Справа № Провадження №22-ц-748/12 22-ц/1090/3088/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія43Доповідач у 2 інстанції Касьяненко
УХВАЛА

Іменем України

06 березня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого: судді Антоненко В.І.,

Суддів: Касьяненко Л.І., Ігнатченко Н.В.,

При секретарі : Сашко Я.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2011 року в справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні житлом та виселення без надання іншого жилого приміщення і за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання права користування жилим приміщенням , визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та скасування місця реєстрації,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2011 року ОСОБА_7 звернувся до суду з вищевказаним позовом і просив виселити відповідачів із квартирі АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення, посилаючись на те, що його матері ОСОБА_8 на підставі рішення Глибоцької сільської ради Бориспільського району від 15 грудня 1989 року було видано ордер на квартиру за вказаною адресою на сім»ю з двох чоловік, площею 16 кв. м, яка складається з однієї ізольованої кімнати. У вказаній квартирі він проживав з 1989 року на підставі ордеру про вселення. Після смерті матері в 2010 році він залишився єдиним наймачем спірної квартири, з ним було укладено договір про надання послуг з газопостачання. Відповідачі, скориставшись його відсутністю самовільно вселились в квартиру.

Тому просив виселити відповідачів із квартири без надання іншого жилого приміщення.

В судовому засіданні ОСОБА_7 підтримав свої позовні вимоги та просив задовольнити.

Відповідачі позов не визнали та подали зустрічний, в якому просили визнати за ними право на користування спірною квартирою, а позивача визнати таким, що втратив право на користування нею, посилаючись на те, що він в квартирі не проживав.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2011 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено.

Усунуто перешкоди в користуванні квартирою шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_6 із кв. 2., вул. Окружна 18 с. Глибоке Бориспільського району, без надання іншого жилового приміщення та зобовязано не чинити перешкод у користуванні ним.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_6 просять скасувати рішення суду та ухвалити нове по суті позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд І інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

По справі встановлено, що на підстві рішення Глибоцької сільської ради Бориспільського району від 15 грудня 1989 року ОСОБА_8 було видано ордер на квартиру АДРЕСА_2. В ордері вказано, що право на зайняття жилого приміщення видано на сімю з двох чоловік, площею 16 кв. м, яке складається з однієї ізольованої кімнати.

ОСОБА_7 вселився в квартиру, як член сімї ОСОБА_8, на підставі ордеру на жиле приміщення і був прописаний за вказаною адресою з 1989 року. Після смерті матері в 2010 році позивач залишився єдиним наймачем вказаної квартири, переоформивши на своє імя особовий рахунок на користування природним газом, іншого житла він не має, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Глибоцької сільської ради від 11 травня 2010 року. Квартира не приватизована і відноситься до житлового фонду сільської ради, про що свідчить довідка Глибоцької сільської ради від 06 липня 2011 року.

З матеріалів справи також вбачається , що ордер на вселення в квартиру АДРЕСА_3 відповідачі не отримували, самовільно заселились в спірну квартиру і в добровільному порядку виселитись відмовляються. Відповідачі мають власне житло квартиру за адресою с. Глибоке, вул. Леніна, 23 «Б», кв.10, в якій зареєстровані і проживають з 1990 року, що підтверджується довідкою Глибоцької сільської ради від 30 травня 2011 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення основного позову та відмовляючи у зустрічному, суд обґрунтовано виходив з положень ст. 3 ЦПК України, ст. 58, 116 ЖК України та прийшов до правильного висновку, що єдиною підставою для вселення в жиле приміщення є ордер. Особи , які самовільно зайняли жиле приміщення , підлягають виселенню без надання їм іншого жилого приміщення.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вирішення питання звернення до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням є компетенцією наймодавця, відповідачі такими не являються, тому і право на звернення до суду з такою вимогою у них відсутнє, оскільки їх права ніким не порушувались.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених в рішенні.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилити, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: