РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2012 р. Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гримайло А.М.

при секретарі Смородській М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 до державного виконавця Ленінського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 на дію державного виконавця, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою до державного виконавця Ленінського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2, в якій просив визнати постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 та оголошення на його відчуження від 22.04.2011 року винесену державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 відносно майна боржника - неправомірною, та зобов'язати державного виконавця усунути порушення.

В обгрунтування своїх вимог, зазначив, що у провадженні державного виконавця Ленінського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 на виконанні знаходиться постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ВВ №440320 від 20.09.2010 року, постановлена інспектором ДПС Луганського взводу ДПС про стягнення з ОСОБА_1 255 гривень штрафу в дохід держави, за порушення правил дорожнього руху.

22.04.2011 року, державний виконавець Ленінського відділу ДВС Харківського

міського управління юстиції ОСОБА_2 винесла постанову про накладення арешту в

межах стягнення на автомобіль «Деу Ланос» 2007 року випуску державний номер АХ6414

АХ, який відповідно до кредитного договору №0 від 27.07.2007 року

перебуває в банківській заставі.

29.06.2011 року автомобіль «Деу Ланос» 2007 року випуску державний номер

АХ6414 АХ, працівниками ДАЇ було вилучено вказаний транспортний засіб.

Також, заявник посилався на те. що державним виконавцем, Ленінського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції було порушено ч.1 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», а саме виконавець наклав стягнення на заставне майно, яке застосовується в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3, скаргу підтримав у повному обсязі дав пояснення аналогічні доводами викладеним в скарзі.

Представник Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського МУЮ ОСОБА_2, у судовому засіданні проти скарги заперечувала, вказавши, що 24.10.2010 року на виконання до Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського МУЮ надійшла постанова від 20.09.2010 року №440320 видана ВДАЇ у Ленінському районі м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 510 грн.

22.10.2010 року нею в порядку ст. 25 Закону України «Про виконавче

провадження», винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

17.03.2011 року з метою встановлення майна боржника вона направила запит до

ДПІ у Ленінському районі м. Харкова, КП «ХМ БТІ» та ВДАЇ з обслуговування в

Ленінському районі м. Харкова. 22.04.2011 року до Ленінського ВДВС ХМУЮ надійшла відповідь про наявність у боржника у власності автомобіля НОМЕР_1.

У зв'язку з чим, як зазначила відповідач нею згідно до законодавства з метою виконання виконавчого провадження 22.04.2011 року було винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1, а саме на автомобіль НОМЕР_2 та оголошено заборону на його відчуження в межах суми боргу, виконавчого збору та витрат, та направлено до УДАЇ при УМВС у Харківської області для виконання та сторонам виконавчого провадження.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідив матеріали справи прийшов до висновку, що постанова від 22.04.2011 року про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження винесена з порушенням норм Законів України «Про виконавче провадження». «Про заставу», а також Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що у провадженні державного виконавця Ленінського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 на виконанні знаходиться постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ВВ №440320 від 20.09.2010 року, постановлена інспектором ДПС Луганського взводу ДПС про стягнення з ОСОБА_1 255 гривень штрафу в дохід держави, за порушення правил дорожнього руху.

22.04.2011 року, державний виконавець Ленінського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 винесла постанову про накладення арешту в межах стягнення на автомобіль «Деу. Ланос» 2007 року випуску державний номер НОМЕР_3, який відповідно до кредитного договору №0 від 27.07.2007 року перебуває в банківській заставі. 29.06.2012 року вищезазначений автомобиль, працівниками ДАЇ було вилучено.

Стаття 546 Цивільного кодексу України визначає заставу одним із способів виконання зобов'язання. Аналогічне положення міститься і у статті 1 Закону України «Про заставу».

Відповідно до статті 572 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Особливості звернення стягнення саме на заставлене майно передбачені статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно статті 54 вищезазначеного закону звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. При цьому для задоволення вимог інших стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто лише у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставо держателю.

Суд зазначає, що наклавши арешт на автомобіль «Деу Ланос» 2007 року випуску державний номер АХ64І4 АХ, держаний виконавець Ленінського відділу ДВС Харківського МУЮ не пересвідчився чи перебуває це майно в заставі. Вказані дії державного виконавця Ленінського відділу ДВС Харківського МУЮ можуть значно ускладнити виконання ОСОБА_1, свої зобов'язань перед АКІБ « УкрСиббанк», за кредитним договором № 0 від 27.07.2007 р.

Крім того виходячи з міркувань розумності та доцільності, суд вважає, що при таких обставинах зазначений захід не є спів розмірним зобов'язанням ОСОБА_1, оскільки заборгованість по штрафу за адміністративне правопорушення складає 510 гривень .

Відповідно до п. 2 ст.. 60 Закону України «Про виконавче провадження». У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно до ст. 388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 11,27,57-60,209,215 ЦПК України. Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про заставу», суд

ВИРІШИВ:

Скаргу ОСОБА_1 до державного виконавця Ленінського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2, на дію державного виконавця - задовольнити частково.

Визнати постанову про арешт майна ОСОБА_1, а саме автомобіля «Деу Ланос» 2007 року випуску державний номер НОМЕР_3, та оголошення на його відчуження постановлену державний виконавцем Ленінського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 - неправомірною.

Скасувати постанову державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 22.04.2011 р. про арешт майна, ОСОБА_1, та оголошення заборони на його відчуження.

Стягнути з Ленінського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції на користь ОСОБА_1 107 грн. 30 коп. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя А.М.Гримайло