РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2012 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мамалуй М.В.

при секретарі Коверченкової М.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Донецька тепло-енергетична компанія Добропіллявугілля, третя особа Добропільське відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя на виробництві, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Донецька тепло-енергетична компанія Добропіллявугілля, третя особа Добропільське відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя на виробництві. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він з квітня 1972 року до 30 вересня 2011 року перебував у трудових відносинах з відповідачем. Працював спочатку гірничим майстром, помічником, заступником начальника дільниці з видобутку вугілля в підземних умовах з повним робочим днем на шахті Добропільська, яка зараз входить до складу ТОВ ДТЕК Добропіллявугілляв м.Добропіллі Донецької області. За час праці на даному підприємстві позивач отримав професійне захворювання у вигляді пневмоконіоз: антрако-силікатоз інтерстиціальная форма 1/1 t/t, хронічний бронхіт, легенева недостатність першого-другого ступеня (захворювання професійне вперше) про що свідчить акт розслідування хронічного професійного захворювання форми П-4 за № 10 від 16 травня 2012 року. Висновком обласного МСЕК від 22.05.2012 року позивач визнаний інвалідом третьої групи з 40% втрати професійної працездатності безстроково. Професійне захворювання, на думку позивача, він отримав у зв'язку з тим, що відповідачем було порушено його право на безпечні умови праці не забезпечене робоче місце належною технологією обезпилювання, передбаченого проектом комплексного обезпилювання шахти та окремих дільниць. На шахті не проводились лікувально-оздоровчі, реабілітаційні заходи від шкідливого втручання на організм підземних працівників виробничих факторів зовнішнього середовища. У зв'язку з цим позивач вважає, що має право, передбачене ст.237-1 КЗпП України, на відшкодування моральної шкоди, яка полягає у фізичних, моральних стражданнях внаслідок професійного захворювання. Позивач зазначає, що порушені його особисті немайнові права, як право на охорону здоров'я, на безпечну працю. У зв'язку з професійним захворюванням цілком порушена нормальна його життєдіяльність. Внаслідок отриманої хвороби втратив здоровя, постійно перебуваю на лікуванні в різних лікувальних закладах, не можу надати відповідну допомогу сімї, що призвело до втрати нормальних життєвих звязків і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи ступень тяжкості своїх моральних страждань просить стягнути на його користь з відповідача, спричинену йому моральну шкоду, у розмірі 20 000 грн.

У судовому засідання позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги, та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги позивача і просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Також пояснив, висновком обласного МСЕК від 22.05.2012 року позивач визнаний інвалідом третьої групи з 40% втрати професійної працездатності безстроково у зв'язку профзахворюванням, яке позивач отримав не зі своєї вини, а з вини відповідача, через недосконалість технології знепилюючи заходів.

Представник відповідача юрисконсульт ТОВ ДТЕК ДобропіллявугілляОСОБА_3, що діє на підставі довіреності, позов не визнала. Зауважила, що наразі на підприємстві створені усі умови для охорони здоровя працюючих. Щодо забезпечення безпечних умов праці у попередні роки - не змогла надати інформацію. Вважає, що факт моральних страждань позивачем не доведено. Позивач не надав до суду висновку медичного органу про перенесений ним стрес або депресію чи інші негативні зміни в його емоційному стані, тобто не довів спричинення йому моральної шкоди внаслідок професійного захворювання. Тому просить відмовити в позові.

Представник третьої особи головний спеціаліст юридичного сектора Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Добропіллі ОСОБА_4, діючий на підставі довіреності, вирішення позовних вимог залишила на розсуд суду. Зазначила, що зі сторони Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Добропіллі були виконанні усі зобовязання по виплатам нарахованим згідно закону.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи справу суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами в зв'язку з відшкодуванням моральної шкоди, регулюються ст. 237-1 КЗпП України.

В судовому засіданні встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ ДТЕК Добропілляувугілляпрацював у ВСП Шахта Добропільська. (а.с. 4-5)

26.03.2012 року наказом ТОВ ДТЕК Добропіллявугілляу звязку зі змінами в організації виробництва ТОВ ДТЕК Добропіллявугіллябув створений Виробничо-структурний підрозділ Шахтоуправління Добропільське Товариства з обмеженою відповідальністю Донецька тепло-енергетична компанія Добропіллявугілляшляхом обєднання ВСП Шахта Добропільська ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля, ВСП Шахта Алмазна ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля, ВСП Шахта Білицька ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля(а.с.22-25).

30 вересня 2011 року позивач був звільнений з шахти за ст.38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з переходом на пенсію за віком.

За час роботи на шахті Добропільська ОСОБА_1 захворів на професійне захворювання. Даний факт підтверджується актом розслідування хронічного професійного захворювання № 10 від 16 травня 2012 року; висновком обласного огляду МСЕК №258412 від 22.05.2012 року, яким позивачу первісно встановлено 40% втрати професійної працездатності та 3 група інвалідності пов'язана з профзахворюванням, безстроково; копією медичного висновку лікарсько-експертної комісії КЛПУ Обласна клінічна лікарня профзахворювань № 88/871 від 27.04.2012 року. (а.с.9-13) Позивач лікувався у пульмонологічному відділені КЛПУ Донецьке обласне клінічне територіальне медичне обєднання з 14.03.2012 по 02.04.2012, що підтверджено випискою та картою хворого. (а.с.14-15)

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Статтею 13 Закону України Про охорону праціпередбачено, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

У судовому засіданні встановлено, що шкоду здоров'ю внаслідок професійного захворювання ОСОБА_1 заподіяно з вини відповідача, що підтверджується актом розслідування хронічного професійного захворювання (а.с.7-8) та висновком МСЕК від22.05.2012 року. (а.с.9-10)

З акту розслідування хронічного професійного захворювання (а.с.7-8) вбачається, що професійне захворювання виникло внаслідок: недосконалість технології знепилюючих заходів, неефективність заходів боротьби з пилом, недотримання та не виконання всього комплексу знепилюючих заходів, передбаченого проектом комплексного знепилювання шахти та окремих ділянок. Не проведення лікувально-оздоровчих, реабілітаційних заходів від шкідливого впливу на організм підземних працівників виробничих факторів зовнішнього середовища.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що умови праці позивача на шахті не відповідали вимогам ст. 153 КЗпП, оскільки були шкідливими та небезпечними, що підтверджується актом розслідування професійного захворювання. (а.с.7-8)

Зазначені умови праці стали причиною професійного захворювання позивача, яке у нього вперше виявлено висновком МСЕК від 22.05.2012 р., яким встановлено, що внаслідок зазначеного професійного захворювання позивач втратив працездатність на 40% і визнаний безстроково інвалідом третьої групи.

Пошкодженням здоров'я внаслідок професійного захворювання позивачеві завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу пошкодження здоров'я, погіршенням життєвих умов, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що у зв'язку з отриманим захворюванням ОСОБА_1 дійсно вимушений змінити звичайний образ життя - потребує постійного медичного лікування наслідків профзахворювання.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03. 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди(із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України №5 від 25.05.2001 року) заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Доказами, наявності факту заподіяння позивачу моральної шкоди, є акт про розслідування хронічного професійного захворювання, рішення МСЕК про встановлення позивачу стійкої втрати працездатності та встановлення інвалідності.

В судовому засіданні на основі аналізу приведених вище доказів вірогідно встановлено вину відповідача у спричинені позивачеві моральної шкоди внаслідок пошкодження здоров'я, що є підставою для задоволення його позову.

З врахуванням викладеного, суд вважає законними та обґрунтованими вимоги позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілляпро відшкодування моральної шкоди, так як внаслідок професійного захворювання позивачу заподіяні фізичний біль і душевні страждання. Ушкодження здоров'я призвело до порушення його особистих немайнових прав, таких як, право на охорону здоров'я, на безпечну працю. Все це призвело до порушення його звичного образу життя та вимагає від ОСОБА_1 додаткових зусиль для організації свого життя, що належним чином має бути компенсовано.

Дані обставини знайшли своє підтвердження в поясненнях позивача, матеріалах справи, дослідженими та проаналізованими у ході судового розгляду.

Враховуючи глибину моральних та фізичних страждань позивача з приводу пошкодження здоров'я, ступінь втрати ним професійної працездатності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 18 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди.

Задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача 20 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди суд не находить можливим, оскільки така сума не відповідає глибині моральних та фізичних страждань позивача, ступеню втрати ним професійної працездатності.

Прийняти до уваги заперечення представника відповідача про те, що позивач не довів факту спричинення йому моральної шкоди внаслідок спричиненої травми та професійного захворювання, суд не може, оскільки це твердження спростовується наданим позивачем та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Доводи відповідача, з приводу того, що позивач не надав обґрунтований розрахунок моральної шкоди, не представив медичні документі, які б підтверджували перенесення позивачем стресових, агресивних і других негативних проявів стану його здоровя не заслуговують на увагу, оскільки у п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-9/2004 р. зазначено, що ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків незалежно від ступеня втрати професійної працездатності вже спричиняють йому моральні і фізичні страждання.

У відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір 107,30 грн.

Керуючись ст.ст.5, 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст.173, 233, 234, 237-1 КЗпП України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Донецька тепло-енергетична компанія Добропіллявугілля, третя особа Добропільське відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя на виробництві - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Донецька тепло-енергетична компанія Добропіллявугілляна користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 18 000,00 грн. (вісімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Донецька тепло-енергетична компанія Добропіллявугіллясудовий збір на користь держави в розмірі 107,30 грн (сто сім гривень 30коп) на р/рахунок 0035, код платежу 22030001, МФО 834016, банк отримувач - ДУ ДКУ Донецької області.

В решті позову відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 16 липня 2012 року власноручно в нарадчій кімнаті.

Суддя М.В.Мамалуй

12.07.2012