Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.11.2012 р. Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого - судді Корнешової Т.В.,

при секретарі Демиденко Н.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4

до ОСОБА_2

про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів на утримання дитини

та зустрічному позову ОСОБА_2

до ОСОБА_4

про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки,

в с т а н о в и в:

У березні 2012р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням наступних уточнень, просить припинити встановлене рішенням суду стягнення з нього аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_5 та стягнути їх з відповідача в розмірі 1/3 частки всіх видів її заробітку(доходу) щомісяця, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина, який проживає з ним та на утримання якого відповідач - мати дитини - коштів не надає.

У вересні 2012р. відповідач пред'явила зустрічні вимоги про стягнення з позивача на її користь 1/4 частини доходу на дочку ОСОБА_6, 1993р.н., на час її навчання в Миколаївському професійному ліцеї торгівлі та ресторанного сервісу.

У судовому засіданні кожна з сторін підтримала свої вимоги, просила їх задовольнити, а у протилежних вимогах -відмовити.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а у зустрічному позові слід відмовити, виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 28.11.2006р.

Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Сторони проживають окремо; їх неповнолітній син ОСОБА_5 з травня 2011р. проживає з батьком, перебуває на його утриманні; їх доросла дочка ОСОБА_6 проживає з матір'ю, потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається за денною формою в Миколаївському професійному ліцеї торгівлі та ресторанного сервісу (згідно довідки).

Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 18.04.2008р. ухвалювалося про стягнення з позивача ОСОБА_4 на користь відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання їх дітей, у тому числі, сина ОСОБА_5, проте з травня 2011р. по заяві стягувача виконавчий документ органом ДВС було повернуто та примусове стягнення не здійснювалося через те, що дитина стала проживати з батьком.

Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом і за рішенням суду можуть стягуватися аліменти.

Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати до 23 років своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, при умові, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, право на звернення за якими мають як той з батьків, з ким мешкає дочка, син, так і самі дочка, син, які продовжують навчання.

За наведених правових норм слідує, що стягнення аліментів на неповнолітнього є безумовним та не залежить від майнового стану та можливостей того з батьків, з ким дитина не проживає, це має тільки значення для визначення розміру аліментів. Напроти, аліменти на повнолітніх сина чи дочку на час їх навчання можуть стягуватися за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу.

За фактичними обставинами відповідач ОСОБА_2 є малозабезпеченою, має низьку заробітну плату, має інших утриманців, тому розмір аліментів з неї на користь позивача для утримання їх ще неповнолітнього сина ОСОБА_5 слід визначити мінімальний, встановлений законодавчо.

В свою чергу, позивач ОСОБА_4 також малозабезпечений, має утриманця, при цьому, він непрацездатний, інвалід 1групи, отримує лише пенсію, через що, на думку суду, можливостей надавати матеріальну допомогу дорослій дочці не має.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави належить стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Припинити з 26 березня 2012р. стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 18 квітня 2008р.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 березня 2012р. до повноліття дитини.

В решті вимог ОСОБА_4 відмовити

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_2

до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки - відмовити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 214,60грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання через районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення чи з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Суддя: Т.В.Корнешова