КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 2-8/11
Провадження № 2/1414/4/2012 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.07.2012 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі - судді Безпрозванного В.В.,

при секретарях судового засідання - Мізюн Р.І. та Харитоновій І.В.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - адвоката ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

представника відповідача - адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про реальний розподіл житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2008 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_4 із позовом про реальний розподіл житлового будинку № 57 по вул. Новобудівна в м. Миколаєві та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивачу та відповідачу належать на праві власності відповідно 1/3 та 2/3 часток житлового будинку, в користуванні кожної сторони знаходяться окремі житлові приміщення, господарські будівлі та споруди, тому відповідно до ст. 364 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ частки із майна, що є в спільній частковій власності.

Крім того, між сторонами не досягнуто домовленості по порядку користування

земельною ділянкою площею 1093 кв.м.

Посилаючись на зазначене, позивач ОСОБА_2, його представник ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з врахуванням висновків додаткової судової будівельно-технічної експертизи, правовстановлюючих документів та порядку користування житлом, господарчими будівлями та спорудами, що

склався між сторонами.

Відповідач ОСОБА_4, ЇЇ представник ОСОБА_5 позовні вимоги визнали частково та не заперечували проти встановлення порядку користування земельною ділянкою за запропонованим висновком експерта варіантом, який співпадає із існуючим

порядком користування.

В той же час, відповідач та її представник вважають реальний розподіл житлового будинку, господарських будівель та споруд за висновком додаткової судової будівельно- технічної експертизи несправедливим, оскільки виділяєма відповідачу частина значно менша, ніж належна їй ідеальна частка у сумісній частковій власності на спірне майно.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, покази судового експерта ОСОБА_6 та розяснення спеціаліста ОСОБА_7, суд знаходить позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

В процесі судового розгляду справи встановлено, що у відповідності до договору дарування частини житлового будинку від 16 листопада 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8, та договору купівлі-продажу частини будинку від 17 вересня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_9, позивач ОСОБА_2 є власником 1/3 частини житлового будинку з господарськими, побутовими будівлями та спорудами по вул. Новобудівній, 57 в м. Миколаєві, а відповідачу ОСОБА_4 належить на праві власності 2/3 частини цієї ж нерухомості.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 356 ЦК України зазначений житловий будинок належить сторонам на праві спільної часткової власності.

Посилаючись на ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник ОСОБА_2 вимагає виділу належної йому частки майна, що є у спільній частковій власності, та на підставі ст. 158 Земельного Кодексу України просить встановити порядок користування земельною ділянкою.

При цьому позивач зазначає, і ця обставина не заперечується відповідачем, що за договорами дарування та купівлі-продажу сторони набули у власність ті житлові та нежитлові приміщення та споруди, у користування отримали ті земельні ділянки, якими володіють та користуються до цього часу.

Із матеріалів цивільної справи, матеріалів інвентаризаційної справи ММБТІ, висновку судового експерта та пояснень спеціаліста вбачається, що житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями та спорудами по вул. Новобудівній, 57 в м. Миколаєві розділений на дві ізольовані частини з окремими входами як в житловий будинок, та і в подвір»я. Земельна ділянка між сторонами розділена таким чином, що відповідає вимогам земельного законодавства та принципам добросусідства.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_10 підтвердила, що у 2003 році купувала саме ту частину житлового будинку з господарськими, побутовими будівлями та спорудами, отримала у користування ту частину земельної ділянки, якими володіє та користується до цього часу. Свою незгоду з реальним розподілом житлового будинку за варіантом порядку користування, який склався, пов»язує із висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи, за яким у її власність виділяється тільки 56/100 частин нерухомості, що на 11/100 частин менше ідеальної частки.

У відповідності до висновку № 1038-1040 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 31.08.2011р. житловий будинок літ. «А» по вул. Новобудівній в м. Миколаєві складається із двох ізольованих квартир № 1 та № 2 загальною та житловою площею відповідно 42,5 кв.м., 26,8 кв.м. та 45,8 кв.м., 22,0 кв.м.

Загальна ж площа житлового будинку літ. «А» 88,3 кв.м.; житлова - 48,8 кв.м.

Експертом ОСОБА_6 запропонований один варіант реального розподілу житлового будинку літ. «А», виходячи із порядку користування, який склався між співвласниками. В такому ж порядку експерт пропонує встановити існуюче користування сторонами своїми земельними ділянками.

На переконання суду, запропонований експертом варіант вирішення конфліктних правовідносин відповідає вимогам ст. 364 Цивільного Кодексу України, вимогам ст.ст. 92,95 Земельного Кодексу України, порядку користування нерухомістю та земельною ділянкою, який склався ще до набуття сторонами права власності, та дослідженим правовстановлюючим документам.

Посилання відповідача на її представника на порушення майнових прав ОСОБА_4 на 2/3 частини власності на нерухомість є безпідставним, оскільки спростовується поясненнями сторін, експерта, спеціаліста та дослідженими матеріалами інвентаризаційної справи ММБТІ.

Так, судовий експерт ОСОБА_6 та спеціаліст ОСОБА_11 пояснювали, що зазначені частки у спільній власності на житловий будинок літ. «А» були визначені до 1980 року колишніми власниками нерухомості. Невідповідність ідеальних часток реальним часткам співвласників виникла ще до отримання сторонами права власності, оскільки на момент укладення в 2005 році договору дарування позивачу 1/3 частини житлового будинку та укладення відповідачем у 2003 році договору купівлі-продажу 2/3 частин житлового будинку перерахунок часток у власності не здійснювався. Колишніми ж власниками одноособово будувалися приміщення та споруди, які на законних підставах стали їх власністю, тому змінилася інвентаризаційна вартість часток житлового будинку, нежитлових приміщень та споруд. Таким чином, в результаті збільшення вартості належних йому будівель, збільшилася на 11/100 реальна частка ОСОБА_2 і ця різниця з ідеальною часткою не підлягає грошовій компенсації.

Пояснення судового експерта та спеціаліста ММБТІ підтверджується матеріальними інвентаризаційної справи на спірну нерухомість.

Так, у відповідності до дослідженого судом договору купівлі-продажу від 21.03.1980 р. ОСОБА_12 купила 1/3 частину житлового будинку по вул. Новобудівній, 57 в м. Миколаєві, яка складалася із приміщень 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, сараю літ. «В» та вбиральні літ. «Г».

За свідоцтвом про спадщину за заповітом від 26.02.1986 р. після смерті ОСОБА_12 зазначену частку нерухомості успадкувала ОСОБА_13, яка за рішенням Корабельного райвиконкому м. Миколаєва № 149 від 06.06.1986 р. стала також власником сараю літ. «Н», літнього душу літ. «П» та сіней. Цим же рішенням дозволено будівлю приміщення для встановлення АГВ розміром 4x5 м із знесенням сіней літ. «А».

Рішеннями Корабельного райвиконкому м. Миколаєва від 21.07.1989 р. № 121 та від 15.06.1990р. № 84 ОСОБА_13 дозволено будівництво гаражу розміром 4x6 м та узаконені побудовані ОСОБА_13 сарай літ. «У», сарай літ. «Щ», сарай літ. «Щ», сараї літ. «Ю» та літ. «Ю1», вбиральні літ. «Я», «Я1», «X», літній душ «Ф».

16 листопада 2005 року ОСОБА_13 подарувала ОСОБА_14 зазначену частину спірної нерухомості.

Згідно діючого на той час законодавства ідеальні частки співвласників не перераховувалися, оскільки до експлуатації буди введені нежитлові приміщення та споруди.

Таке ж положення закону визначено частиною 4 ст. 357 ЦК України.

Таким чином, суд встановлює реальний розділ житлового будинку з усіма господарськими приміщеннями та спорудами за єдиним варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи та правовстановлюючим документам.

Судові витрати розподіляються судом у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 208-209; 212-215 та 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Прозвести реальний розподіл житлового будинку з усіма господарськими приміщеннями та спорудами по вул. Новобудівна, 57 в м. Миколаєві між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по єдиному варіанту додаткової судової будівельно-технічної експертизи та правовстановлюючим документам, виділив у власність ОСОБА_2 у житловому будинку літ. «А» квартиру №2, яка складається із кухні 2-2, житлової кімнати 2-3, житлової кімнати 2-4, котельної 2-5, ванної 2-6, сіней-І, загальною площею 45,8 кв.м. та інвентаризаційною вартістю 10327 грн.; а також господарські приміщення та споруди, а саме: сараї літ. «У», гараж літ «Є», тамбур літ «Т», погріб літ. «Тпд», 1/3 частину загородження № 2,3,5-15, 1/3 частину споруд №№1,4,1,11, а всього житлових, господарських приміщень та споруд інвентаризаційною вартістю 18537 грн., що складає 44/100 частин житлових, нежитлових приміщень та споруд по вул. Новобудівна, 57 в м. Миколаєві.

Виділити у власність ОСОБА_4 у житловому будинку літ. «А» квартиру № 1, яка складається з кухні 1-2, житлової кімнати 1-3, житлової кімнати 1-4, сіней 1-5, загальною площею 42,5 кв.м. та інвентаризаційною вартістю 9582 грн., а також господарські приміщення та споруди, а саме: тамбур літ. «Ж», літню кухню літ. «З», гараж літ. «М», сарай літ. «МІ», сарай літ. «О», вбиральню літ. «Я», вбиральню літ. «Я1», басейн № 1, водопровідний кран №4, 2/3 частини загородження № 2,3,5-15, 2/3 частини замощення №№ І,II, а всього виділити ОСОБА_15 житлових, господарських приміщень та споруд інвентаризаційною вартістю 23889 грн., що складає 56/100 частин житлових, нежитлових приміщень та споруд по вул. Новобудівній, 57 в м. Миколаєві.

Встановити порядок користування земельною ділянкою будинку по вул.. Новобудівній, 57 в м. Миколаєві між співвласниками по варіанту №1-д висновків додаткової судової будівельно-технічної експертизи, по склавшомуся порядку користування та побажанню співвласників, згідно яким в користування ОСОБА_2 з ОСОБА_16 виділяється земельна ділянка площею 387 кв.м. у вигляді прямокутника розміром 10,3 х 37,6 м., яка примикає до частини житлового будинку літ «А», виділеній ОСОБА_2, та до вул. Рильського із входом з вул. Рильського.

ОСОБА_4 виділити у користування земельну ділянку площею по 773 кв.м., яка примикає до фасадного, торцевого та лівого бокового кордону житло будинку із входом з вул. Новобудівної.

Межу між виділеними земельними ділянками встановити за висновками експерта, у відповідно до яких:

від існуючої розподільної межі земельної ділянки, яка проходить через розподільну межу житлового будинку літ. «А», впродовж правої бокової межі домоволодіння зі сторони вул. Рильського, довжиною 37,6 м.,

поворот ліворуч по частині земельної ділянки під городом, довжиною 10,3 м;

поворот ліворуч довжиною 37,6м;

поворот ліворуч по розподільним внутрішнім перегородкам житлового будинку у літ «А» та далі до перехрестя з правою боковою межею домоволодіння довжиною 10,3 м.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати на держмито на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 16 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення. можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В.Безпрозванний