АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/2090/603/2012 Суддя доповідач Трішкова І.Ю.
Категорія: Спори про право власності та інші речові права про приватну власність
Справа №2-671/11 Головуючий
Провадження№22-ц/2090/603/2012 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: визнання договору недійсним Доповідач: Трішкова І.Ю.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2012 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Трішкової І.Ю.,

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі - Асєєвій В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23 вересня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору недійсним та визнання права власності, третя особа приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_7,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання договору дарування квартири недійсним та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1, посилаючись на те, що їй на праві власності належала зазначена квартира. Вона є літньою людиною, погано себе почувала і відповідачі - син та онук запропонували оформити на них право власності на квартиру, а вони будуть надавати їй допомогу.

Після укладання договору відповідачі перестали цікавитись її станом, не надають матеріальної допомоги, не сплачують комунальні послуги.

Позивачка вважала, що уклала договір довічного утримання, а ні договір дарування. Відповідач ОСОБА_5 позов визнав, але пояснив, що позивачка сама запропонувала оформити квартиру. Він є пенсіонером і надавати належну допомогу он не завжди у змозі, оскільки у нього невелика пенсія.

Відповідач ОСОБА_6 проти позову заперечував, посилаючись на те. що позивачка сама запропонувала оформити договір дарування квартири. Ніяких умов при укладанні договору вона не висувала.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23 вересня 2011 року в задоволенні позову повністю відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати та винести нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам, крім того, судом порушені норми матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Судом повно та всебічно досліджені надані докази, дана їм належна оцінка і згідно встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст.10,11,60,212,215 ЦПК України.

Відповідно до ч.І ст.229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилялась щодо обставин, які мають істотне значення, таки правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

В судовому засіданні встановлено, що 14.11.2009 року ОСОБА_4 з одного боку та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 уклали договір дарування квартири АДРЕСА_2, яка належала на праві власності ОСОБА_4 У спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_4 та її син ОСОБА_5 В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що її син запропонував переоформити квартиру на нього та її онука, оскільки після смерті матері це буде важко робити. Ні сама позивачка, ні відповідачі не заявляли про те, що договір дарування був укладений під умовою догляду за дарувальником.

В нотаріальній конторі договір дарування перед його підписанням був прочитаний сторонам, у тому числі і ОСОБА_4

За вимогою сторін в договорі був закріплений сервітут, який полягав в особистому праві дарувальника безоплатно та безстроково користуватися подарованою квартирою.

Крім того, ОСОБА_4 знала, що її син ОСОБА_5 є пенсіонером і сам потребує матеріальної допомоги.

Таким чином, судом правильно було встановлено, що укладаючи спірний договір, сторони мали на увазі саме договір дарування, а не договір довічного утримання, а помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду.

Підстав для скасування чи зміни рішення не має.

Керуючись ст..ст. 303,307,308, 314,319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23 вересня 201 1 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий:

Судді: