Справа № 812/9082/2012
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16.11.2012 р. м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Ярошенко А.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя, Державної казначейської служби України, про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2012 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди. 18.10.2012 року позов залишений без руху. Ухвалу про залишення без руху позивач отримав 10.11.2012 року, але недоліки не усунув.

А саме: в порушення вимог ст. 119 ЦПК України позовна заява не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, суду не зрозуміло, що саме є підставою спору та саме яким чином зазначеними у заяві відповідачами порушено право позивача. Оскільки, порядок звернення до виконання постанов суду, прийнятих відповідно до норм КАС України, регламентується Розділом V Кодексу України про адміністративне судочинство.

На підставі ч.4 ст. 257 КАС України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Так, Відповідно ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин. Крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Оскільки позивач не зрозуміло навів обставини порушення своїх прав, що призвело до звернення в суд, а також відсутність будь-яких пояснень неможливості вирішення питання позасудовому порядку. Виникає необхідність надати позивачу можливість, більш детально викласти обставини з зазначенням доказів, які підтверджують кожну із обставин звернення до суду з вище зазначеною позовною заявою. Суд звертає увагу позивача, що законами України передбачений загальний порядок виконання рішень, постанов, ухвал суду як добровільно так і примусово. У звязку з чим позивачу необхідно викласти обставини порушення свого права з зазначенням доказів які це підтверджують.

Зауважую, що з практики Європейського суду випливає, що конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду «Артіко проти Італії»(Artico c. Italie) від 13 травня 1980). У звязку з чим позивачу необхідно усунути вище зазначені недоліки.

Також, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти' Франції від 16.12.1992 р.). Тому, враховуючи вище зазначене положення, положення ЦПК України, щодо можливості надавати докази, які підтверджують кожну із обставин викладено в позовній заяві на наступних стадіях цивільного процесу та інтереси інших осіб, які можуть проходити по справі, як сторони або треті особи, позивачу необхідно надати до суду 1) документи які підтверджують звернення позивача до примусових органів виконання рішень; 2). постанови про закінчення виконавчих дій; 3) оскільки відповідачі є державними органами громадянин після офіційного звернення повинен отримати офіційну відповідь відповідно до діючого законодавства, щодо розгляду його звернення, у звязку з чим позивачу необхідно надати відмови відповідачів про добровільне виконання рішень суду в підтвердження обставин викладених в позовній заяві.

У звязку з тим, що вище перечисленні недоліки не усунуто, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України строк для усунення недоліків, не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач у встановлений термін в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунув недоліки, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя, Державної казначейської служби України, про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди - визнати неподаною та повернути позивачеві.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області, через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя А.Г. Ярошенко