Категорія50Доповідач у 2 інстанціїСліпченко
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

9 квітня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: судді Суханової Є.М.

суддів: Сліпченка О.І., Коцюрби О.П.

при секретарі : Клименко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Березанського міського суду Київської області від 29 листопада 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до державного навчального закладу Березанський професійний аграрний ліцей, третя особа: ОСОБА_3 про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2011 року позивач звернувся з вищенаведеним позовом, який обґрунтовував тим, що відповідач при звільнені порушив вимоги діючого законодавства. Представник відповідача та третя особа проти позову заперечував, так як звільненням із займаної посади права позивача порушені не були

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 29 листопада 2011 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з висновками наведеними в рішенні суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги .

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона обґрунтована та підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було встановлено, що наказом від 10.09.1990 року №174-к ОСОБА_2 зарахований на посаду викладача суспільних дисциплін Березанського СПТУ-25 (на даний час ДНЗ Березанський професійний аграрний ліцей). 22.11.2010 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про звільнення його з роботи після завершення літньої відпустки.

Наказом від 03.08.2011 року №33-к ОСОБА_2 звільнено з посади викладача суспільних дисциплін ДНЗ Березанський професійний аграрний ліцейіз 26.08.2011 року на підставі п.1 ст.36 КЗпП України .

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, критично оцінив твердження ОСОБА_2 про те, що про існування наказу про звільнення від 03.08.2011 року він дізнався лише 21.09.2011 року, вважаючи, що між сторонами досягнуто взаємної згоди про звільнення. Разом з тим, колегія суддів встановила, що така думка суду склалась на припущеннях .

Судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи. Це призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду не відповідає вимогам ст. 308 ЦПК України є таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з наступних підстав .

22.11.2010 року позивач з власної ініціативи, ні з ким не погоджуючи, подав заяву про розірвання трудового договору після відбуття щорічної відпустки (а.с. 11).

04.08.2011 року, під час перебування у щорічній відпустці та, встановивши, що на його посаду нікого не запрошено в порядку переведення з іншого підприємства , він з власної ініціативи відкликав попередню заяву (вх. № 153 від 04.08.11, а.с. 24).

26.08.2011 року у позивача закінчувався строк щорічної відпустки. З 19.08.2011 по 07.09.2011 року (20 днів)позивач знаходився на санаторно-курортному лікуванні . 08.09.2011 року позивач, після закінчення санаторно-курортного лікування , приступив до виконання посадових обов'язків, про що свідчить відповідний запис у книзі обліку виходів на роботу.

09.09.2011 року позивач звернувся із заявою про продовження щорічної відпустки строком на 20 днів. (вх. 176 від 09.09.2011 р., а.с. 21). До заяви додав оригінал листка непрацездатності серії АВІ № 75834, а.с. 22).

Наказом від 14.09.2011 року № 42 - к (а.с.. 28) було безпідставно внесено зміни до наказу № 33 -к від 03.08.2011 р. (а.с. 20) про дату його звільнення з 14.09.2011 р., без урахування того, що термін відпустки закінчувався 15.09.2011року.

Таким чином, позивача було звільнено під час його перебування у щорічній відпустці з 14.09.2011 (а.с. 28) .

Колегія суддів встановила, що позивач є інвалідом-чорнобильцем 2 групи (категорія 1). На підставі п. 22 ст. 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи", має право на щорічну додаткову відпустку із збереженням заробітної плати строком 14 робочих днів на рік (а.с. 30). У зв'язку із незаконним звільненням його було позбавленого такого права.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не врахував, що Постановою Пленуму Верховного Суду України від 07.11.92 № 9 Про практику розгляду судами трудових спорівз послідуючими змінами, дано роз'яснення даним правовідносинам .

Зокрема, у п. 8 зазначеної Постанови зазначається, що судам необхідно мати на увазі, що згода власника або уповноваженого ним органу задовольнити прохання працівника про звільнення до закінчення строку попередження не означає, що трудовий договір припинено за п.1 ст.36 КЗпП, якщо не було домовленості сторін про цю підставу припинення трудового договору. В останньому випадку звільнення вважається проведеним з ініціативи працівника (ст.38 КЗпП) .

Там же, у п. 12 Постанови прямо вказано, що працівник, який попередив власника або уповноважений ним орган про розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, вправі до закінчення строку попередження відкликати свою заяву і звільнення в цьому випадку не проводиться, якщо на його місце не запрошена особа в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації (ч.4 ст.24 КЗпП України).

Відповідач не надав суду першої інстанції доказів, що на місце позивача була запрошена особа в порядку переведення з іншого підприємства, організації установи. У матеріалах справи також відсутні будь-які докази, що між позивачем та відповідачем існувала домовленість про звільнення позивача за п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку про порушення трудових прав позивача, при його звільненні не було дотримано вимог чинного трудового законодавства, а тому накази Державного навчального закладу Березанський професійний аграрний ліцейвід 03.08.2011 № 33-к та від 14.09.2011 № 42-к. підлягають скасуванню .

Згідно з тлумаченням підстав для звільнення, передбачених п. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є:

1) угода сторін;

2) закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення;

3) призов або вступ працівника на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу;

4) розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45);

5) переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду;

6) відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці;

7) набрання законної сили вироком суду, яким працівника засуджено (крім випадків звільнення від відбування покарання з випробуванням) до позбавлення волі або до іншого покарання, яке виключає можливість продовження даної роботи;

8) підстави, передбачені контрактом.

Згідно з вимогами ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно з вимогами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно з вимогами ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Колегія суддів прийшла до висновку про часткове обґрунтованість позовних вимог в частині скасування наказів , поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку .

Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження позовних вимог .

Оскільки судом першої інстанції порушені норми матеріального і процесуального права, рішення необхідно скасувати і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково .

Рішення Березанського міського суду Київської області від 29 листопада 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати накази Державного навчального закладу Березанський професійний аграрний ліцейвід 03.08.2011 № 33-к та від 14.09.2011 № 42-к.

Поновити ОСОБА_2 на посаді викладача суспільних дисциплін Державного навчального закладу Березанський професійний аграрний ліцей.

Стягнути з Державного навчального закладу Березанський професійний аграрний ліцейна користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 14 вересня 2011року .

В частині стягнення моральної шкоди ОСОБА_2 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів .

Головуючий:

Судді: