Справа № 1527/2-723/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2012 р.

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Виноградової Н.В.,

при секретарі судового засідання Голованець Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про вселення, визначення порядку користування домоволодінням і земельною ділянкою, усунення перешкод в користуванні частиною домоволодіння та позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 про припинення права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в якому просила виділити їй в користування 1/4 частку домоволодіння і 1/4 частку земельної ділянки по АДРЕСА_1 , зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати їй в користуванні належною їй частиною домоволодіння і земельною ділянкою, зобов`язати ОСОБА_2 припинити самочинне будівництво і знести самочинно побудовані ним будівлі на земельній ділянці. Позивачка послалась в своєму позові на те, що вона є власником 1/4 частки вказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 на підставі рішення Ленінського районного суду м.Одеси від 18.09.2002р., що в користуванні ОСОБА_4 знаходились в будівлі літ.А. приміщення 2-1 кухня площею 6, 9кв.м, 2-2 жила площа 9. 1кв.м, жилий літ.Ж, вхід здійснювався з АДРЕСА_2 , співвласниками домоволодіння є ОСОБА_2 на 1/4 частку і ОСОБА_3 на 1/2 частку. Позивачка зазначила, що з 2002р. ОСОБА_5 , а потім ОСОБА_2 перешкоджали їй в користуванні частиною домоволодіння поданням апеляційних, касаційних скарг та інших документів до суду, а потім ОСОБА_2 перешкоджав в користуванні приміщеннями в жилому будинку літ.А і жилим будинком літ.Ж, крім того ОСОБА_2 самочинно без її згоди, як співвласника, в порушення її прав користування власністю здійснив будівництво сараю літ.Н на місці її жилого будинку літ.Ж, в результаті чого вона вимушена була звертатись до різних установ за захистом своїх прав.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про поділ домоволодіння АДРЕСА_3 , про припинення права власності померлого ОСОБА_4 на 1/4 частку у спірному домоволодінні. В подальшому ОСОБА_2 просив залишити свій позов в частині поділу домоволодіння без розгляду, залишив на розгляд суду позовну вимогу про припинення права власності померлого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що він є власником 1/4 частки (квартира АДРЕСА_4 ) на підставі договору дарування від 11.04.2006р., зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН»06.05.2006р., що право власності на 1/4 частку домоволодіння (квартира АДРЕСА_5 ) зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН`за ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 і після його смерті його дочка ОСОБА_7 у зв`язку з відсутністю в натурі власності, отримала відмову від КП «ОМБТІ та РОН`в реєстрації за нею права власності у зв`язку з неможливістю інвентаризації квартири АДРЕСА_5 , як жилої частини домоволодіння.

ОСОБА_2 зазначив, що фактично з 1957р. склався певний порядок користування домоволодінням і з урахуванням зведених на цей час ОСОБА_3 . будівель, ОСОБА_3 належать всі будівлі під літ.Б, гараж літ.В, йому належать в літ.А приміщення під № 1; - ОСОБА_4 літ.А приміщення під №2, а саме 2-2 площею 9,1кв.м, яке в технічному паспорті від 28.05.2009р. у зв`язку з не існуванням показано штриховою лінією. Позивач обґрунтував свій позов тим, що приміщення під №2 в літ.А були знищені пожежею ще в 80-х роках, що відсутність майна на дійсний час, тобто повне знищення нерухомості, підтверджується наданими ним документами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і його представник підтримали свої позови і просили їх задовольнити.

ОСОБА_6 звернулась до суду з заявою, в якій просила справу слухати у її відсутність, вказала, що з позовом ОСОБА_2 вона повністю згодна, що маючи рішення виконкому Ленінської райради №45 від 26.01.1987р. і розпорядження Суворовської райадміністрації №1837 від 23.12.2004р. про прийняття в експлуатацію, виконаних нею будов в домоволодінні вона з 2004р. неодноразово зверталась до КП «ОМБТІ та РОН`з приводу виділу у натурі її частки або здійснення перерахунку часток, однак у зв`язку з відсутністю третього співвласника (замість померлого ОСОБА_4 ), навіть склавши акт 01.11.2007р. з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за участю інженера БТІ, вона отримала відмову у зв`язку зі з`ясуванням того факту, що 1/4 частка ОСОБА_4 знищена від пожару та від часу, а ОСОБА_1 , до дійсного часу не зареєструвала свого права власності в порядку спадкування.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_3 зареєстровано в КП «ОМБТИ та РОН`за 3-ма співвласниками за ОСОБА_2 1/4 частка на підставі договору дарування від 11.04.2006р., за ОСОБА_3 1/2 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.12.1984р., за ОСОБА_4 1/4 частка на підставі договору дарування від 01.11.1989р. Цей факт підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого ОСОБА_5 28.03.2006р. для відчуження належної їй 1/4 частки ОСОБА_2 , і не оспорювався сторонами по справі.

Рішенням Ленінського райсуду м.Одеси від 18.09.2002р. за ОСОБА_8 було визнано право власності на 1/4 частку в спірному домоволодінні в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 . З тексту рішення суду вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом досліджувалось існування 1/4 частки домоволодіння на момент укладення договору дарування між ОСОБА_9 і ОСОБА_4 , тобто станом на 01.11.1989р. і не встановлювалось чи існує спадкове майно на момент відкриття спадщини і на час прийняття рішення судом.

З акту комісії ділянки №4 КП ЖКС «Пересипський`від 22.06.2009р. вбачається, що приміщення №2 в літ.А не відновленні після пожежі натомість повністю зруйновані, дах повністю відсутній, дверей і підлоги немає, залишки стіни з ракушняка мають тріщини і покриті мохом, на місці жилої кімнати 9,1кв.м росте бур`ян, є пень спиляного дерева діаметром біля 15см, на території вказаного приміщення є обгорівші напівгнилі залишки стропильної системи даху, приміщення фактично не є будівлею і до проживання не придатне.

Державною екологічною інспекцією в Одеській області 18.05.2009р. було складено акт № 05-02 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства яким було встановлено факт знесення в зруйнованій кімнаті площею 9,1 кв.м дерева породи софора діаметром стовбуру 14,5см, на пні знесеного дерева нараховано 10 річних кілець.

У відповідності до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 146/2011, складеної 25.06.2012р. ПП «Одеський Науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скибинського С.С.»експертом встановлено, що в користуванні ОСОБА_1 знаходиться частина жилого будинку літ.А, а саме приміщення № 2-2 підсобне площею 9,1кв.м, яке на момент проведення огляду, як приміщення житлового будинку не використовується у зв`язку з тим, що фактично відсутнє, знаходиться в зруйнованому стані, основні елементи були пошкоджені внаслідок пожежі. З урахуванням викладеного експерт зробила висновок про те, що ринкову і дійсну вартості 1/4 частки спірного домоволодіння, яка належала ОСОБА_4 і ОСОБА_1 за рішенням Ленінського райсуду м.Одеси від 18.09.2002р. і складається з підсобного приміщення №2-2 визначити не можливо.

Зміна призначення приміщення №2-2 з жилого в нежиле була внесена в технічний паспорт домоволодіння КП «ОМБТІ та РОН`за заявою ОСОБА_2 на підставі п.4 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затв. Наказом Держкомітету будівництва архітектури та житлової політики України 24.05.2001р. за №127, згідно якого стіни не на повну висоту приміщень визначаються пунктирною лінією. Як вбачається з листа від 31.07.2009р. вих. № 5962-10/274-Д КП «ОМБТІ та РОН`фактично відмовило ОСОБА_2 у анулюванні права власності ОСОБА_4 на 1/4 частку домоволодіння, пославшись на п.4.2 Тимчасового положення «Про порядок прав власності на нерухоме майно», затв. Наказом Міністерства юстиції України 18.02.2002р. за №157/6445, у відповідності до якого розділ реєстру прав і реєстраційна справа закриваються на підставі рішення реєстратора прав у випадку знищення нерухомого майна по заяві власника майна.

Суд приймає до уваги і надає належну оцінку поясненням ОСОБА_1 в судовому засіданні про те, що нею 22.05.2008р. було замовлено в КП «ОМБТІ та РОН`технічну інвентаризацію 1/4 частки домоволодіння з ціллю зареєструвати в подальшому право власності на підставі рішення Ленінського райсуду м.Одеси від 18.09.2002р., однак вона вимушена була відмовитись від виконання замовлення і наміру зареєструвати право власності у зв`язку з відсутністю на той час власності, як такової. Суд приймає також до уваги і той факт, що ОСОБА_1 до теперішнього часу в порушення ст.322 ЦК України не здійснила жодних дій щодо утримання власності і її відновлення, чим створила умови для обмеження прав інших співвласників, в результаті чого інші співвласники позбавлені прав на перерахунок часток в спільній власності, на виділ своїх часток в окремі самостійні частини, на приватизацію земельної ділянки, на отримання кадастрового номеру на земельну ділянку і як наслідок на розпорядження своїми частками та інших прав.

У відповідності до ч. 4 п. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у випадку знищення майна і у відповідності до ч. 11 п. 1 зазначеної статті також у випадку смерті власника. Оскільки п. 2 ст. 349 ЦК України передбачено, що у разі знищення майна, право на яке підлягає державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення по заяві власника змін в державний реєстр.

Порядок користування, що склався між співвласниками фактично з 1957р. не оспорюється сторонами і був підтверджений складенням 01.11.2007р. в КП «ОМБТІ та РОН`акту ОСОБА_3 , ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про встановлення фактичного користування будівлями і спорудами в домоволодінні, відповідно якого ОСОБА_1 за згодою з іншими співвласниками погодилась з тим, що їй як спадкоємцю ОСОБА_4 мають належати приміщення під № НОМЕР_1 в будинку літ.А.

На підставі викладеного суд вважає, що у справі є достатньо доказів знищення власності, що належала ОСОБА_4 , отже є доцільним припинити право власності померлого ОСОБА_4 на 1/4 частку в спірному домоволодінні.

У відповідності до п. 3 ст.334 ЦК України право власності на майно по договору, який підлягає нотаріальному посвідченню, як то свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом виникає у набувача з моменту такого посвідчення, або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним і у відповідності до п. 4 цієї статті якщо договір підлягає державній реєстрації право власності на нього виникає у набувача з моменту такої реєстрації. Згідно ст.1299 ЦК України спадкоємець нерухомого майна зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна і право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Не маючи державної реєстрації спадкового майна за рішенням Ленінського райсуду м.Одеси від 18.09.2002р. ОСОБА_1 фактично не прийняла 1/4 частку в спірному домоволодінні і не набула права власності на неї, як то передбачено п. 2 ст.363 ЦК України, отже як наслідок не набула права на захист цього права власності, у зв`язку з чим суд вважає, що позов ОСОБА_1 в частині виділення їй в користування 1/4 частки домоволодіння і 1/4 частки земельної ділянки спірного домоволодіння, зобов`язання ОСОБА_2 не перешкоджати їй в користуванні належною їй частиною домоволодіння і земельною ділянкою не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання ОСОБА_2 припинити самочинне будівництво і знести самочинно побудовані ним будівлі на спірній земельній ділянці не підлягають задоволенню, оскільки у відповідності до п. 7 ст. 376 ЦК України ОСОБА_1 є неналежним позивачем, суд розглядає позови про перебудову або про знос самочинного будівництва тільки за позовами відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Керуючись ст. 322, п.3 ст334, ч. 4 і 11 п. 1 ст. 346, п.2 ст.363, п.2 ст. 349, п. 7 ст. 376, ст.1299 ЦК України, ст. 10, 11, 58, 64, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про вселення, визначення порядку користування домоволодінням і земельною ділянкою, усунення перешкод в користуванні частиною домоволодіння - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 про припинення права власності задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_4 на ј частину домоволодіння АДРЕСА_3 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: