РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2012 р.

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Виноградової Н.В.,

при секретарі судового засідання Голованець Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом Житлового кооперативу «Інтерраф`до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

18.09.2012року Житловий кооператив «Інтерраф`звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги голова правління ЖК «Інтерраф`в позовній заяві обґрунтував тим, що ОСОБА_1 , проживає в квартирі АДРЕСА_1 , є членом кооперативу та на її ім`я відкритий особовий рахунок на кв. АДРЕСА_2 , отримала надані позивачем послуги, їй видана розрахункова книжка по оплаті за спожиті послуги, оплату яких вона проводила, що на думку представника позивача, підтверджує наявність договірних правовідносин, проте оплата за твердженням позивача проводилася не в повному обсязі та не своєчасно, внаслідок чого у відповідача перед ЖК «Інтерраф`утворилась заборгованість в період з 01.01.2003року по 01.09.2012року, в сумі 13883,79грн.

08.11.2012року представник позивача голова правління ЖК «Інтерраф`в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на викладені в позові обставини. Жодних додаткових доказів до суду не надавала, клопотань та заяв в судовому засіданні не заявляла.

07.11.2012року представник відповідачки надала до суду заперечення на позов в яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на їх необґрунтованість, безпідставність оскільки позивач не підтвердив свій статус особи як виконавця послуг, а саме до позову та до суду не представлені Статут кооперативу, та не надані документи що обґрунтовуюсь право вимоги так і обсяг послуг і суми вартості цих послуг. Також в своїх запереченнях, представник відповідача зауважив на тому, що до позовної заяви головою правління ЖК «Інтерраф`прикладена довідка № 227 від 14.09.2012року про склад сім`ї та прописку позивача та членів її родини за адресою: АДРЕСА_3 . Дана довідка видана за підписом голови правління ЖК «Інтерраф» та печаткою позивача (а.с.3). Одночасно із запереченнями, представником відповідача до суду було надано клопотання, в якому просив застосувати строк позовної давності посилаючись на норми статті 257 ЦК України та п.1 ст.72 ЦПК України.

08.11.2012року представник відповідача підтримала надані заперечення, докази та клопотання, просила в позові відмовити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши надані заперечення та клопотання, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , проживає в квартирі АДРЕСА_1 , є членом Житлового кооперативу «Інтерраф`та на її ім`я відкритий особовий рахунок на кв. АДРЕСА_2 .

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 17 липня 2012року було скасовано судовий наказ від 31 травня 2012року, виданий судом за заявою Житлового кооперативу «Інтерраф`про видачу наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 12964грн.50коп. (а.с.2).

В судовому засіданні зокрема, представник позивача надала пояснення щодо утримання домашніх тварин відповідачем, про незаконність мешкання в даній квартирі сім`ї ОСОБА_1 , однак жодних доказів в підтвердження викладеного та позовних вимог не надала. Обґрунтованого розрахунку на заявлену до стягнення суму заборгованості помісячно, порічно також не було надано.

Представник відповідача в судовому засіданні також посилалася на необґрунтовані та безпідставні нарахування заборгованості за водопостачання, оскільки в квартирі ОСОБА_1 встановлені лічильники водовідведення.

Згідно ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України: «Зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу». Таким чином, в правовідносинах сфери надання житлово-комунальних послуг, для виникнення зобов`язань необхідна наявність договору. Правовідносини, що виникли між виробниками, виконавцями, споживачами в процесі створення, надання й споживання житлово-комунальних послуг, є предметом регулювання спеціального Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до статті 19 цього Закону: Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються винятково на договірних засадах.

Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їхнім виконавцем.

Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач і керуючий, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до статті 29 цього Закону, Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем або квартиронаймачем і балансоутримувачем або уповноваженої ним особою. У випадку якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договір на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем. Процедура узгодження умов договору відбувається протягом одного місяця від дня внесення проекту договору. При укладанні договору повинні бути дотримані вимоги статті 26 цього Закону, а саме: сторонами повинні бути погоджені вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи і їхній склад на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг; порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги у випадку їхнього ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їхньої якості; порядок виміру обсягів і визначення якості наданих послуг, і т.п.. При цьому повинно бути дотриманий принцип відкритості, доступності й прозорості структури цін/тарифів для споживачів і суспільства. На виконання вимог заключних положень цього Закону, Кабінет Міністрів України розробив і затвердив Постанову № 560 від 12.07.2005 року, та доповнення за № 529 з 20.05.2009 року, якими затверджено "Типовий договір на надання послуг з утримування будинків і споруджень та прибудинкових територій". Відповідно до статті 208 ЦК України, у письмовій формі укладаються договора: на відносини між юридичними особами; на відносини між фізичною і юридичною особою, крім правовідносин, передбачених частиною першої статті 206 цього Кодексу; інші правовідносини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Згідно ст. 638 ЦК України такий договір може вважатися укладеним тільки після досягнення сторонами в належній формі згоди по всіх істотних умовах договору. Тому ствердження по «сплату`спожитих послуг або посилання на «розрахунок заборгованості`не є доказом наявності договірних правовідносин. У цьому випадку, без письмового договору немає ні юридичних підстав для стягнення зобов`язань, ні самих зобов`язань по сплаті комунальних послуг.

Позивач, приводячи цифри в обґрунтування суми своїх вимог, не представив ніяких помісячних розрахунків, а також жодного документа, який би підтверджував виконання позивачем зазначених у заяві робіт (надання послуг) у певному обсязі.

Тобто, належними доказами, відповідно Постановам Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529 і від 12.07.2005 року № 560, у відповідності з яким повинні бути розрахунки видатків, акти або інші документи, які підтверджують надання послуг.

Позивачем не були надані: розрахунок нормативних видатків, пов`язаних з утриманням будинку АДРЕСА_4 й прибудинкової території обліком забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинку й прибудинкової території із забезпеченням прозорості визначення вартості всіх послуг з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири; вичерпний перелік послуг, який був наданий споживачам житлово-комунальних послуг з урахуванням переліку послуг, згідно Типового договору по утриманню будинків і споруджень і прибудинкових територій; договір про надання послуг з утримання будинків і споруджень і прибудинкових територій (далі - договір про надання послуг), яким передбачено надання послуг, перелік яких визначений за результатами загальних слухань відповідно до Типового договору; копію рішення органа місцевого самоврядування, яким затверджені (погоджені) тариф, його структура, періодичність та рядка надання послуг, який повинен бути невід`ємною частиною договору про надання послуг (Згідно ст.28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №529 «Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруджень і прибудинкових територій`тарифи повинні бути затверджені місцевими органами самоврядування); копія державного акту про володіння або постійне користування прибудинковою територією із зазначенням її площі й меж і відповідно, частку боржника в цій прибудинковій території; інформацію про фактичне надання послуг, певних у перерахованих вище переліках по місяцях і частки послуг, отриманих боржником; інформацію про нормативи, накладні видатки, загальвиробничі видатки, плановий прибуток по місяцях та частки боржника в цьому; акти або будь-які інші документи, які підтверджують не тільки розрахунок, але й фактичне надання зазначених послуг.

Додатково слід зазначити, що представлена позивачем довідка від 17.09.2012року про заборгованість відповідача за період з 01.01.2003рік по 01.09.2012рік (а.с.4), суперечить вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки при відсутності договірних відносин між кредитором і боржником та при відсутності погодженого сторонами тарифу за житлово-комунальні послуги, кредитор зобов`язаний був надати суду первинні документі бухгалтерського обліку, які б підтвердили понесені їм видатки на надані житлово-комунальні послуги у сумі стягуваного боргу.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представник позивача не довів в судовому засіданні обставини, на які посилався як на підставу позовних вимог, а саме, що позивач надав обумовлені в позові послуги, а відповідач їх не сплатив. Жодних доказів в підтвердження даних тверджень до суду не надавав.

Згідно ч.1 ст. 131 ЦПК України, сторони зобов`язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Жодних додаткових доказів до суду представник позивача не надавала, клопотань та заяв в судовому засіданні не заявляла.

Також суд звертає увагу на те, що позивачем пропущено строк для захисту права за ст. 257 ЦК України, оскільки статтею визначено, що право на позов виникає з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. З заявою про поновлення позовної давності Житловий кооператив «Інтерраф», не звертався.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 64, ч. 1 ст. 72, ст.ст. 209, 212-215, 218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Житлового кооперативу «Інтерраф`до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: