Справа № 2-о-375/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2012 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М. при секретарі - Рибачик О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права на спадкування,-

встановив:

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримала. Просить суд їх задоволити та встановити факт проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з лютого 1989 року по 26 серпня 2011 року; визнати дружину ОСОБА_1 спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 26 серпня 2011 року сумісно з відповідачами по справі.

Свої позовні вимоги аргументує тим, що її довірителька проживала разом з ОСОБА_4 з лютого 1989 року по 26 серпня 2011 року однією сімєю як жінка та чоловік без шлюбу, разом спільними зусиллями вели спільне господарство, проживали як сім»я в її квартирі, підтримували квартиру в належному стані, вчасно сплачували всі комунальні послуги, вносили спільні кошти на поліпшення житлових умов, мали спільний сімейний бюджет та доглядали за всім спільним набутим майном.

26 серпня 2011 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина - квартира за адресою АДРЕСА_1. Право на спадщину має її довірителька по справі, як дружина та двоє дітей спадкодавця від попереднього шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідачі по справі. Однак скористатись своїм законним правом на спадкування позивач не може, так як з покійним вони не зареєстрували шлюб в органах РАГСу.

Враховуючи, що позивач прожила з своїм покійним чоловіком понад 22 роки однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу, фактично являлась його дружиною, просить суд заявлені вимоги повністю задоволити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 суду пояснила, що вона являється донькою покійного ОСОБА_4 їй відомо що її батько протягом тривалого часу проживав однією сімєю з позивачем по справі ОСОБА_5 Вони вели спільне господарства, мали спільний бюджет, проживали як чоловік та дружина однією сімєю. Проти задоволення позову ОСОБА_5 не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, однак подав до суду нотаріально посвідчену заяву у якій просив суд провести розгляд справи у його відсутності у звязку з тим, що він тимчасово проживає та працює у м.Донецьку. Позов ОСОБА_5 підтримує у повному обсязі та просить суд його задоволити.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 з лютого 1989 року по 26 серпня 2011 року проживала однією сімєю як жінка та чоловік без шлюбу з ОСОБА_4.

Вони разом спільними зусиллями вели спільне господарство, проживали як сім»я в квартирі заявниці за адресою АДРЕСА_2, підтримували квартиру в належному стані, вчасно сплачували всі комунальні послуги, вносили спільні кошти на поліпшення житлових умов, мали спільний сімейний бюджет та доглядали за всім спільним набутим майном.

26 серпня 2011 року ОСОБА_4 помер. Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про смерть серії 1-ГЮ №114035 від 27 вересня 2011 року виданим Відділом РАЦС м.Рівне з якого вбачається, ще ОСОБА_4 помер 26 серпня 2011 року, про що в книзі реєстрації смертей 2011 року серпня 27 числа зроблено відповідний актовий запис за №1260.

Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Право на спадщину має позивач та двоє дітей спадкодавця від попереднього шлюбу - відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Однак, скористатись правом на спадкування у позивача немає можливості, так як вони з покійним чоловіком не зареєстрували шлюб в органах РАГС.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 суду показали, що вони являються сусідами ОСОБА_5 та покійного ОСОБА_4 Суду ствердили, що протягом тривалого часу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживали однією сімєю, вели спільне господарство та бюджет, підтримували сімейні стосунки, жили однією сімєю.

Відповідно до п.6 ст.235 та п.4 ст.256 ЦПК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Із встановлення факту проживання однією сімєю жінки та чоловіка між сторонами випливає спір про право, тому дана вимога не може розглядатися в порядку окремого провадження, а повинна розглядатися в порядку позовного провадження.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги повністю довела, відповідачі заявлені вимоги визнали повністю та не заперечили проти їх задоволення, встановлення факту позивачу необхідне для прийняття спадщини, тому суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,60,88,212,213,215,235,256,294 ЦПК України, ст. 1261 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права на спадкування задоволити.

Встановити факт проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з лютого 1989 року по 26 серпня 2011 року.

Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 26 серпня 2011 року сумісно з відповідачами по справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: