Цивільне провадження № 2/1227/3638/2012
Справа № 1227/6946/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2012 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Комплєктової Т.О.,

при секретарі Голубенко О.О.,

за участю

прокурора Першиної В.В.,

відповідача ОСОБА_1

представників третіх осіб ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом прокурора м. Сєвєродонецька в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відібрання дитини, без позбавлення батьківських прав, треті особа - Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради, Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Сєвєродонецька в інтересах малолітнього ОСОБА_3 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_4 про відібрання дитини, без позбавлення батьківських прав, треті особа - Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради, Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року відповідач народила малолітнього сина, ОСОБА_3, але на обліку по вагітності не перебувала. Після народження, малолітню дитину було переведено до дитячого педіатричного відділення багатопрофільної лікарні м. Сєвєродонецька у зв'язку з тяжким станом новонародженого. Батько дитини в свідоцтві про народження записаний зі слів матері. Відповідач відмовилася перебувати з дитиною у відділенні, з посиланням на те, що їй потрібно вирішити особисті питання щодо оформлення соціальних документів та вирішення питання реєстрації. З 28.08.2012 року пообіцяла здійснювати догляд за дитиною у відділенні, але не з'явилася. З 21.08.2012 року дитина знаходилася у педіатричному відділенні Сєвєродонецької міської багатопрофільної лікарні. Відповідач, разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_2, який перебуває на обліку в диспансерному відділенні наркологічної допомоги протягом 13 років, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, в якій не створені належні житлово-побутові умови для проживання малолітньої дитини, відсутні будь-які дитячі речі (ванночка, ліжечко, одяг). Квартира належить співмешканцю ОСОБА_4, його брату, матері та батькові, які заперечують щодо реєстрації громадянки за вказаною адресою. Відповідач до народження дитини ніде не працювала, протягом 8 років вживає наркотичні речовини. Перебуває на обліку у лікаря-нарколога. Навіть під час вагітності вона не припиняла вживати наркотичні речовини. Внаслідок чого відповідач має психічні порушення та потребує лікування в Луганському обласному наркологічному диспансері. Також вона 4 рази притягувалась до адміністративної відповідальності: за заняття проституцією, вчинене повторно протягом року, незаконні виробництво, придбання, зберігання, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту, в невеликих розмірах та за дрібне хуліганство. Відповідач не створила належних умов для проживання, виховання та нормального розвитку дитини, ніде не зареєстрована, що не дає можливості отримувати відповідні виплати, виходячи з інтересів дитини, враховуючи той факт, що мати потребує лікування та певний час для створення умов для виховання та утримання дитини на належному рівні прокурор звернувся до суду з позовом в якому просить відібрати у ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, її малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, без позбавлення її батьківських прав.

Прокурор Першина В.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, підтвердила доводи, викладені у позові, та суду пояснила, що відповідач на обліку по вагітності не перебувала, до моменту звернення до суду з позовом за місцем мешкання зареєстрована не була. Співмешканець відповідача - ОСОБА_2 перебуває на обліку у лікаря-нарколога, та вже більш ніж 10 років вживає наркотичні речовини. Відповідачем не надано належних доказів, що вона має житло та умови для належного виховання дитини. Відповідач не в змозі виховувати дитину та в неї відсутні будь-які фінансові можливості для забезпечення повноцінного розвитку дитини. Просила суд задовольнити позовні вимоги та відібрати у ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, її малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, без позбавлення її батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що на даний час вона мешкає в квартирі, що розташована по вул. Маяковського, вказану квартиру вони винаймають. Раніше вона мешкала в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить родині її співмешканця, проте відносини з вказаними особами не склалися і вона вимушена була винайняти квартиру. Договір найму вказаної квартири, вона надати не може, оскільки винаймає квартиру у знайомих. До народження дитини, а саме - до кінця липня 2012 року, вона кожного дня їздила на роботу у м. Луганськ на маршрутному таксі, на той час вона працювала касиром у супермаркеті. Офіційно оформлена не була, доказів на підтвердження факту своєї роботи надати не може. Її цивільний чоловік - ОСОБА_2, працює не офіційно, раніше був засуджений за крадіжку та відбував покарання в місцях позбавлення волі. На даний час він наркотичні речовини не вживає, до медичного закладу з питанням зняття його з обліку він не звертався. Вона особисто на обліку у лікаря-нарколога не перебуває та не вживає наркотичні речовини. Про свою вагітність вона дізналася коли термін вагітності складав шість місяців. На обліку в медичному закладі по вагітності не перебувала, оскільки не мала реєстрації. Офіційно шлюб зі своїм співмешканцем ОСОБА_2 вони не зареєстрували. У серпні в неї почалися пологи та машиною швидкої допомоги її привезли до пологового будинку. Термін вагітності на момент пологів складав 37 тижнів, дитина народилася з вагою 1, 920 кг. Через 5 днів після пологів її повідомили, що виписують та дали довідку про народження дитини. Сина залишили в лікарні, посилаючись на те, що дитина потребує медичного обстеження. Вона зобов'язалася лягти в лікарню за першою вимогою лікарів. Коли дитина перебувала в лікарні вона забезпечувала її всім необхідним. У ВРАЦС вона зареєструвала сина на своє прізвище, чому її цивільний чоловік ОСОБА_2 не написав заяву, що він є батьком дитини їй не відомо. 15.09.2012 року її сина виписали з лікарні та призначили лікування. У дитини була затримка внутрішньоутробного розвитку, оскільки він не отримував достатньої кількості поживних речовин та вітамінів в період вагітності. На даний час у дитини є ліжко, коляска, ванночка та всі необхідні речі, всі ці речі купувала вона, так як вже після пологів, 20.08.2012 року, вона заробітну плату в розмірі 2 500 грн. Матеріально їхній родині допомагає родина чоловіка, її цивільний чоловік теж працює, але не офіційно. На момент перевірки їх родини соціальними службами вона погано себе почувала, у неї була температура, а її чоловік був зі зламаною рукою. В квартирі не було ніяких дитячих речей, оскільки на той час дитини перебувала у лікарні і вони всі речі віднесли туди. На даний час вони відвідують планові огляди у лікарів, дитина нормально розвивається. Що стосується притягнення її до адміністративної відповідальності, то вона була затримана працівниками міліції, оскільки її попросили пронести наркотичну речовину. Просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що після пологів дитину - малолітнього ОСОБА_3, перевили до дитячого відділення, а мати, відповідач по справі, відмовилася перебувати у відділенні разом з ним. 20.08.2012 року вони намагалися провести перевірку житлово-побутових умов за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання відповідача, проте мати її співмешканця та, відповідно, бабуся малолітнього ОСОБА_3 їх до квартири не пустила. 27.08.2012 року вона сама запросила до себе комісію для обстеження житлово-побутових умов. Комісією було встановлено, що квартира 3 кімнатна, санітарно-гігієнічні умови нормальні, але не було усіх необхідних речей для новонародженого. Відносини в їх родині були конфліктними, бабуся була проти реєстрації малолітнього в квартирі. Вона була згодна тільки на проживання дитини в квартирі протягом одного місяця. До Служби у справах дітей надходила інформація, що дитина проходить лікування лише за рахунок бюджетних коштів, а мати іноді приносить предмети догляду. Батько дитини перебуває на обліку у лікаря-нарколога, тому проживання в такій родині небезпечне для дитини. Зі слів медсестри їй відомо, що відповідач вживала наркотичні засоби в період її перебування у лікарні. Вважала позовні вимоги обґрунтованими, оскільки відповідач не може забезпечити умови для нормального розвитку дитини.

Представник третьої особи ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог. 01.11.2012 року в судовому засіданні пояснень не мала.

Свідок ОСОБА_7, допитана в судовому засіданні, пояснила, що вона працює завідуючою дитячої поліклініки. Вона познайомилася з відповідачем в дитячому відділенні лікарні, на той момент стан здоров'я дитини був середньої тяжкості та дитина потребувала медикаментозного лікування. Після проведення реанімаційних заходів дитину було переведено до дитячого відділення. 14.09.2012 року вона відвідала відповідача за місцем проживання у дитини була кімната, ліжечко, дитяча ванночка. Догляд за дитиною здійснювали мама і тато. Дитину регулярно оглядали лікарі. Рекомендації по лікуванню дитини мати виконувала. Малолітньому ОСОБА_3 було поставлено діагноз гіпоксично-ішемічне ураження ЦНС, вказаний діагноз може бути обумовлений курінням, вживанням наркотичних речовин в період вагітності або тяжкими пологами.

Свідок ОСОБА_8, допитаний в судовому засіданні, пояснив, що він працює лікарем-наркологом в Сєвєродонецькій міській лікарні. ІНФОРМАЦІЯ_2 року його викликали до пологового будинку в зв'язку з тим, що завідуюча відділенням йому повідомила, що до них поступила жінка, яка вживає наркотичні речовини та вона потребує консультації, оскільки медичні працівники помітили у неї сліди від ін'єкцій. Відповідач йому повідомила, що вона вживає наркотичні речовини щодня кількістю до 40 мл. на добу на протязі 8 років. Останню ін'єкцію вона робила 15.08.2012 року. У відповідача було виявлено венозну непрохідність тому вона робила ін'єкції в область шиї, вказаний факт було зафіксовано лікарем-психіатром. За вказаних обставин він повинен був направити відповідача на стаціонарне лікування та медичне обстеження, але він цього не зробив, оскільки відповідач перебувала у пологовому будинку. Аналізи для встановлення чи дійсно відповідач вживає наркотики не робили. Він написав діагноз зі слів відповідача про вживання нею опіоїдів. Вказаний діагноз підтвердила ОСОБА_5, мати співмешканця відповідача, яка повідомила, що відповідач разом з її сином вживають наркотики. Під час огляду відповідач вела себе адекватно, вона не перебувала під дією наркотичних речовин, але погано себе почувала, у неї була ломка. Потім відповідачка пішла з пологового будинку. До нього приходила ОСОБА_5 та просила направити відповідача на терапію. Сама ОСОБА_4 до нього не зверталася.

Свідок ОСОБА_9, допитана в судовому засіданні, пояснила, що вона працює у відділенні патології новонароджених лікарем-педіатром. З відповідачем вона знайома, оскільки та деякий час знаходилася у їх відділенні. 21.08.2012 року малолітній ОСОБА_3 був переведений до їх відділення, оскільки він потребував лікування в умовах стаціонару. З 21.08.2012 року по 07.09.2012 року він у лікарні знаходився сам та догляд за ним здійснювали медсестри. Мати не знаходилася з дитиною в лікарні, пояснюючи це тим, що їй необхідно оформити соціальні документи, зареєструвати дитину та вирішити інші питання. Динаміка розвитку дитини була позитивною, він набирав вагу. Лікування дитини здійснювали за бюджетні кошти, а ліки, яким не забезпечений лікарняний заклад, мати дитини, відповідач по справі, купувала сама. 07.09.2012 року відповідач лягла до відділення і здійснювала догляд за дитиною. 13.09.2012 року вона пішла з лікарні забравши дитину, хоча лікарі не хотіли її відпускати, але вона посилалася на те, що вона зможе продовжити лікування в домашніх умовах. В період знаходження у відділенні відповідач вела себе спокійно, ні з ким не конфліктувала. 11.09.2012 року відповідач відпросилася з метою оформлення документів, вона пішла з відділення о 13-45 годині. О 21-45 годині свідку зателефонувала медсестра і повідомила, що відповідач прийшла до відділення і знаходиться не в адекватному стані. Свідок викликала міліцію для того, щоб вони встановили її стан. Працівники міліції встановили її стан як адекватний та відповідачку залишили у відділенні.

Свідок ОСОБА_5, допитаний в судовому засіданні, пояснив, що відповідач є співмешканкою його сина. Вони проживають за адресою АДРЕСА_1. У вказаній квартирі крім них мешкають свідок, його дружина та онук. Свідку відомо, що відповідач працювала на ринку «Радість» неофіційно. Він дізнався про вагітність відповідача за місяць до пологів. Раніше вона була зареєстрована у м. Луганську. До цього часу його син та відповідач шлюб не зареєстрували. Відповідачу необхідно було зареєструватися, але свідок відмовлявся прописати її в своїй квартирі, оскільки це зайві витрати. Дитину вони зареєстрували за місцем свого проживання. За їх місцем проживання приходили працівники соціальної служби з метою перевірки житлово-побутових умов, оглянули умови були проживання нормальні, але у них не було дитячого ліжечка. Вони вже потім все придбали. У них в родині не було конфліктів. Його син на даний час наркотики не вживає, вживав приблизно 4 роки тому, потім лікувався від наркозалежності. Відповідач не вживає наркотики та доглядає за дитиною. Його дружина на обліку у психіатра не перебувала та не перебуває у даний час.

Свідок ОСОБА_11, допитаний в судовому засіданні, пояснив, що він працює лікарем-психіатром. У серпні місяці до нього звернулася лікар акушер-гінеколог ОСОБА_12 з проханням оглянути жінку, яка поступила до пологового будинку. Акушер-гінеколог повинен викликати нарколога, якщо особа каже, що вона вживає наркотики, або є явні ознаки вживання наркотичних речовин. Він є завідуючим Центром надання наркологічної та психіатричної допомоги населенню та має знання в наркології, оскільки лікар-нарколог працював до 15-00 годин, тому на огляд пішов він. Вказаною жінкою була ОСОБА_4, яка повідомила, що вона вживає наркотичні речовини. У відділенні був присутній цивільний чоловік, який підтвердив її слова. Диференціювати ломку у момент пологів дуже проблематично. Відповідач казала свідку, що вона вживає наркотики. Під пахвами та у області шиї у неї були сліди від ін'єкцій. Дози були середніми, всі дані є в історії хвороби. Через 1-2 дні родичі відповідача, а саме ОСОБА_5, яка є матір'ю її цивільного чоловіка, до нього зверталася з питанням лікування відповідача від наркотичної залежності.

Свідок ОСОБА_13, допитана в судовому засіданні, пояснила, що вона працює у дитячому відділенні лікарні медсестрою. З відповідачем вона знайома, оскільки вона перебувала у них у відділенні разом з дитиною. Дитина поступила до їх відділення приблизно в середині серпня. У них була конфліктна ситуація, а саме, дату свідок не пам'ятає, вона працювала у нічну зміну, їй повідомили, що відповідачку відпустили з лікарні і вона повинна була повернутися до 18-00 години. Вона прийшла приблизно о 22-00 годині разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2, вони шуміли та гучно стукали у двері. Відповідач гучно розмовляла, її стан свідок оцінити не може, оскільки вона не спеціаліст. Лікар викликали міліцію, приїхав наряд міліції, які склали акт. Тоді, коли дитина знаходилася у відділенні без матері, відповідач відвідувала дитину та приносила все необхідне.

Свідок ОСОБА_14, допитана в судовому засіданні, пояснила, що вона працює у відділенні патології новонароджених. Малолітній ОСОБА_3 знаходився у їх відділенні з 20.08.2012 року до 12-13.09.2012 року. За весь період ніяких претензій по догляду за дитиною до відповідача не було, крім випадку, коли вона повернулася о 10 годині вечора, конфліктувала, шуміла, самовільно зайшла в палату. Внаслідок чого, лікар викликав наряд міліції.

Свідок ОСОБА_15, допитана в судовому засіданні, пояснила, що вона є свекрухою відповідача по справі. Всю вагітність вона проживала у її квартирі і свідок за нею доглядала. З відповідачкою вона познайомилася восени 2011 року, її привів син і сказав, що їй ніде жити. Де відповідач працювала їй не відомо, але відповідачка їздила на роботу ввечері та поверталася вранці на таксі. Про її вагітність свідок нічого не знала, вагітність була не помітна. Відповідач зі свідком близько не спілкувалися. У серпні їй повідомили, що відповідач народила дитину. З листопада місяця 2011 року відповідач вже не їздила на роботу. В період часу з листопада 2011 року по серпень 2012 року вона ніде не працювала, син свідка також не працював, вони жили на кошти свідка. На даний час син свідка - ОСОБА_2 ніде не працює. Раніше син вживав наркотики, потім лікувався від наркозалежності. Свідок з чоловіком взяли кредит у банку і на ці кошти купили всі необхідні речі для дитини, а саме: ліжечко, коляску та інше. На даний час її син та відповідач знаходяться на її утриманні, самостійного доходу не мають. У них іноді виникали конфлікти в родині та з цього приводу вона зверталася до міліції. Після пологів відповідач проживала в квартирі свідка.

Вислухавши пояснення прокурора, відповідача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратіфікована Постановою ВР N789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Згідно п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва .

Судом встановлено, що відповідно до листа завідуючої відділенням ІТН Марохіної Ю.А., ІНФОРМАЦІЯ_2 року в пологовому відділенні м. Сєвєродонецька народила ОСОБА_4. Оскільки дитина потребує лікування, 21.08.2012 року він був переведений у відділення патології новонароджених. Мати дитини ОСОБА_4 відмовилася перебувати в лікарні разом з дитиною.

Згідно листа начальника УЗО Водяника Р.В. № 1293 від 27.08.2012 року, в педіатричному відділенні ВПН МЛ м. Сєвєродонецька з 21.08.2012 року знаходиться дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дитина переведена з пологового будинку, знаходиться під доглядом медичного персоналу. Мати дитини на обліку не перебувала, не обстежувалась. З 15 років вживає опіоїди.

Відповідно до листа начальника УЗО Водяника Р.В. № 1309 від 29.08.2012 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року переведений до педіатричного відділення з діагнозом: ГІУ ЦНС, гострий період. Синдром церебральних дратівливості. Абстинетний синдром. ЗВУР І ст.., гіпотрофічний варіант, де знаходиться по теперішній час. Стан дитини середнього ступіні тяжкості з позитивною динамікою. Лікування отримує за рахунок бюджетних коштів. Предмети догляду за дитиною та одяг приносить мати.

Згідно листа від 10.09.2012 року № 1595 головного лікаря КУ «СМБЛ» Рабулець Т.А., ОСОБА_4, 1989 року народження, без реєстрації, була оглянута лікарем-наркологом Центру з надання психіатричної та наркологічної допомоги ОСОБА_8 у пологовому відділенні з метою встановлення діагнозу та подальшого лікування. Потребує направлення до Луганського обласного наркологічного диспансеру. У педіатричному відділенні з 21.08.2012 року по теперішній час перебуває дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з діагнозом гіпоксично-ішемічне ураження ЦНС, синдром церебральних дратівливості. Абстинетний синдром. ЗВУР І ст., гіпотрофічний варіант. Висока група ризику реалізації ВУІ. Дакріоцист новонародженого правого ока. В даний час мати у відділенні по догляду за дитиною не перебувала. Мати пояснює це тим, що «оформлює соціальні документи, прописується». З 28.08.2012 року, сказала, що буде здійснювати догляд за дитиною у відділенні, але не з'явилася. Дитину відвідує не регулярно, але усе необхідне для догляду за дитиною приносить. Медикаментозне лікування здійснюється частково за рахунок матері.

Відповідно листа від 14.09.2012 року № 1635 головного лікаря КУ «СМБЛ» Рабулець Т.А., при переведення новонародженого ОСОБА_3 до відділення патології новонароджених, його мати - ОСОБА_4 відмовилася госпіталізуватися разом з дитиною та оформлювати письмову відмову. Мати госпіталізована/залучена до догляду за новонародженим в умовах стаціонару з 07.09.2012 року. Не дивлячись на проведені бесіди про необхідність завершення курсу лікування в умовах стаціонару після огляду лікаря і консультації невролога, 13.09.2012 року ОСОБА_4 самовільно покинула відділення, забрала дитину, про що було повідомлено головному лікарю, спеціалістам СДД, міліції.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого повторно 15.09.2012 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, батько - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_4.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про народження ОСОБА_3, відомості про батька дитини вказані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до акту первинного акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_4, 1989 р.н., за адресою: АДРЕСА_1 від 27.08.2012 року при обстеженні встановлено, що квартира є трикімнатною та належить ОСОБА_5, 1951 р.н., ОСОБА_15, 1951 р.н., ОСОБА_19, 1970 р.н., ОСОБА_2, 1978 р.н. В квартирі мешкає чотири особи: ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_15 Санітарно-гігієнічні умови гарні. На момент огляду дитячих речей в квартирі не було. Рівень матеріального забезпечення родини становить приблизно 2 тисячі гривень. Стосунки між мешканцями квартири погані, конфліктні. Враховуючи вищевикладене ССД Сєвєродонецької міської ради вважає, що в квартирі не забезпечені умови для утримання дитини.

Згідно відповіді на запит Сєвєродонецького ГУМВС України в Луганській області від 06.09.2012 року № 54Є20517 ОСОБА_4, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, притягувалась до адміністративної відповідальності 4 рази, а саме: протокол № 538919 від 17.08.2007 р. за ст.. 181-1 ч. 1 КУпАП (заняття проституцією); протокол від 31.10.20007 року за ст.. 181-1 ч. 2 КУпАП (заняття проституцією, вчинені повторно протягом року); протокол № 862558 від 16.04.2010 року за ст. 44 ч.1 КупАП (незаконне виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без збуту в невеликих розмірах: протокол № 862557 від 16.04.2010 р. за ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство). ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, притягувався до адміністративної відповідальності 3 рази, а саме: протокол № 590274 від 08.12.2007 року за ст.. 185 КУпАП (злісна непокора законному розпорядженню або вимозі працівника міліції, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця); протокол № 681782 від 28.10.2008 року за ст. 44 КУпАП (незаконне виробництво, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах); протокол № 58382 від 14.10.2001 року за ст.. 173-2 ч. 1 КУпАП (вчинення насильства у сім'ї або невиконання захисного припису).

Відповідно довідки КУ «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» б/н від 30.08.2012 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11 перебуває на обліку в диспансерному відділенні амбулаторної наркологічної допомоги «ЦНПНД МБ» з 03.1999року з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдрому залежності.

Згідно відповіді на запит Головного управління охорони здоров'я Луганської обласної державної адміністрації, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на диспансерному обліку в ЛОНД не перебуває. В період з 01.01.2000 року по 19.11.2012 року за медичною допомогою до ЛОНД не зверталась, на стаціонарному лікуванні не знаходилась.

Відповідно до довідки № 2790 від 04.10.2012 року КП «ЄРЦ м. Сєвєродонецька» в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані усього 6 осіб: а саме: ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_14, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_14, ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_15

Відповідно висновку про відібрання у ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, її малолітньої дитини, без позбавлення батьківських прав Сєвєродонецької міської ради від 14.09.2012 року № 5922, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до теперішнього часу не створила належних умов для проживання, виховання та нормального розвитку дитини, виходячи з інтересів дитини, враховуючи той факт, що мати потребує лікування на певний час для створення умов для виховання та утримання дитини на належному рівні, орган опіки та піклування клопоче про відібрання у ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, її малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, без позбавлення її батьківських прав, терміном на 1 рік для створення належних умов для безпечного утримання та виховання дитини.

Отже, враховуючи, що відповідач не надала до суду належних доказів на підтвердження того, що вона в змозі на даний час надати дитині належні житлово-побутові умови, які б не створювали загрозу для здоров'я малолітньої дитини, а також забезпечити належні умови для її виховання, утримання та нормального розвитку, суд прийшов до висновку, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, висловлені на підтвердження позовних вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд роз'яснює, що відібрання дитини від батьків є тимчасовою превентивною мірою. В тому випадку, якщо підстави, через які дитина була відібрана від батьків, відпали, суд за заявою батьків (одного з них) може винести рішення про повернення дитини батькам (одному з них).

У відповідності до п. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 107 грн. 30 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 150, 164 ч. 1 п. 2-5, 170 СК України, Принципом 6 Декларацією прав дитини Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 р., ст. 18 Конвенціії про права дитини ратіфікованої Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги прокурора м. Сєвєродонецька в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відібрання дитини, без позбавлення батьківських прав, треті особа - Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради, Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради - задовольнити.

Відібрати у ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, її малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, без позбавлення її батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 107 (сто сім) грн. 30 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення в повному обсязі складено 23.11.2012 року.

Суддя Т. О. Комплєктова