Справа № 0810/3038/2012
№/п 2/0810/1211/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15"жовтня 2012 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого -судді Мінгазова Р.В.

при секретарі - Богачовій А.В.

за участю позивачів -ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивачів - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа Лисогорська сільська рада про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа: Лисогорська сільська рада про визнчення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

В позові зазначили, що 13 листопада 2004 року померла мати позивачів ОСОБА_6, яка постійно проживала в будинку за адресою: вул. Центральна, 19, с. Канівське, Запорізького району Запорізької області, розташованому на земельній ділянці площею 0,25 га, які належали їй на праві приватної власності. Окрім цього ОСОБА_7 володіла земельним паєм, розташованим на території Лисогірської сільської ради, про який позивачам до недавнього часу відомо нічого не було. Після смерті матері відкрилася спадщина на вказаний житловий будинок, за адресою: с. Канівське, вул. Центральній, 19 Запорізького району Запорізької області, на земельну ділянку за цією адресою, а також на земельний пай.

Позивачі зазначають, що вони не скористались своїм правом, у зв'язку з психологічною травмою, пов'язаною зі смертю матері, а також у зв'язку із судовими тяжбами стосовно спадкового будинку. Окрім цього позивачам, як вже зазначалось раніше не було нічого відомо стосовно земельного паю, вони не знали, що їх матір на праві власності має земельну ділянку -пай площею 2,38 га, що разташована на теріторії Лисогірської сільскої ради Запорізького району Запорізької області.

26 квітня 2012 року позивачі дізналися про наявність вищезазначеної земельної ділянки і звернулись до нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини та відповідними документами, на що нотаріус повідомив їх про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачі пропустили шестимісячний строк на прийняття спадщини. Одразу ж позивачі направили відповідні запити і дізнались про те, що факт наявності земельної ділянки від них навмисно приховувала відповідачка ОСОБА_4 Той факт, що відповідачі дізнались про наявність земельної ділянки, зовсім недавно, підтверджується листом Запорізької Районної Державної Адміністрації від 11 травня 2012 року, який відповідачі отримали 02 червня 2012 року. В листі зазначено, що відповідач за даним позовом при поданні заяви про прийняття спадщин за законом навмисно не зазначив наявність інших спадкоємців.

Враховуючи вищенаведене позивачі просять суд визначити їм додатковий строк протягом трьох місяців, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6, що померла 13 листопада 2004 року.

У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав у повному обсязі, на задоволенні позову наполягає, посилаючись на вищевказані обставини.

Відповідачка ОСОБА_4 позов не визнала, пояснила, що у своїй заяві на видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріальної контори не зазначила окрім себе інших спадкоємців, оскільки за своє життя її мати ОСОБА_6Є склала заповіт згідно якого все належне їй, на час смерті майно, заповіла відповідачці. Також зазначила, що позивачам ніхто не заважав звернутися до нотаріальної контори в установлений законодавством строк для отримання свідоцтва про право на спадщину. Просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

Третя особа - територіальна громада в особі Лисогорської сільської ради Запорізького району Запорізької області надала заяву, в якій просить розглянути справу без участі їхнього представника, однак під час розгляду справи у судовому засіданні було встановлено про необхідність допитати у якості свідка землевпорядника Лісогірської сільської ради Запорізького району Запорізької області ОСОБА_8, яка на запитання суду, чи було відомо позивачам про те, що у власності померлої ОСОБА_9, за життя, перебував земельний пай площею 2,38 га., розташований на теріторії Лисогірської сільскої ради Запорізького району Запорізької області пояснила, що позивачі знали про наявність у померлої ОСОБА_6 права власності на земельну ділянку, однак, про те, що їм було відомо про наявність у власності саме земельного паю розміром 2.38 га. -стверджувати не змогла.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід залишити без задоволення з наступних підстав:

Стаття 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Тягар доказування обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог законодавство покладає на неї, про що зазначає ст. 60 ЦПК України. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці,він продовжується до трьох місяців.

Згідно зі ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Даною нормою матеріального права можливість визначення додаткового строку прямо пов'язана з наявністю поважної причини пропуску строку.

Згідно абз.6 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 „Про судову практику в справах про спадкування" зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини суд досліджує поважність причини пропуску строку, виходячи з того, що поважними є причини пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення таких дій.

Всупереч наведеному позивачами не тільки не надано доказів, які б свідчили про об'єктивність, непереборність, істотні труднощі для прийняття спадщини в передбачений законом строк, але й не зазначено таких доказів.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10, яка померла 13 листопада 2004 року пропущений позивачами без поважних причин. В ході судового розгляду справи встановлено, що для позивачів не існувало об'єктивних, непереборних, істотних труднощів, через які вони не змогли в порядку ст.1269 ЦК України та в передбачений законом строк подати заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_9 Під час розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт пропуску ОСОБА_1 та ОСОБА_5 строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 з поважних причин, будь-яких доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 позивачами не надано та в суді не доведено, посилання позивачів на поважність причин пропуску строку у зв'язку з тим, що вони не знали про наявність спадкового майна у вигляді земельного паю площею 2,38 га, що розташований на території Лисогірської сільської ради Запорізького району Запорізької області є безпідставними, так як на час відкриття спадщини позивачі мали реальну можливість звернутися до нотаріальної контори із відповідною заявою. Позивачі достовірно знали про час та місце відкриття спадщини та мали об'єктивну можливість і достатній час для її прийняття у встановленому законом порядку, тому суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог відмовити.

Крім того посилання позивачів на те, що вони пропустили строк звернення до нотаріальної контори, є безпідставними також з тих підстав, що з липня 2008 року в провадженні Запорізького районного суду Запорізької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Лисогірської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа: ТОВ "ЗМБТІ"про визнання договору дарування недійсним, з матеріалів якої вбачається, що на момент звернення до суду у 2008 році позивач мала можливість звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але своїм право до теперішнього часу не скористалися.

Оскільки в задоволенні вимог відмовлено, судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1270, ст.ст.1272,1276 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа Лисогорська сільська рада Запорізького району Запорізької області про визнання додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини -залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя Р.В. Мінгазов