДРЕСА_1 органами виконавчої влади закріплено земельну ділянку площею 531 кв.м, то на одну частку цього будинковолодіння припадає 106,2 кв.м земельної ділянки, а тому позивачу має належати 212,4 кв.м земельної ділянки для обслуговування його будинковолодіння, а відповідачу 318,6 кв. м земельної ділянки.

Покликається на те, що районним судом не враховано того факту, що вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок, які перебувають у власності і користуванні громадян, та додержанням громадянами правил добросусідства, регламентовано статтями 158-160 ЗК України. Вважає, що судом не дано належної оцінки усім доказам у справі, а також порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, так як справу розглянуто у відсутності відповідачки ОСОБА_1 .

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, у тому числі і апелянта ОСОБА_2 , котрі належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України повідомлені про час та місце розгляду справи, але не з`явилися в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 , районний суд виходив з того, що останнім не доведено тієї обставини, що розмір земельної ділянки, яка мала б йому належати для обслуговування його будинковолодіння, зменшився внаслідок збільшення площі земельної ділянки, яка передана у власність ОСОБА_1 , а також не доведено того, що розмір земельної ділянки, яка на даний час перебуває у його користування взагалі є меншим, оскільки жодних документів, які б це підтверджували, суду не подано.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Районним судом встановлено, що позивач на час пред`явлення позову був власником 2/5 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 15.01.1990 року.

Рішенням виконкому Винниківської міської ради від 15.03.2005 року частині будинку по АДРЕСА_1 , що складає 3/5 частини всього будинковолодіння та належить ОСОБА_1 на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу частини будинку №2616 від 30.07.2003 року, присвоєно поштову адресу АДРЕСА_1 .

На підставі даного рішення відповідачкою ОСОБА_1 оформлено свідоцтво про право власності від 10.06.2005 року на будинковолодіння АДРЕСА_1 та зареєстровано право власності в ОКП ЛОР БТІ та ЕО, що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.06.2005року.

Згідно із ч.1 ст.18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

Перелік категорій земель визначений ст.19 ЗК України і одними з них є землі житлової та громадської забудови, землі природно заповідного та іншого природоохоронного призначення.

Згідно із ст.39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови.

Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності(ч.3ст.78 ЗК України).

Відповідно до ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.

Згідно Закону України від 21.05.1997 року №280/97 «Про місцеве самоврядування в Україні`сільські, селищні, міські, районні та обласні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин визначені у ст.12. ЗК України.

Частиною першою статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Частиною 1 ст.118 ЗК України визначено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Рішенням Винниківської міської ради №1085 від 26.06.2008 року Про передачу в приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки на АДРЕСА_1 ОСОБА_1 передано земельну ділянку площею 0,0378 га згідно технічної документації.

Як вбачається з викопіювання з плану м. Винники та кадастрового плану земельної ділянки по АДРЕСА_1 -Винники, межа земельних ділянок позивача та відповідача проходить по стіні будинку, яка розділяє будинковолодіння позивача за адресою АДРЕСА_1 та будинковолодіння відповідача ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, із плану земельної ділянки розташованої по АДРЕСА_1 (а.с. 22) вбачається, що у користуванні власників будинковолодіння перебуває окрім закріпленої у встановленому порядку земельної ділянки площею 531 кв.м, ще надлишкова земельна ділянка площею 80 кв.м.

Позивачем у порушення вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, згідно яких кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень, не доведено того, що земельна ділянка, яка на даний час перебуває у його користування є меншою, ніж та, якою він має право користуватися.

Крім того, згідно договору купівлі - продажу від 22.02.2012 року позивач продав належну йому частину житлового будинку АДРЕСА_1 відповідачці ОСОБА_1 і нею на підставі даного договору проведено державну реєстрацію права власності.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що оскільки цивільне право ОСОБА_2 не було порушене, то воно не підлягало захисту, а тому рішення суду є законним та обґрунтованим, тобто відповідає вимогам ст.213 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 18 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: