РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 0616/4135/12

провадження у справі № 2/0616/1172/12

03 жовтня 2012 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Романюк Ю.Г., за участю секретаря Василенко Т.М. та осіб, які беруть участь у справі:

позивачки: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2, представник ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня подачі заяви і до повноліття сина ОСОБА_5, а також на її утримання в розмірі 1/6 частини від його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною 3-х річного віку.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що з відповідачем перебуває в шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_4, батьком якого в свідоцтві про народження вказаний відповідач ОСОБА_2. З відповідачем практично припинили подружні відносини і проживають окремо. Дитина перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання сина не надає. Відповідач працює в Коростенському ВДАІ Житомирської області, отримує регулярну заробітну плату і тому має можливість надавати допомогу на утримання дитини, інших дітей на утриманні не має.

В судовому засіданні позивачка заявила усне та подала письмове клопотання та зменшила позовні вимоги в частині стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини від заробітку відповідача, просила суд винести рішення, згідно якого стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини від його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття сина ОСОБА_5.

Відповідач в судовому засіданні позов, з урахуванням зменшених позовних вимог, визнав повністю, зазначив, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини від заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб № 072129 від 21 вересня 2010 року (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про народження №136987 від 16.11.2010 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 ТетянаОлександрівна, ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто сторони у даній справі, є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.3), який знаходиться на утриманні позивачки та проживає разом з нею (а.с.5).

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач є здоровою та працездатною особою, інших утриманців, окрім сина - ОСОБА_4, не має. Відповідно до довідки № 79 від 04.09.2012 року відповідач ОСОБА_2 з 06.07.2012 року працює ст. державтоінспектором Коростенського МВ УМВС Житомирської області, його стаж роботи на вказаній посаді складає 2 місяці липень та серпень 2012 року, а середньомісячна заробітна плата у вказаний період становить близько 2278,71 грн. (а.с.25).

Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення відбите і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька,яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів№ 3 від 15.05.2006 року, розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, а також обставини, передбачені ст. 182 СК України, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, визначений Законом України Про Державний бюджет України на 2012 рік, суд приходить до висновку,

що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові, та, з урахуванням зменшення позивачкою розміру позовних вимог, задовольняє позовні вимоги повністю - стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Як відповідач, так і позивачка, в рівних частках повинні утримувати свого сина до досягнення ним повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне утримання дитини.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 214 (двісті чотирнадцять) гривень 60 копійок підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212215, 218, 367 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 141, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше, ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня предявлення позову - 15 серпня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття - 06 листопада 2028 року.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 214 (двісті чотирнадцять) гривень 60 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено в повному обсязі та підписано 05.10.2012 року.

Суддя Романюк Ю.Г.