У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" вересня 2012 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Муратової С.О.

при секретарі - Сергєєвій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про примусове входження до житлового приміщення в порядку ст. 376 ЦПК України, -

Встановив:

До Київського районного суду м. Харкова 25.09.2012 надійшло подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Голуб В.В., погоджене з начальником Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, в якому державний виконавець просить з метою повного виконання рішення Чугуївського міського суду Харківської області вирішити питання про примусове входження до квартири АДРЕСА_1 .

На обґрунтування подання зазначає, що 18.04.2012 до Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції пред`явлений за місцем проживання боржника, а саме: АДРЕСА_2 , виконавчий лист № 2-1842/2009 від 05.02.2010, виданий Чугуївським міським судом Харківської області, про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь ОСОБА_4 66568,05 гр., а також судового збору у розмірі 221,90 гр. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 10,00 гр. з кожного, боржником за яким є ОСОБА_1 . Боржником борг по виконавчому листу на теперішній час не сплачено, рішення суду, яке набуло законної сили та підлягає обов`язковому виконанню, не виконується.

20.04.2012, керуючись ст. ст. 17, 39, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», ст. державним виконавцем Голубом В.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та направлена сторонам для відома та виконання вих. № 6973.

18.05.2012 з метою перевірки майнового стану боржника направлені запити до адресно-довідкового бюро Управління МВС України в Харківській області, ВДАІ з обслуговування Київського району м. Харкова та АТІ, ДГП у Київському районі м. Харкова, КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», УПФУ в Київському районі м. Харкова, Головного управління Держкомзему у Харківській області.

29.05.2012 з УПФУ в Київському районі м. Харкова надійшла відповідь, відповідно до якої боржник як фізична особа-підприємець та отримувач пенсійних виплат на обліку не перебуває, відомості про інші доходи та місце роботи боржника в 2012 році відсутні.

Згідно з відповіді ВДАІ з обслуговування Київського району м. Харкова та АТІ за боржником автотранспортні засоби не зареєстровані.

08.06.2012 згідно відповіді ДПІ у Київському районі м. Харкова ОСОБА_1 в ДПІ як фізична особа-підприємець не знаходиться, інформація про відкриті рахунки в банківських установах відсутня.

18.06.2012 згідно відповіді Головного управління Держкомзему у Харківській області за боржником згідно книг реєстрації державних актів на право власності, право постійного користування, договорів оренди на земельні ділянки в державному реєстрі земель не зареєстровано.

Подання даної категорії суд розглядає відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України, негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

В судове засідання державний виконавець Київського ВДВС Харківського міського управління юстиції Голуб В.В. не з`явився, безпосередньо в поданні виклав прохання про розгляд подання у його відсутність.

Суд, вивчивши подання, долучені до нього матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження є завершальною стадією судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться

майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (частини перша, друга статті 30 Конституції України).

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага (Рішення Конституційного Суду від 31.05.2011 № 4-рп/2011 "У справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України")

Дійсно, за даними адресно-довідкового бюро Управління МВС України в Харківській області станом на 29.05.2012, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, в наданих до суду матеріалах виконавчого провадження відсутні дані про те, що на теперішній час боржник мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

17.08.2012 та 27.08.2012 виходом державного виконавця встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 двері ніхто не відчинив, мешканців квартири вдома не було, про що складені акти державного виконавця.

Більш того, згідно відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації`за боржником право власності на об`єкти нерухомого майна не зареєстровано.

За таких обставин, підстав вважати, що квартира АДРЕСА_1 , є місцем знаходження житла боржника на теперішній час чи є його володінням, відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 208, 209, 376 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про примусове входження до житлового приміщення в порядку ст. 376 ЦПК України - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала є оригіналом, виготовлена в нарадчій кімнаті.

Суддя