Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22 - 2956/2012 Головуючий у І інстанції Макуха А.А.
Доповідач - Корчевний Г.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого Корчевного Г.В.

Суддів Нежура В.А., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі: Жуковій Л.І.,

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 18 липня 2011 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Заслухавши доповідь судді Корчевного Г.В., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 18 липня 2011 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 32 705,39 грн., витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 1150 грн. і банківські послуги в розмірі 11,50 грн., моральну шкоду в розмірі 1500 грн., судовий збір в розмірі 347, 17 грн. та витрати на інформаційно - технічний розгляд справи в розмірі 120 грн.

Позов третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 3535 грн., судовий збір в розмірі 58.50 грн. та витрати на інформаційно - технічний розгляд справи в розмірі 120 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та просить суд апеляційної інстанції рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 18 липня 2011 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Пославшись на порушення судом норм матеріального та процесуального закону.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що 19 вересня 2010 року о 19 год. 55 хв. в м. Києві при проїзді перехрестя вул. Солом'янська - вул. М. Кривоноса трапилась дорожня транспортна пригода, а саме належний йому на праві власності автомобіль «Деу- Матіз» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 зіткнувся з автомобілем «Хонда Сівік» д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого автомобіль «Деу-Матіз» д/н НОМЕР_1 одержав механічні пошкодження, чим заподіяна йому матеріальна шкода.

Згідно висновку авто товарознавчого дослідження від 26.12.2010 р. щодо визначення розміру матеріального збитку, нанесеного автомобілю позивача становить 32 705,39 грн.

ДТП сталася з вини відповідача ОСОБА_1, що підтверджується Постановою Апеляційного суду м. Києва від 11.11.2010 року, а тому з відповідача як власника джерела підвищеної небезпеки на користь позивача ОСОБА_2 підлягає стягненню матеріальна шкода, завдана відповідачем внаслідок ДТП ОСОБА_1.

Також з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 потрібно стягнути матеріальну шкоду в розмірі 3535 грн., судовий збір в розмірі 58,50 грн. та витрати на інформаційно - технічний розгляд справи в розмірі 120 грн.

Крім того з відповідача на користь позивача та третьої особи з самостійними вимогами підлягає стягненню також сплачений судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Суд задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вірно керувався нормами матеріального та процесуального закону, а саме статтею 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренда тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Посилання апелянта ОСОБА_1 на відсутність будь-яких доказів його вини в зазначеному ДТП та на висновок експертного дослідження № 067-11 від 04.04.2011 року де винною в ДПТ визнано ОСОБА_3, колегія суду до уваги не приймає, так як ці доводи спростовуються висновком авто-технічного дослідження № 88 від 15.10.2010 року де зазначено, що винним у скоєнні ДТП є ОСОБА_1

Крім того в Постанові Апеляційного суду м. Києва від 11.11.2010 року зроблено висновок, що в діях ОСОБА_3 немає вини у ДТП, оскільки внаслідок значного перевищення ОСОБА_1 максимально допустимої швидкості руху (60 км/год), ОСОБА_3 була позбавлена можливості об'єктивно оцінити ситуацію та виконати вимоги п.п. 16.6, 12.3 ПДР в зв'язку з чим була скасована Постанова Солом'янського районного суду м. Києва від 08.10.2010 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладення на неї стягнення у виді позбавлення права керувати транспортним засобом строком на шість місяців.

Відповідно до п. 3 ст. 61 ЦПК України підстави звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином колегія суду вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні ДТП є обґрунтованою і доведеною, а тому суд першої інстанції вірно дав оцінку всім доказам по справі. Факт спростування обгрунтованості сум стягнення матеріальної та моральної шкоди апелянт в свої скарзі ніяким чином не спростовує.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків в рішенні суду не спростовують та містяться лише на формальних міркуваннях.

Тому колегія суду вважає, що рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 18 липня 2011 року обґрунтоване та законне і скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 18 липня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: