Справа № 2027/6857/12
РІШЕННЯ

іменем України

05.06.2012 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Задорожної А.Н.

при секретарі Тугайбей В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 231200,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн., яка була завдана злочином.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, судові повістки направлені на його адресу, повернуті поштою з відміткою за закінчення строку зберігання.

З огляду на це, враховуючи відсутність заперечень з боку представника позивача відповідно до ст. 224, 225 ЦПК України, судом постановлено рішення про заочний розгляд справи.

Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Київського районного суду м. Харкова від 21.12.2011 року ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, звільнений від кримінальної відповідальності по ч.2 ст.190 КК України на підставі Закону України Про амністіювід 08.07.2011 року №3680-УІ. Цивільний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду. ОСОБА_2 обвинувачувався в тому, що 25 квітня 2011 року він, маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, попередньо увійшовши в довіру до ОСОБА_1, з яким раніше був знайомий та здійснював фінансово-господарську діяльність як приватний підприємець, під приводом займу для здійснення подальшої господарчої діяльності та закупівлі скрейч-карт операторів мобільного звязку, стартових пакетів, знаходячись на автомобільній парковці супермаркету Восторгза адресою: м. Харків, пр. Московський, 274-В, шахрайським шляхом заволодів належними ОСОБА_1 грошима у розмірі 115600,00 грн., не маючи наміру їх повертати, та розпорядився ними на свій розсуд. Вказаним злочином мені було заподіяно матеріальної шкоди на суму 115600,00 грн. (сто пятнадцять тисяч шістсот гривень 00 коп.).

Відповідно до Листа Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства, що регулює закриття кримінальних справвід 1 лютого 2004 року звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави (її компетентних органів) від засудження особи, яка вчинила злочин, та застосування до неї кримінально-правових засобів примусового характеру. Закриття справ щодо таких осіб є проявом загальної тенденції розвитку кримінального законодавства у напрямі пом'якшення відповідальності за злочини невеликої та середньої тяжкості, вчинені вперше, законодавчим втіленням державного гуманізму, наданням державою людині, яка оступилася, можливості виправитися. Водночас звільнення від кримінальної відповідальності не є виправданням особи.

Згідно з статтею 14 Закону України Про амністію у 2011 роцівід 8 липня 2011 року N 3680-VI, амністія не звільняє від обов'язку відшкодувати заподіяну злочином шкоду, який покладено на винну особу вироком або рішенням суду.

Відповідно до пунктів 1, 2, 8 та 9 статті 16 Захист цивільних прав та інтересів судомЦивільного Кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до статті 22 Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкодиЦК України: Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частини першої статті 1166 Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкодуЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, із змінами і доповненнями, зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

З огляду на викладене відповідачем було вчинено злочин, внаслідок якого позивачу було спричинено матеріальних збитків на суму 115600,00 грн. (сто пятнадцять тисяч шістсот гривень).

Підвищений розмір відшкодування збитків встановлюється, зокрема, статтею 230 ЦК України, відповідно до якої правовими наслідками вчинення правочину під впливом обману є відшкодування потерпілому збитків у подвійному розмірі.

Так у ст. 230 Правові наслідки вчинення правочину під впливом обмануЦК України зазначено: якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину.

Правочин, вчинений під впливом обману, належить до правочинів з вадами волі, оскільки у сторони, яка діяла під впливом обману, внутрішня воля сформувалася невірно під впливом хибних відомостей про обставини правочину, спричинених діями інших осіб.

Під обманом слід розуміти навмисне введення в оману однією стороною правочину іншої сторони з метою вчинення правочину.

Таким чином, правовими наслідками вчинення правочину під впливом обману є відшкодування потерпілому збитків у подвійному розмірі, що у даному випадку складає: 231200,00 грн. (двісті тридцять одна тисяча двісті грн. 00 коп).

Відповідно до статті 23 Відшкодування моральної шкодиЦК України: Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Злочинними діями відповідача, повязаними з заволодінням грошових коштів позивача, позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях, які він зазнав у зв'язку із втратою зазначених грошових коштів, неможливістю реалізації своїх планів.

Моральну шкоду позивач оцінив у розмірі 10000,00 гривень.

Завдану позивачу майнову і моральну шкоду під час досудового слідства і розгляду справи у суді відповідач не відшкодував.

У відповідності з ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова і моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкода завдана не з її вини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167, ст. 1192, ч. 1 ст. 1195 ЦК України, Листом Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства, що регулює закриття кримінальних справвід 1 лютого 2004 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 231200,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн., а всього 241200,00 грн. /двісті сорок одна тисяча двісті гривень 00 копійок/.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2412,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.Н. Задорожна