Справа № 2-636/11 Провадження № 22-ц/0290/421/2012Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 51 Доповідач: Стадник І. М.

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2012 року місто Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Колоса С.С., Войтка Ю.Б.,

при секретарі Яблонській І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Військового прокурора Вінницького гарнізону на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22 грудня 2011 року в цивільній справі за позовом Центрального військового клінічного санаторію «Хмільник»до ОСОБА_2 про стягнення зайво сплаченої надбавки за кваліфікаційну категорію, -

встановила:

Центральний військовий клінічний санаторій «Хмільник»звернувся в районний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення зайво виплаченої надбавки за кваліфікаційну категорію.

Позов обґрунтований тим, що полковник медичної служби ОСОБА_2 з 24 листопада 1995 року до 3 лютого 2011 року працював на посаді начальника ЦКВС «Хмільник».

Відповідно до вимог п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу»до упорядкування умов виплати додаткових видів грошового забезпечення (в тому числі надбавки за кваліфікаційну категорію військовослужбовцям медичного складу) виплата додаткових видів грошового забезпечення проводиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50% встановленого розміру.

Додатком №25 до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 встановлено надбавку за кваліфікаційну категорію військовослужбовцям медичного складу, які займають посади лікарів, що мають вищу категорію, в розмірі 15%.

У звязку з цим на думку позивача з урахуванням п. 7 вищевказаної постанови відповідачу ОСОБА_2 надбавка за кваліфікаційну категорію повинна була нараховуватися в розмірі 7,5%, проте в період з січня 2008 року по квітень 2010 року фактично нараховувалася в розмірі 15%, що призвело до зайвого нарахування і виплати йому надбавки за кваліфікаційну категорію в розмірі 5092,18 грн. та було виявлено під час ревізії фінансово-господарської діяльності закладу, проведеної в лютому 2011 року.

Позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ЦКВС «Хмільник»5092,18 грн. зайво нарахованої та виплаченої надбавки за кваліфікаційну категорію, сплачені судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду цивільної справи.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22 грудня 2011 року в задоволенні позову ЦКВС «Хмільник»до ОСОБА_2 про стягнення зайво виплаченої надбавки за кваліфікаційну категорію відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, прокурор Вінницького гарнізону, який брав участь у справі, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповноту зясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить скасувати рішення та ухвалити нове по суті позовних вимог.

В судовому засіданні прокурор Сопівник А.В. апеляційну скаргу підтримав на умовах, викладених у ній. Представник ЦКВС «Хмільник»ОСОБА_3 апеляційну скаргу прокурора підтримав і просив задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 проти вимог апеляційної скарги заперечує і просить її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне і обґрунтоване.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляції та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 213 ЦПК України повно та всебічно зясував обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, і виконавши вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Судом встановлено, що полковник медичної служби ОСОБА_2 проходив дійсну військову службу на посаді начальника Центрального військового клінічного санаторію «Хмільник»в період з 24 листопада 1995 року до 4 травня 2011 року, йому присвоєна вища кваліфікаційна категорія.

Згідно з п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»(далі Постанова КМ №1294) до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28, їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру, крім щомісячних виплат військовослужбовцями, особам рядового і начальницького складу льотного та наземного складі авіації, плаваючого складу, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які виконують водолазні роботи, проходять службу в аеромобільних військах та частинах спеціального призначення, та виплати одноразової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які знешкоджують вибухові предмети.

В додатку №25 до Постанови КМ №1294 надбавку за кваліфікаційну категорію військовослужбовцям медичного і фармацевтичного складу особам офіцерського складу, які займають посади лікарів (крім лікарів-хірургів, що оперують хворих у підрозділах-стаціонарах), провізорів, що мають вищу кваліфікаційну категорію, встановлено в розмірі 15 відсотків посадового окладу.

Крім того, пунктом 11 зазначеної Постанови Міністерство праці та соціальної політики, Міністерство фінансів, інші державні органи зобовязано упорядкувати у тримісячний строк перелік і розміри виплати додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 затверджено та введено в дію з 1 січня 2008 року Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за №638/15329 (далі Інструкція).

Наказ Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 прийнятий, а Інструкцію затверджено відповідно до Постанови КМ №1294, на що вказано в даному підзаконному нормативно-правовому акті, а тому посилання апелянта на те, що питання упорядкування умов виплати грошового забезпечення залишається неврегульованим, не можуть бути прийняті до уваги.

Інструкція визначає порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, ліцеїстам та вихованцям військових оркестрів, а також порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями, додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців установлюються відповідно до чинного законодавства (п.п. 1.1, 1.2 Інструкції).

Розділом ХХ Інструкції встановлено правила виплати надбавки за кваліфікаційну категорію військовослужбовцям медичного і фармацевтичного складу.

Згідно з підпунктом 20.1.2 пункту 20.1 Інструкції особам офіцерського складу, які займають посади у лікувально-профілактичних установах, військово-медичних клінічних центрах усіх найменувань, медичних службах обєднань, зєднань та військових частин тощо, і мають другу, першу або вищу кваліфікаційні категорії, виплачується надбавка у відсотках до посадового окладу в розмірі відповідно 5, 10 або 15 відсотків на місяць.

Отже Інструкцією з 1 січня 2008 року упорядковано розміри виплати додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців. Зокрема, розмір надбавки за кваліфікаційну категорію для особи офіцерського складу, яка займає посаду у військово-медичному клінічному центрі і має вищу кваліфікаційну категорію встановлено у розмірі 15% посадового окладу на місяць.

В період з січня 2008 року по січень 2011 року полковнику медичної служби ОСОБА_2 надбавка за кваліфікаційну категорію нарахована і виплачена в розмірі 15% посадового окладу, тобто відповідно до вимог Постанови КМ №1294 та Інструкції.

Телеграма начальника фінансово-економічного управління Повітряних Сил Збройних Сил України від 11 вересня 2008 року №350/147/2/640т-3 (а. с. 23-24), на яку посилається прокурор в апеляції, не є нормативно-правовим актом та не може змінювати чи обмежувати права військовослужбовців на виплату надбавки за кваліфікаційну категорію, встановлені відповідно до вищевказаної Інструкції.

Не може бути підставою для скасування судового рішення і та обставина, що представник позивача ЦКВС «Хмільник»- ОСОБА_4 під час судових дебатів заявив про відсутність претензій до відповідача, що не є позицією санаторію, так як під час судового розгляду він підтримував позов в повному обсязі.

Згідно з ч. 8 ст. 193 ЦПК України під час судових дебатів на можна подавати нові докази, заяву про залишення позову без розгляду, збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог.

Судом розглянуто справу по суті та винесено рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у звязку з їх безпідставністю, а не залишено позов без розгляду чи закрито провадження у справі у звязку з відповідною заявою представника позивача.

Прокурор не вказує будь-яких нових обставин, що мають значення для справи, або нових доказів, до зясування чи дослідження яких мав би повернутися суд в порядку ст. 194 ЦПК України під час судових дебатів.

Згідно з ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не є істотними, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Керуючись ст. 304, 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Військового прокурора Вінницького гарнізону на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22 грудня 2011 року - відхилити, а рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (Підпис) ОСОБА_5
Судді: (Підпис) (Підпис)ОСОБА_6 ОСОБА_7
«З оригіналом вірно»

Суддя апеляційного суду Стадник І.М.