Апеляційний суд Харківської області
Провадження № 22ц/2090/6860/2012р.Головуючий
Категорія: відшкодування шкодиДоповідач: Сащенко І.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2012 рокусудова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

-ОСОБА_2

-ОСОБА_3, ОСОБА_4,

-Нестерцовій і.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в особі його представника ОСОБА_6 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 03 вересня 2012 року по справі за позовом БезлепкінаВалерія Михайловича до ОСОБА_5 про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2012 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування -позовних вимог вказав, що 10 квітня 2012 року працівник ПАТ «Харківміськгаз» ОСОБА_5 у своєму зверненні на імя Генерального прокурора України, Міністерства енергетики і вугільної промисловості України, Голови правління НАК «Нафтогаз України» поширив щодо нього інформацію та відомості, які не відповідають дійсності та принижують його честь, гідність і ділову репутацію, звинувачуючи його у зловживанні службовим становищем.

У звернені відповідач вказав:

-«30 березня 2012 року стосовно ОСОБА_8 було порушено кримінальну справу, за ознаками злочину передбаченого ст.358 КК України «підроблення документів, печаток, штампів та бланків, їх збут, використання підроблених документів». Йому відомі дані про «підроблення диплому Харківського державного політехнічного університету, виданого 5 січня 1998 року ОСОБА_7 Використовуючи зазначений диплом з 2001 року ОСОБА_7, не маючи базової енергетичної освіти, шляхом обману посадових осіб, влаштувався працювати на керівні посади в енергетичних підприємства^ Східної України -ВАТ «Запоріжобленерго», ТОВ «Луганське енергетичне обєднання», АК «Харківобленерго», які потребують не тільки базової профільної освіти, а і досвід роботи керівника».

-« За особливі заслуги директор і головний бухгалтер ПП «Украгроінвест» ОСОБА_9 у січні 2012 року був призначений начальником відділу будівництва і ремонту ПАТ «Харківмісьгаз», а в кінці березня 2012 року, в.о. заступника Генерального директора по капітальному будівництву і газифікації ПАТ «Харківміськгаз»

-«.. з приходом ОСОБА_7 «клімат в колективі становився вкрай нездоровим». ОСОБА_7 спеціально «стравливает» людей під погрозою звільненні та примушує співробітників писати пояснення про видумані розкрадання газу, де замішані працівники підприємств, примушує людей обмовляти себе та інших, після чого проводяться службові перевірки і спеціально вибрані «стрілочники» із числа непридатних переводяться з пониженням в посаді або звільняються».

Просив визнати такою, що не відповідає дійсності та принижує ділову репутацію інформацію поширену ОСОБА_5 у звернені до Генерального прокурора України, Міністерства енергетики і вугільної промисловості України, Голови правління НАК «Нафтогаз України» від 10 квітня 2012 року та зобовязати спростувати поширену ним зазначену інформацію шляхом направлення протягом місяця з дня набрання чинності рішення до вказаних органів відповідних листів про те що зазначена інформації стосовно нього, поширена у зазначеному зверненні не відповідає дійсності.

Також просив стягнути на його користь 50000 грн. на відшкодування спричиненої відповідачем моральної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги позивача та просив їх задовольнити.

Представник відповідача позов не визнала, посилаючись на його необґрунтованість.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 03 вересня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено частково.

Визнано недостовірною та такою, ще принижує честь, гідність і ділову репутацію інформацію, поширену ОСОБА_5 у листі Міністерству енергетики і вугільної промисловості України, Голові правління НАК «Нафтогаз України», а саме: «30.03.2012 р. возбуждено уголовное дело по признакам преступления, предусмотренного ст. 358УК Украины, подделка документов, печатей, штампов и бланков, использование поддельныхдокументов,основаниемдля возбуждения которого послужили данные о подделке диплома Харьковскогогосударственного политехнического университетавыданного 5 января 1998 года ОСОБА_10М:»;

«Используя указанныйдиплом ОСОБА_10 с 2001 года, не имея базового энергетическогообразованияустроился работать на руководящие должности в энергетических предприятиях Восточной Украины- ОАО «Запорожоблэнерго», ООО «Луганское энергетическое объединение АТ«Харьковоблэнерго», требующих не только базовое профильное образование, но и опыт работы руководителем».

Зобовязано відповідача направити листа до Міністерства енергетики вугільної промисловості України, Голові правління ДК «Нафтогаз України» з спростування зазначеної інформації, в строк не пізніше одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнуто на користь позивача компенсацію на відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 500 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5в особі його представника ОСОБА_6 просить рішення суду в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове яким відмовити у задоволення позовних вимог ОСОБА_7 Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідач не стверджував у зверненні про те, що кримінальну справу порушено у відношенні ОСОБА_7 і йому достовірно відомо про підроблення диплому. Вважає, що відповідач висловив припущення та надав оціночне судження діям позивача.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконали всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до положень ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання: чи мали місце обставин/, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_7 суд першої інстанції виходив із того, що факт розповсюдження відповідачем ОСОБА_5 недостовірної стосовно позивача інформації, дійсно мав місце.

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34).

При цьому статтею 68 КонституціїУкраїни передбачено обов'язок кожного неухильно додержуватися Конституції та законів Українипосягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

У зв'язку з цим статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї.

Вказана конституційна норма кореспондується зі ст. 277 ЦК України, згідно з якою фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Згідно з роз'ясненнями, наданими вп. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» - від 27 лютого 2009 року № 1 при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі,що юридичним складом правопорушення,наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а)поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б)поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в)поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності; г)поширення інформації що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також а іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з частиноютретьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати Інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка. на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Як встановлено судом, не заперечує відповідач, що в квітні 2012 року він направив листи Генеральному прокурору України, де Міністерства енергетики і вугільної промисловості України, Голові правління НАК «Нафтогаз України», з яких зазначив, що йому відомо про те, що в березні 2012 року було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ст. 358 КК України, підставою для чого стала інформація про підробку диплома ХДПУ, виданого 05.01.1998 року ОСОБА_7 Також вказав, що ОСОБА_7, використовуючи вказаний диплом влаштовувався на різні посади в енергетичні підприємства України ( а.с. б - 7 ). Даних про те, що кримінальна справа порушена саме у відношенні позивача з листах не вказано.

Інформація, викладена в листах під тверджується відповіддю начальника СУ ГУМВСУ в Харківській області №47/13755 від 13.08.2012 року ( а.с. 34 ), копіями особового листка по обліку кадрів, автобіографією та копією диплома ХДПІ №1011, які були надані ОСОБА_7М, у 2006 році при оформленні на роботу до АК «Харківобленерго».

Посилання представника позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції на те, що кримінальна справа була порушена незаконно, а тому в серпні 2012 року вона була закрита за відсутністю складу злочину на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, судовою колегією не приймаються.

Згідно постанови слідчого СУ ГУМВСУ в Харківській області від 08.08.2012 року, ОСОБА_7 в 2006 році при працевлаштуванні на роботу в АК «Харківобленерго» на посаду заступника директора надав копію диплома серії ХЛ КС №0002857 від 05.02.1998 року про закінчення ним ХДПІ за спеціальністю «енергозбереження». Проте, ОСОБА_7 в навчальному закладі не навчався, диплом не отримував. Вказана в дипломі спеціальність «енергозбереження» в переліку спеціальностей не існує. В результаті проведених слідчих дій та оперативно-розшукових заходів, оригінал диплома, а також, особи, які його видали встановлені не були. Оскільки предметом злочину, передбаченого ст. 358 КК України є підроблений офіційний документ, а не його копія, кримінальна справа була закрита на підставі п. 2 ст. 6 КПК України - в звязку з відсутністю складу злочину ( а.с. 40 - 41 ).

Згідно зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодонадання доказів, їх дослідження та доведення передусім їх переконливості.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судова колегія вважає, що відповідачем доведено те, що інформація, поширена ним в листах до державних органів щодо диплома ХДПі та його використання при працевлаштуванні ОСОБА_7 не є недостовірною. Позивачем ці твердження не спростовані. Не знайшли свого підтвердження і вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів на відшкодування спричиненої моральної шкоди.

За таких обставин, рішення в частині задоволення позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в позові е цій частині.

Рішення суду щодо відмови в задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_7

В.М. сторонами не оскаржувалося, судовою колегією не переглядалося.

Керуючись ст.ст. ЗРЗ, 304, 307 ч.1 п. 3; 309 ч,1 п.2; 313; 314 ч.2; 316; 317; 319; 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 з особі його представника ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 03 вересня 2012 року змінити.

В частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

В іншій частині рішення суду скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді