АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД міста КИЄВА
Справа № 22-ц/2690/1857/2012 Головуючий у 1 інстанції − Коробенко С.В.
Доповідач − Кулікова С.В.
УХВАЛА Іменем України
09 лютого 2012 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :
головуючого - судді Кулікової С.В.
суддів - Білич І.М., Рейнарт І.М.,
при секретарі - Клінчук О.М.,
за участю відповідача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_3,
представника позивача ОСОБА_4,
представника відповідача ОСОБА_5 − ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Соломянського районного суду м. Києва від 15 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_1, третя особа: Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації про встановлення порядку користування земельною ділянкою шляхом усунення перешкод,
перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: м.Київ, вул. Гайсинська, 10, мотивуючи свої вимоги тим, що він разом з ОСОБА_5 є співвласниками в рівних частинах (по 1/2) домоволодіння та між ними склався певний порядок користування будинком. При цьому позивач зазначає, що частина земельної ділянки по вул. Гайсинській, 10, в розмірі 0,10 га належить на праві спільної власності йому та ОСОБА_5 в рівних частинах, проте згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, позивач користується частиною земельної ділянки 0,0412 га, а відповідач ОСОБА_5 користується частиною земельної ділянки 0,057 га, однак відповідач не погоджується на зміну порядку користування приватизованою ділянкою з метою визначення кожному з співвласників рівних за площею земельних ділянок.
Під час розгляду справи у суді за клопотання позивача до розгляду справи в якості співвідповідачів були залучені ОСОБА_7 та ОСОБА_1, які також постійно проживають у домоволодінні №10 по вул. Гайсинській в м. Києві і чинять перешкоди позивачу у користуванні земельною ділянкою та будинком, разом з тим, конкретних вимог до вказаних відповідачів позивачем не заявлено.
Рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 15 квітня 2011 року даний позов задоволено частково, визначено порядок розподілу приватизованої частини земельної ділянки домоволодіння №10 по вул. Гайсинській в м. Києві між співвласниками, на підставі Варіанту 1 запропонованого у Висновку судової будівельно-технічної експертизи №11913 від 01.10.2010р.; а саме - виділено ОСОБА_2 земельну ділянку площею 500 кв.м, що відповідає його ідеальній частці у праві власності на ділянку; виділено ОСОБА_5 земельну ділянку площею 500 кв.м, що відповідає її ідеальній частці у праві власності на ділянку, при цьому, у відповідності до Додатку 2 Висновку судового експерта №11913 від 01.10.2010р., лінія розподілу між ділянками починається: від точки «А», яка знаходиться на межі вулиці Гайсинська на

відстані 18,7 м від правої межі земельної ділянки по ламаній лінії через точки «Б», «Г», «Д», «Е» до точки "К". довжиною 7,5 м + 11,2 м + 1,6 м + 2,3 м + 2,8 м. Точка «К» знаходиться на перетині лінії головного фасаду будинку та лінії фактичного розділу будинку між співвласниками; від точки «К» по лінії розділу житлового будинку до

точки "Н". Точка "Н" знаходиться на перетині лінії тильного фасаду житлового

будинку та лінії фактичного розділу будинку між співвласниками, в іншій частині позовних вимог відмовлено. Крім того стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1662,50 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 15 квітня 2011 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В скарзі посилається на те, що в оскаржуваному рішенні відсутні об'єктивність та неупередженість, порушено норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а також враховано недоведені обставини, які суд вважав встановленими, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та винесення нового. Крім того апелянт зазначає, що рішення виходить за межі заявлених позовних вимог, а також оскаржуване рішення суду фактично ґрунтується на висновку експертизи, що, на думку апелянта, є грубим порушення принципів доказування, належності та допустимості доказів та не застосовано правову норму, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Позивач та його представники заперечували проти апеляційної скарги за її необґрунтованістю.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., вислухавши пояснення сторін, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого судом рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції не прийняв до уваги порядок користування земельною ділянкою, що на даний час склався між сторонами, оскільки він не відповідає розмірам ідеальних часток співвласників, зокрема обмежує право позивача на користування ділянкою площею 500 кв.м.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду, так як він в повній мірі відповідає встановленим обставинам справи та вимогам Закону.

Під час розгляду справи судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_2 є власником 1/2 частини будинку, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Гайсинська.

10, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.03.2008 р. Після померлої ОСОБА_8, інша Ѕ частина у праві власності на будинок належить ОСОБА_5

Територія домоволодіння №10 по вул. Гайсинській в м. Києві за своєю площею складає 1775 кв.м та окрім приватизованої земельної ділянки за кадастровим номером 72:153:005 включає в себе також і земельну ділянку площею 775 кв.м з кадастровим номером 72:153:006.

За даними Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) в автоматизованій системі ПК «Кадастр» документи, що посвідчують право власності чи право користування (оренди) земельною ділянкою обліковий код 72:153:006 на вул. Гайсинській, 10, в м. Києві, визначені діючим законодавством, не зареєстровані, а тому, відповідно до обов'язкових для застосування судами правових позицій Верховного Суду України (ст. 360-7 ЦПК України), згідно яких обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, яка її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність у неї таких

документів є самовільним зайняттям земельної ділянки, тому, у задоволенні позовних вимог про визначення між сторонами порядку користування земельною ділянкою за кадастровим номером 72:153:006 площею 775 кв.м судом обґрунтовано відмовлено.

Експертним висновком №11913 від 01.10.2010р. судової будівельно-технічної експертизи запропоновано 2 варіанти поділу між співвласниками земельної ділянки площею 1000 кв.м, що перебуває у їх спільній власності, тому з урахуванням п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року №7 „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", положеннями якого у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово- ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо, суд першої інстанції правильно визначив ідеальним варіантом поділу варіант 1.

Необгрунтованим є твердження апелянта про те, що рішення суду фактично ґрунтується на висновку експертизи, що на його думку є грубим порушення принципів доказування, належності та допустимості доказів, оскільки згідно положень ст. 66 ЦПК України, експертиза - це дослідження на вимогу суду поданих обєктів, яке провадиться експертами на базі спеціальних знань і на науковій основі з метою одержання даних про факти, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому висновок експертизи, як інформаційний письмовий доказ, що містить відомості про певні факти, був оцінений судом першої інстанції за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив, проаналізував та дав належну оцінку, поданим сторонами, доказам, що мають значення в конкретній справі та доводять існування відповідних юридичних обставин, а тому задовольнив позов в частині визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: м. Київ, вул. Гайсинська, 10.

Інші доводи апеляційної скарги законності рішення суду першої інстанції не спростовують. Правові підстави для відмови у задоволенні позовних вимог, про що просить ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, відсутні.

Рішення суду першої інстанції ухвалене без порушення норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соломянського районного суду м. Києва від 15 квітня 2011 року відхилити.

Рішення Соломянського районного суду м. Києва від 15 квітня 2011 року − залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: