Справа № 0432/2036/2012
Провадження № 2/0432/674/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2012 року року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Філіповій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Петропавлівської районної державної адміністрації ( відповідач-1) та Колективного підприємства « Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації»( відповідач-2) про визнання права власності ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів та зазначає , що протягом 2005-2007р.р. за свій рахунок ним було збудовано будинок , розташований на території Петрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Підставою для будівництва було рішення шостої сесії 24 скликання Петрівської сільської ради від 26.09.2003 р. № 62-6/24 « Про погодження надання в оренду земельної ділянки розміром 0,20 га земель запасу Петрівської сільської ради гр-ну ОСОБА_1».

20.07.2012 р. Петропавлівська РДА надала погодження щодо визнання за ним ( позивачем) права власності на самочинне збудоване нерухоме майно на території Петрівської сільської ради ( за межами населеного пункту) за умови дотримання вимог Земельного та Водного Кодексів України.

Крім того , у відповідності до рішення шостої сесії 24 скликання Петрівської сільської ради від 26.09.2003 р. № 62-6/24 « Про погодження надання в оренду земельної ділянки розміром 0,20 га земель запасу Петрівської сільської ради громадянину ОСОБА_1» та розпорядження голови Петропавлівської РДА № 687-р-07 від 26.12.2007 р. « про надання дозволу ПП ОСОБА_1 на розробку проекту відведення земельної ділянки в оренду для розміщення бази відпочинку на території Петрівської сільської ради» були проведені погодження місця розташування земельної ділянки з відділом архітектури райдержадміністрації , райсанепідемстанції , отримані висновки Західно-Донбаського відділу охорони навколишнього природного середовища, Дніпропетровського обласного виробничого управління історико-культурних цінностей та виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду.

Просить суд :

- визнати за ним право приватної власності на будинок з огорожею , розташований у Петропавлівському районі на території Петрівської сільської ради , який знаходиться на правому березі річки Самара у прибережній частині річки в районі с. Маломиколаївка та межує з базою відпочинку ВАТ « Павлоградвугілля» ;

- зобовязати КП Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати право приватної власності ОСОБА_1 на будинок з огорожею , розташований за адресою Дніпропетровська область Петропавлівський район с.Миломиколаївка вул.. Леніна 1-Б оформити документи на право власності на житловий будинок, який розташований по вул.

У судове засідання позивач не зявився. Надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі.

Представники відповідачів у судове засідання також не зявився. У своїх заявах просять суд розглянути справу без їхньої участі. Позов визнають.

Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає повному задоволенню .

Судом встановлено, що позивач дійсно отримав в оренду земельну ділянку площею 0,20 га , яка розташована біля зони відпочинку шахти « Степова» , із земель запасу Петрівської сільської ради за рішенням сесії № 62-6/24 від 26ю09.2003 р. , про що свідчить довідка Петрівської сільської ради № 81/7 від 21.05.2008 р. Даним документом підтверджується той факт ,що позивач є належним користувачем вищезазначеної земельної ділянки.

Також встановлено , що протягом 2005 2007 р.р. позивач збудував будинок без належного оформлення правовстановлюючого документу.

Рішенням № 49 від 01.11.2012 р. Петрівської сільської ради спірному будинку було присвоєно адресу , а саме - вул. Леніна , 1-б в с. Маломиколаївка .

Згідно з ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Згідно з ч.3 ст. 11 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вживаний у вказаній нормі термін «будівництво» включає в себе нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт об'єктів будівництва. Отже, терміном «будівництво» охоплюється як будівництво нових об'єктів так і реконструкція чи добудова, перепланування існуючих об'єктів містобудування.

Таким чином, позивачу належить право власності на обєкт нового будівництва , яке мало виникнути в нього з моменту його прийняття до експлуатації.

Разом з тим ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України передбачає, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Аналогічна позиція викладена в п. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва).

Згідно з п. 2 вказаної Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року передбачено, що відповідно до статті 376 Цивільного кодексу України суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки.

Таким чином, оскільки новобудова вважається самочинним будівництвом суд вважає за можливе захистити права позивача на самочинно збудоване нерухоме майно шляхом визнанням права власності на нього, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 376 Цивільного кодексу України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Проте в окремих випадках ст.376 Цивільного кодексу України передбачає можливість визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно в разі наявності обставин, передбачених частинами третьою, п'ятою цієї статті.

За змістом ч. 5 цієї ж статті 376 Цивільного кодексу України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року роз'яснено, що власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 Цивільного кодексу України), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 Цивільного кодексу ). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону № 2780-XII спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 Цивільного кодексу України, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України. У зв'язку з цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Відповідність спірного приміщення державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству та можливість його подальшої експлуатації підтверджено Генеральним планом Павлоградського міжміського БТІ . Вказаним документом на основі результатів візуального та інструментального обстежень будівельних конструкцій та аналізу планувальної схеми було встановлено, що технічний стан обстежених будівельних конструкцій відповідає державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству; в обстежених будівельних конструкціях дефектів, які впливають на несучу спроможність конструкцій будівлі не виявлено, міцносні характеристики обстежених конструкційних матеріалів не нижче нормативних; безпечна експлуатація будівельних конструкцій обстеженої будівлі можлива, за умови виконання діючих нормативних вимог з експлуатації будинків і споруд.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому одним зі способів захисту цивільних прав і інтересів виступає визнання права.

Таким чином, суд вважає, що надані позивачем докази є достатніми та їх належна оцінка вказують на наявність підстав про задоволення позовних вимог позивача про визнання права власності на самочинне будівництво.

Також суд дійшов висновку про необхідність звільнення відповідачів від сплати судових витрат позивача .

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 4, 60,88 212- 215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 15, 16, 317, 331, 332, 319, 376 Цивільного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Петропавлівської районної державної адміністрації та Колективного підприємства « Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності ЗАДОВОЛЬНИТИ .

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на будинок з огорожею:

- будинок ( літера №1за планом ) , тераса ( літера №2 за планом ) , навіс ( літери № 3 , № 6 за планом ) , сарай ( літера № 4 за планом ) , убиральня ( літера № 5 за планом) , трубчатий колодязь ( літера №7 за планом ) , огорожа ( літери № 8 , № 9 за планом ) за адресою : вул. Леніна № 1-б в с. Маломиколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області ( на території Петрівської сільської ради , який знаходиться на правому березі річки Самара у прибережній її частині та межує з базою відпочинку ВАТ « Павлоградвугілля») .

Зобовязати КП Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати право приватної власності ОСОБА_1 на будинок з огорожею :

- будинок ( літера №1за планом ) , тераса ( літера №2 за планом ) , навіс ( літери № 3 , № 6 за планом ) , сарай ( літера № 4 за планом ) , убиральня ( літера № 5 за планом) , трубчатий колодязь ( літера №7 за планом ) , огорожа ( літери № 8 , № 9 за планом ) за адресою : вул. Леніна № 1-б в с. Маломиколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області .

У порядку ч.2 ст. 88 ЦПК України звільнити відповідачів від сплати судових витрат.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_2