Справа № 1317/2-552/11 Головуючий у 1 інстанції: Мулявка О.В.
Провадження № 22-ц/1390/2370/12 Доповідач в 2-й інстанції: Зверхановська Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяк Р.П., Бойко С.М.

при секретарі: Служала А.Ю.

з участю: позивача, його представника - ОСОБА_1 , відповідачів, їх представника - ОСОБА_2 , представника Адвокатського об`єднання "Українська іноземна юридична компанія "Інюрколегія" -Чижмаря І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 28 грудня 2011 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 28 грудня 2011 року задоволено позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , треті особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції у Львівській області та Адвокатське об`єднання "Українська іноземна юридична компанія "Інюрколегія", про встановлення юридичного факту реєстрації усиновлення.

Встановлено факт реєстрації усиновлення покійного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с. Грицеволя Радехівського району, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , Радехівським районним РАЦСом у 1945 році усиновителями -батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українцем, уродженцем с. Грицеволя, померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 та матір`ю ОСОБА_9 , 1900 року народження, українкою, уродженкою с. Грицеволя, померлою ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

В апеляційній скарзі зазначають, що районний суд допустив однобічність, неповноту дослідження обставин справи та надав перевагу одним доказам над іншими без наведення мотивів, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи. Окрім цього, районний суд невірно оцінив зібрані докази, висновки суду не відповідають обставинам справи, було порушено норми матеріального та процесуального права. Вказують, що відповідно до архівної довідки № ПВ/614 від 14 листопада 2011року у складі сім`ї ОСОБА_10 зазначається син ОСОБА_7 1933 року народження, що свідчить про належність ОСОБА_7 до сім`ї ОСОБА_7, а не до сім`ї ОСОБА_11 . Зазначають, що ОСОБА_12 також виховувався у сім`ї ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки був їхнім рідним племінником, однак самого факту усиновлення не було, що й ствердив в судовому засіданні позивач.

Вважають, що на момент усиновлення мати ОСОБА_13 була живою і, як того вимагало законодавство, повинна була давати згоду на усиновлення свого сина, чого зроблено не було і доказів чого позивач суду не представив.

Звертають увагу суду, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що метою звернення ОСОБА_7 до суду із заявою про анулювання актового запису про народження та встановлення неправильності в актовому записі про одруження було бажання раніше вийти на пенсію.

Просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає даним вимогам.

Задовольняючи позов ОСОБА_6 , районний суд виходив з того, що зібраними доказами доведено факт усиновлення у 1945 році подружжям ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Районним судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Радехові Львівської області помер батько позивача - ОСОБА_7 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Березівською сільською радою Радехівського району Львівської області 17.06.1995 року.

Відповідно до ст.9 Правил зміни і відновлення записів актів громадянського стану, затверджених Постановою ради Міністрів УРСР від 20.01.1970 року, відновлення актів громадянського стану проводиться за наявності документів, які стверджують, що раніше такий актовий запис був.

У 1976 році ОСОБА_14 , який помер як ОСОБА_7 , рішенням виконавчого комітету Радехівської районної ради депутатів трудящих Львівської області від 27.05.1976 року №195 на підставі відповідних висновків було відновлено актовий запис про народження, де його батьками було записане подружжя ОСОБА_8

Згідно статей 2, 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 08.09.1943 року "Про усиновлення" усиновителі за їх проханням могли бути записані в актових книгах про народження в якості батьків усиновленого. Усиновлення дітей, що досягли десятирічного віку, присвоєння їм прізвища та по-батькові усиновителя, а також запис усиновителів в якості батьків без згоди усиновлених не допускається.

Сторонами не заперечується того, що батько позивача з 1945 року жив у сім`ї ОСОБА_8 .

Це ж стверджується копіями витягів з погосподарських книг, які знаходяться на а.с.6-11, з яких вбачається, що він записаний як син ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 10 липня 1991 року задоволено заяву батька позивача про анулювання актового запису про народження та встановлення неправильності в актовому записі про одруження та встановлено, що ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 є однією і тією ж особою.

Тобто ОСОБА_7 до 1991 року мав свідоцтво про народження, де його повне ім`я значилось як ОСОБА_14 і на це ж прізвище були видані усі інші документи, які стосувалися його особи(трудова книжка від 1952 року, посвідчення слюсаря від 1957 року, посвідчення електромонтера від 1980 року, військовий квиток від 1963 року).

Колегія суддів вважає, що оцінюючи зібрані по справі докази, суд дотримався встановленого ст.212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об`єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв`язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, та дав їм належну оцінку, а тому твердження апелянтів про те, що суд не дав належної оцінки усім доказам по справі, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 28 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: