справа № 2-1416/2919/12
11 вересня 2012 року м.Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини та додаткових витрат
У липні 2012 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та додаткових витрат. У обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 22.10.2005 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею. На теперішній час шлюбні стосунки фактично припинені. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У звязку із цим, просить суд стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 700,00 грн. на дитину щомісячно і до досягнення ним повноліття. Також, оскільки дитина постійно хворіє, що потребує постійного лікування і несення додаткових витрат, просить додатково стягнути з відповідача по 500,00 грн. щомісячно на лікування та розвиток сина.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.
Оскільки позивач не заперечує протии заочного вирішення справи, суд вважає можливим на підставі статті 224 Цивільного процессуального кодексу України (далі-ЦПК України) розглянути справу у відсутність відповідачів та постановити заочне рішення.
Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
З 22.10.2005 сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 22.10.2005 серії 1-ФП №007137. Від шлюбу мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП № 120401.
У судовому засіданні зясовано, що відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, а тому всі витрати несе позивач.
Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 наведеного Кодексу встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно до частини другої статті 182 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною першою статті 184 наведеного Кодексу встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 191 вказаного Кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
У ході судового розгляду встановлено, що відповідач постійного заробітку не має, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.
У звязку із цим, позов в частині стягнення аліментів є обґрунтованим, однак з урахуванням матеріального стану відповідача суд вважає, що аліменти підлягають стягненню в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з якого стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібносте дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Із пояснень позивача дитина постійно хворіє та потребує постійного лікування, а також відвідує позашкільні гуртки, які сприяють розвитку дитини, внаслідок чого позивач несе додаткові витрати. Доказів у підтвердження наведених обставин позивач не надала.
У звязку із цим суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.
Одночасно суд звертає увагу, що позивач не позбавлена в подальшому звернутися з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину за умови підтвердження належними і допустимими доказами несення вказаних витрат.
Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 214,60 грн.
На підставі наведеного та керуючись статтями 10, 11, 14, 60-62, 88, 212-214, 224, 225, 228 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 31.07.2012.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 214,60 грн. (двісті чотирнадцять гривень 60 коп.).
У іншій частині вимог відмовити.
Відповідно до статті 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на дитину в межах сплати платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто Ленінським районним судом м. Миколаєва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Суддя І.В.Коваленко
Повний текст заочного рішення
Підписано 12.09.2012.