АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/9239/12 Справа № 2-2039/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2012 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Максюти Ж.І.,

при секретарі - Надтоці А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа ОСОБА_3 про скасування наказу, зміну дати і формулювання причини звільнення, стягнення заробітної плати за час затримки виплати належних сум, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, -

В С Т АН О В И В:

У березні 2011 року позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що наказом № 63-П від 03.04.2006 року, вона була прийнята на посаду касира-менеджера з операцій відділення №12 філії ПАТ КБ «Надра».

01 лютого 2011 року вона подала заяву про звільнення за власним бажанням з 15 лютого 2011 року. 15 лютого 2011 року вона підтвердила своє бажання розірвати трудовий договір, про що подала письмову заяву та після цієї дати до роботи не приступала. Відповідно до наказу № 82-П від 28 лютого 2011 року за недотримання обов'язку в частині збереження грошових коштів та невжиття заходів щодо їх повернення, її було звільнено з роботи 28 лютого 2011 року, у зв'язку з втратою довіри. 28 лютого 2011 року відповідач нарахував на її зарплатну картку належні їй до виплати суми, однак розрахунку не здійснив, оскільки зарплатна картка заблокована відповідачем. Просила скасувати наказ № 82-п від 28 лютого 2011 року, змінити формулювання дати та підстав звільнення на звільнення за власним бажанням з 15 лютого 2011 року»; зобов'язати відповідача внести запис до її трудової книжки; стягнути з відповідача на її користь невиплачену заробітну плату, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, та на відшкодування моральної шкоди 10 000 гривень.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

Скасовано наказ № 82-п від 28 лютого 2011 року виданий філією ПАТ КБ «Надра» Дніпропетровського регіонального управління.

Змінено формулювання, дата та підстава звільнення ОСОБА_2 „ на звільнена з посади за власним бажанням з 15 лютого 2011 року на підставі ст. 38 КЗпП України.

Зобов'язано ПАТ КБ „Надра внести запис до трудової книжки ОСОБА_2 про анулювання запису № 19 та зробити новий про звільнення з посади за власним бажанням з 15 лютого 2011 року на підставі ст. 38 КЗпП України.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 суму 2213,14 гривень що включають невиплачену заробітну плату за січень-лютий 2011 року, компенсацію за невикористану відпустку 120 календарних днів в розмірі 8024,4 грн., середню заробітну плату за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 28 лютого 2011 року по 23 липня 2012 року у сумі 34170,57 грн., рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн., а всього 45408,11 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Також судом вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду щодо стягнення заробітної плати в межах строку платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду і ухвали нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_2 була звільнена з порушенням вимог діючого законодавства, за відсутності підстав, передбачених п. 2 ст. 41 КЗпП України та без згоди на її звільнення профспілкової організації.

Судом встановлено, що позивачка працювала у ПАТ КБ „Надра на посаді касира-менеджера з операцій відділення №12 філії ПАТ КБ «Надра» з 03 квітня 2006 року.

01 лютого 2011 року ОСОБА_2 було подано заяву про звільнення за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України.

28 лютого 2011 року позивачка ознайомлена із наказом № 82-п від 28 лютого 2011 року про звільнення з роботи з 28 лютого 2011 року, у зв'язку з втратою довіри відповідно до п. 2 ст. 41 КЗпП України.

Відповідно до ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Відповідно до ч.1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, зазначених ч.ч. 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст. 40, п.п. 2 і 3 ст. 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Відповідно до вимог ст.235 КЗпП України, у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним, або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобовязаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення.

В порушення зазначеного, ОСОБА_2 було звільнено у звязку з втратою довіри відповідно до п.2. ст. 41 КЗпП України, а тому суд зобовязав відповідача змінити формулювання причин звільнення, вказавши причиною звільнення "за власним бажанням у відповідності до ст.38 КЗпП України".

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачка допустила порушення касових операцій при зарахуванні грошових коштів на карткові рахунки клієнтів у 2007-2008 роках, та про те, що у звязку із великою кількістю операцій ці порушення можливо було виявити лише після 2009 року не можуть бути підставою для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Організація праці в установі банку покладається на власника або уповноважений ним орган, а тому функції контролю за здійсненням фінансових операцій у банку є обовязком цих осіб, відповідно до вимог ст.141 КЗпП України. В звязку із чим не своєчасне виявлення порушення касових операцій при зарахуванні грошових коштів на карткові рахунки клієнтів, а також недосконалість компютерних програм в установі банку не можуть бути підставою для звільнення працівника без урахування строків притягнення до дисциплінарної відповідальності, передбачених ст.148 КЗпП України. Крім того, позивачка заперечує свою вину, а вказує на недосконалість компютерних програм у банку.

Задовольняючи частково позов суд врахував вказані обставини у справі, та не порушив норми матеріального права, обґрунтовано застосувавши до вказаних правовідносин вимоги ст.ст.38,41,116,117,148,235,237-1 КЗпП України.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи висновків місцевого суду не спростовують, а із матеріалів справи вбачається, що передбачені ст.309 ЦПК України підстави для скасування чи зміни судового рішення відсутні, і оскаржуване рішення судом першої інстанції ухвалене із додержанням норм процесуального права та у відповідності із нормами матеріального права.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: