Справа № 2-2523/12
Провадження № 2/1015/908/2012
РІШЕННЯ

Іменем України

15.11.2012 року м.Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Усатова Д.Д., при секретарі Шевчук О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2012 року позивач звернувся до відповідача з зазначеним позовом. В обгрунтування позову посилався на те, що 2008 року у нього з відповідачем була домовленість про спільну купівлю земельної ділянки та будівництво на ній будинку з метою подальшого продажу. На виконання цієї домовленості 29.01.2008 року на ім'я відповідача сторонами куплено земельну ділянку площею 0,15га, в Київській області, Києво-Святошинському районі. Вузівська сільрада, с.Любимівка, вул.Польова. Земельна ділянка була куплена за суму в національній валюті, еквівалентну 95445 доларів США. На купівлю земельної ділянки він передав відповідачу $73140 доларів США і тому його частка в земельній ділянці становила 0,115га. Відповідач визнавав за ним право на дану частину земельної ділянки. Потім він з відповідачем вирішили виділити частину земельної ділянки розміром 0,0601га. від земельної ділянки загальною площею 0,15 га, та продати її. 10.11.2008р. за його усною згодою, земельна ділянка площею 0,0601га. була продана відповідачем ОСОБА_3 Перед продажем цієї земельної ділянки, відповідач повідомив його про те, що він домовився продати цю земельну ділянку за ціною 8500 доларів США за сотку. Після її продажу, відповідач передав йому отримані кошти в розмірі 51000 доларів США. Потім йому стало відомо, що в дійсності відповідач продав земельну ділянку не за 51000 доларів США, а за 60000 доларів США. Тому він вважає, шо відповідач привласнив його кошти в розмірі 9000 доларів США. В підтвердженні визнання права на частину земельної ділянки відповідач надав йому власноручно написану розписку наступного змісту. Земельна ділянка площею 0,055га., яка фасадною стороною виходить на вул. Польову належить ОСОБА_1; ОСОБА_2 зобов'язується не здійснювати будь-яких дій пов'язаних з відчуженням земельної ділянки площею 0,055га. без попереднього письмового погодження з ОСОБА_1; ОСОБА_2 зобов'язується не перешкоджати ОСОБА_1 переоформленню права власності на земельну ділянку площею 0,055га. В подальшому відповідач порушив домовленості закріплені в цій розписці та без його письмової згоди та без його відома, 30 квітня 2009 року продав частину земельної ділянки площею 0,0086га. від земельної ділянки 0,055га. Грошові кошти отриманні за продаж цієї земельної ділянки в розмірі 11558 грн. відповідач також привласнив. На його звернення в травні 2011 року про переоформлення на його ім'я земельної ділянки площею 0,055 га, відповідач повідомив, що це зробити неможливо, оскільки він 30 квітня 2011 року продав частину від цієї земельної ділянки та пообіцяв повернути йому сплачені кошти, але кошти не повернув. З цього приводу він звертався до правоохоронних органів але йому було рекомендовано звернутись до суду. Оскільки відповідач відмовляється повернути йому кошти, він вимушений звернутись до суду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав зазначених в позові та просив задовольнити позов.

Представник відповідача проти позову заперечував та надав суду письмові заперечення. В обгрунтування вказаних заперечень посилався на наступне. Відповідач ОСОБА_4 дійсно володів земельною ділянкою площею 0.1500 га, яка розташована за адресою Київська обл., Києво- Святошинський район. Вузівська сільрада, с. Любимівка, вул. Польова на підставі Державного акту на право в власності на земельну ділянку Серія ЯЖ № 241392, виданого управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Київської області 05 серпня 2008 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.01.2008р., кадастровий номер земельної ділянки: :08:002:0266. У зв'язку з тим, що позивач ОСОБА_1 сприяв відповідачу в придбанні вищезазначеної земельної ділянки, враховуючи їхні дружні стосунки, а також те, що позивач ОСОБА_1 вирішив побудуватися на придбаній відповідачем земельній ділянці та найняти ОСОБА_5, як будівельника, відповідач пообіцяв подарувати йому частину земельної ділянки площа якої не обговорювалась. 10.11.2008 року, відповідач продав частину вищезазначеної земельної ділянки площею 0.0610 га. та в якості подяки ОСОБА_1 за сприяння в придбанні земельної ділянки передав йому грошову кошти в сумі 51 тисяча доларів США, а також в підтвердженні своєї обіцянки на передачу в подальшому ОСОБА_1 частини земельної ділянки площею 0.0550 га відповідачем була написана розписка.

30.04.2009 року, відповідачем було продано частину земельної ділянки обіцяної ОСОБА_1, площею 0,0086, про що його було повідомлено. Це було тимчасовою мірою для облаштування проїзду до раніше проданої частини земельної ділянки площею 0,0610 га. і 23.09.2011 року було розірвано договір по відчуженню частини земельної ділянки обіцяної ОСОБА_1 площею 0,0086 га. Також відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що всупереч відсутності будь-яких документальних зобов'язань, відповідач не відмовляється від виконання обіцянки про передачу в подальшому ОСОБА_1 частини земельної ділянки площею 0,0550 га. В підтвердження своїх намірів відповідач запропонував позивачу укласти договір дарування на користь позивача, на частину земельної ділянки площею 0,0550 га. за умови, що всі грошові витрати пов'язані з підготовкою документів для укладення договору Дарування буде оплачено обдарованим, тобто ОСОБА_1 Але позивач не виявив бажання оплатити всі грошові витрати, пов'язані з укладанням на його користь договору дарування частини земельної ділянки площею 0,0550 га., а почав вимагати у відповідача грошові кошти. Тому він вважає, що вимоги позивача є незаконними, оскільки ніяких грошових зобов'язань у відповідача перед позивачем немає, а від своєї обіцянки про передачу в подальшому ОСОБА_1 частини земельної ділянки площею 0,550 га відповідач не відмовлявся.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановленні наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 був власником земельної ділянки площею 0,1500 га, яка розташована за адресою Київська обл., Києво-Святошинський район, Вузівська сільрада, с. Любимівка, вул. Польова на підставі Держачого акту на право власності на земельну ділянку, виданого управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Київської області 05 серпня 2008 року на підставі Договору купівлі- продажу земельної ділянки від 29.01.2008р. №104, кадастровий номер земельної ділянки: :08:002:0266.

Як вбачається з наведеного договору купівлі-продажу, земельна ділянка була придбана відповідачем за 354930 грн.

Згідно відмітки на вказаному державному акті, за договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченим ОСОБА_6 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу 10.11.2008 року за реєстровим №2583, ОСОБА_2 продав ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,0601 га із загальної 0,1500 га, що знаходиться в с. Любимівка по вулиці Польова.

Судом встановлено, що кошти отримані за продаж вказаної частини земельної ділянки в розмірі 51000 доларів США відповідач ОСОБА_2 віддав позивачу ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання передати частину земельної ділянки площею 0,0550 га позивачу ОСОБА_1 та без письмової згоди останнього, не відчужувати цю частину земельної ділянки. В підтвердження цієї обставини позивач надав відповідачу 10 листопада 2008 року розписку. Відповідач, відповідно до тексту зазначеної розписки, також визнав право власності на вказану частину земельної ділянки за позивачем ОСОБА_1 Вказані обставини і факт написання зазначеної розписки були підтвердженні в судовому засіданні представником відповідача.

Встановлено, що 30 квітня 2009 року посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0086 га за реєстровим №549, згідно якого ОСОБА_2 продав ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0086 га від земельної ділянки загальною площею 0,1500 га.

23 вересня 2011 року посвідчено договір про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0086 га від земельної ділянки загальною площею 0,15 га від 30.04.2009 року реєстровий №549, за реєстровим №1421.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що відповідач передав позивачу гроші в розмірі 51000 доларів США отримані ним після продажу 10.11.2008 року земельної ділянки площею 0,0601 га від загальної 0,1500 га, що заходиться в с. Любимівка по вулиці Польова, за ге, що вони були друзі та в знак подяки за сприяння (допомогу) в купівлі земельної ділянки площею 0,1500 га. Також він пояснив, саме з зазначених підстав він визнає за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,0550 га та брав на себе зобов'язання передати у власність позивачу цю частину земельної ділянки. Суд не приймає до уваги зазначені пояснення, оскільки на їх підтвердження відповідач не надав будь-яких доказів.

Згідно п. 5 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 січня 2008 року, земельна ділянка площею 0,1500 га була придбана за 354930 гри. Тому твердження позивача, що вказана земельна ділянка була куплена за суму в національній валюті еквівалентну 95445 доларів США, судом не сприймається.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити грошові кошти, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбаченні цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

З письмових доказів по справі та пояснень сторін вбачається, що відповідач взяв на себе зобов'язання не здійснювати будь-яких дій пов'язаних з відчуженням земельної ділянки площею 0,055га. без попереднього письмового погодження з позивачем та зобов'язання не перешкоджати (сприяти) позивачу переоформленню права власності на земельну ділянку площею 0,055га. Але взятих на себе зобов'язань не виконав та відмовляється їх виконувати, тому позовні вимоги в частині стягнення суми підлягають задоволенню. З відповідача слід стягнути на користь позивача суму пропорційну вартості земельної ділянки розміром 0,055 га від загальної ціни купівлі земельної ділянки площею 0,1500 га - 354930 грн., яка становить 130117,34 грн.

Суд, враховуючи викладене, знаходить позовні вимоги ОСОБА_1, в частині стягнення з ОСОБА_2 суми в розмірі 130117,34 грн. обґрунтованими, в судовому засіданні доведеними, такими, що підлягають задоволенню, та, з огляду на наведене вище, оцінивши всі наявні у справі докази у їх сукупності, вважає необхідне відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог, зі стягненням з відповідача на користь позивача вартості понесених та документально підтверджених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 509, 525, 625 ЦК України, ст. ст. 3. 4. 10. 11. 60, 88. 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 130117,34 грн. та судові витрати в розмірі 1301,17 грн.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д. Д. Усатов