Справа № 2-753/12
РІШЕННЯ

Іменем України

04.04.2012 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Волчка А.Я.

при секретарі Тичковській Н.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2010 року ОСОБА_1 звернулася в суд позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів , посилаючись на те, що 20 листопада 2007 року вона, передала відповідачу - ОСОБА_2 721256 грн., що в еквіваленті за курсом Національного банку України становило 142400 доларів США. Отримані від неї грошові кошти було повернуто їй відповідачем частково, а саме в сумі еквівалентній 70000 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 354550 грн. Станом на сьогоднішній день кошти в І сумі еквівалентній 72400 доларів США їй відповідачем не повернуті.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 20 січня 2010 року у справі за її позовом до відповідача встановлено, що нею передавалися грошові кошти в якості авансу за І придбання земельної ділянки.-Також встановлено, що в подальшому відповідач повернула їй частину отриманих від неї коштів.

Таким чином суд встановив у рішенні, що відповідач отримала від неї грошові кошти в І сумі еквівалентній 142400 доларів США, що відповідач повернула їх лише частково в сумі 70000 доларів США, та що ОСОБА_3 не повернула їй кошти в сумі еквівалентній 72400 доларів США.

Оскільки договір щодо купівлі-продажу земельної ділянки між позивачем та відповідачем укладено не було, то грошові кошти в розмірі еквівалентному 72400 доларів США, отримані відповідачем та знаходяться у ОСОБА_3 без правової підстави.

Станом на дату подання цієї позовної заяви неповернутими залишилися кошти в еквіваленті 72400 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 578476 грн.

Розмір процентів за користування безпідставно набутими та неповернутими 72400 доларами США обраховується на рівні облікової ставки Національного банку України.

Облікова ставка НБУ в період з 21 грудня 2007 року до 01 січня 2009 року становила 3%, з 1 січня 2009 року по 29 квітня 2008 року становила 10%, а з 30 квітня 2008 року до 15 червня 2009 року 12%, з 15 червня 2009 року до 12 серпня 2009 року 11%, а з 12 серпня 2009 року по теперішній час 10,25%.

Таким чином, загальний розмір процентів становить 17694,98 дол. США., що за еквівалентом по курсу НБУ становить 141382,89 грн.

Загалом позивач просить стягнути з відповідача 719858,89 грн., в тому числі неповернутих 578476 грн. та 141382,89 грн. процентів за користування неповернутими коштами.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 719858,89 грн., в тому числі неповернутих 578476 грн. та 141382,89 грн. процентів за користування неповернутими коштами.

В ході судового розгляду позивач та її представник збільшили розмір позовних вимог, посилаючись на те, що 20 листопада 2007 року вона, ОСОБА_1, передала ОСОБА_2 721256 грн., що в еквіваленті за курсом Національного банку України становило 142400 доларів США. Отримані від неї грошові кошти було повернуто їй відповідачем частково, а саме в сумі еквівалентній 70000 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 354550 грн. Станом на сьогоднішній день кошти в Сумі еквівалентній 72400 доларів США їй відповідачем не повернуті.

Станом на дату подання цієї позовної заяви неповернутими залишили кошти в еквіваленті 72400 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 578476 грн.

Позивач бажає стягнути з відповідача заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Оскільки неповернутими залишились кошти в еквіваленті 72400 доларів США, що становить 578476 грн., то відповідно загальний розмір 3% річних за період з 21.12.2007 року по 16.01.2012 року становить 70698,79 грн.

Крім того, загальний розмір інфляційних витрат за період з 21 грудня 2007 року по 31 грудня 2011 року становить 334724,50грн.

Загалом позивач просить стягнути з відповідача 983899,29 грн., в тому числі * неповернутих 578476 грн., 70698,79 грн. - 3% річних, 334724,50 грн. інфляційних витрат.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 983899,29 грн., в тому числі неповернутих 578476 грн., 70698,79 грн. - 3% річних, 334724,50 грн. інфляційних витрат, та судові витрати у справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на його недоведеність та необґрунтованість, просив і в його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

За правилами ч. 2 ст. 570 цього Кодексу, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

У відповідності до ч. 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається із матеріалів справи сторони домовлялись про придбання позивачем належної відповідачу земельної ділянки, у звязку з чим 20 листопада 2007 року ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 спірні грошові кошти в розмірі 721256 грн., що еквівалентно 142400 доларам США в якості авансу за придбання земельної ділянки. В подальшому позивач відмовилася від придбання земельної ділянки, договір купівлі-продажу земельної ділянки укладено не було, у звязку з чим відповідач повернула їй частину отриманих коштів,, а саме, як пояснила в судовому засіданні представник позивача - 354550 грн.

Вказана обставина підтверджується рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 20 січня 2010 року ухваленого у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_5, про стягнення боргу, яке набрало законної сили, та іншими доказами дослідженими по справі у їх сукупності, більш того зазначені обставини не оспорювалися сторонами в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюта на день платежу, якщо інший порядок іі визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що відповідач повернула позивачу частину авансового платежу в гривнях, а саме 354550 грн., проти вказаної

обставини не заперечував і представник відповідача, тому залишилося неповернутими -6706 грн.

Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача і позов в цій частині вимог ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

В решті позовних вимог суд відмовляє з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем в силу вказаної статті не доведено та не надано безспірних доказів щодо порушення відповідачем грошового зобовязання з поверненню нею ОСОБА_1 суми авансу, як це передбачено положеннями ст. 625 ЦК України, представником позивача не доведено, коли саме повернута позивачу частина авансового платежу, та цей факт, що ОСОБА_1 передавала відповідачу грошові кошти з визначенням еквіваленту в доларах США і що у відповідача виник обовязок сплатити позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми як це передбачено вимогами ст. ст. 530,610, 612 ЦК України.

Крім цього посилання представника позивача на те, що грошові кошти у відповідача знаходяться без достатньої правової підстави є необгрунтованими, оскільки положення ст. 1212 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки застосовуються до випадків позадоговірних відносин, вчинення злочинних дій.

Також в даному випадку положення ст. 536 ЦК України на які посилається позивач при стягненні авансу не застосовуються.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 210, 530, 533, 536, 570, 610, 612, 625, 1212 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 366706 грн., та 3219 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів, починаючи з дня наступного після його проголошення.

Суддя А.Я. Волчко