Справа № Провадження №22-ц-849/12 22-ц/1090/2318/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія33Доповідач у 2 інстанції Суханова
УХВАЛА

Іменем України

27 лютого 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Суханової Є.М.,

Суддів: Голуб С.А., Коцюрби О.П.,

при секретарі : Клименко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування , -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач в червні 2008 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування,

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 8 липня 2005 року у м.Києві з вини відповідача ОСОБА_4, який керував автомобілем НОМЕР_1 була скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, що належить ОСОБА_5 Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб становить 19149 грн.68 коп. 10 жовтня 2005 року позивачем здійснено виплату відшкодування ОСОБА_5

Просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 кошти в розмірі 19149 грн. та судові витрати.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 20 червня 2011 року позов задоволено.

Не погодившись з висновками, наведеними в рішенні суду, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не обґрунтована та не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 липня 2005 року у м.Києві з вини відповідача ОСОБА_4, який керував автомобілем НОМЕР_3 була скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль НОМЕР_4, що належить ОСОБА_5 Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб становить 19149 грн.68 коп. 10 жовтня 2005 року позивачем здійснено виплату відшкодування ОСОБА_5

Дані обставини підтверджуються постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 15 липня 2005 року, постановою Вишгородського районного суду Київської області від 23 серпня 2005 року.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_5, відповідно до акту №663 автотоварознавчого дослідження від 15 липня 2005 року складає 19149 грн.68 коп.

Згідно наказу №384 від 10 жовтня 2005 року ОСОБА_5 ОСОБА_3 /транспортним/ страховим бюро України виплачено страхове відшкодування в сумі 19149 грн.68 коп., що підтверджується платіжним дорученням.

Відповідно до ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги /регресу/ до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

За таких обставин позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі, апелянт зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Також, в апеляційній скарзі, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не об»єктивно досліджено обставини справи.

Апелянт посилається на те, що судом першої інстанції проігноровано той факт, що під час скоєння ДТП ОСОБА_2 не міг усвідомлювати значення своїх дій внаслідок психічної хвороби.

З такими висновками апелянта, колегія суддів погодитись не може так, як вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано досліджені всі докази та обставини справи, необхідності у проведенні та більш детальному дослідженні вищевказаних обставин не виявлено.

Колегія суддів також вважає, що апелянт не зміг спростувати висновки суду, нових доказів доведеності позову або апеляційної скарги не встановлено, а тому вона не підлягає до задоволення.

Крім цього, переглядаючи законність рішення суду першої інстанції та розглядаючи апеляційну скаргу на підставі вимог ст. 303 ЦПК України не встановлено підстав, передбачених ст. 309 ЦПК України, для ухвалення нового рішення суду.

Приймаючи до уваги вищевикладене, так-як будь-яких порушень при прийнятті оскаржуваного рішення не встановлено, підстав для скасування цього рішення не виявлено.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визначився щодо задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції.

Головуючий

Судді