Справа № 1316/2-447/11 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/1390/3999/12 Доповідач в 2-й інстанції: Зверхановська Л. Д.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2012 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Бермеса І.В., Бойко С.М.

при секретарі: Служала А.Ю.

з участю: представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 березня 2012 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 березня 2012 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_3 про визнання недійсними технічної документації, рішення та державних актів на земельні ділянки.

Визнано недійсним рішення ХVII сесії 4-го демократичного скликання Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №124 від 19.08.2005 року в частині передачі безкоштовно у приватну власність ОСОБА_3 земельних ділянок площею 0,2500 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та площею 0,0609 га для ведення особистого селянського господарства в с. Попеляни Пустомитівського району Львівської області.

Визнано недійсним державний акт серії ЯД №477038 виданий 05.12.2007року на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 площею 0,2500 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель в с.Попеляни Пустомитівського району Львівської області.

Визнано недійсним державний акт серії ЯД №477039 виданий 05.12.2007 року на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 площею 0,0609 га для ведення особистого селянського господарства в с. Попеляни Пустомитівського району Львівської області.

Відмовлено в задоволенні інших вимог.

Рішення суду оскаржила відповідачка ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі зазначає, що районним судом порушено норми матеріального та процесуального права. Вказує, що всупереч вимогам ст.ст. 20,24 ЦПК України районний суд не розглянув її заяву про відвід судді від 15.02.2012 року. Вважає, що судом порушено вимоги ст. 118 ЗК України.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, оскаржуване рішення не у повній мірі відповідає даним вимогам.

Рішенням ХХVШ сесії 5-го демократичного скликання Дмитрівської сільської ради

Пустомитівського району Львівської області №299 від 18.05.2010 року ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації по приватизації земельної ділянки, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

Рішенням ХХVІІ сесії 4-го демократичного скликання Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №124 від 19.08.2005 року ОСОБА_3 передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки площею 0,2500 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та площею 0,0609 га. для ведення особистого селянського господарства в с. Попеляни Пустомитівського району Львівської області.

Згідно висновку №4036 судово почеркознавчої експертизи від 10.11.2011року підпис від імені ОСОБА_1 , розташований в графі суміжники в акті встановлення та узгодження меж земельної ділянки ОСОБА_3 , який знаходиться в технічній документації Пустомитівського районного ЦДЗК зареєстрованої в реєстрі за №5179 від 25.06.2007р., виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що позовні вимоги в частині визнання недійсним рішення ХХV сесії 4-го демократичного скликання Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №124 від 19.08.2005р. підлягають задоволенню, оскільки таке приймалось у відсутності акту встановлення і узгодження меж земельної ділянки ОСОБА_3 , який не підписаний суміжним землекористувачем ОСОБА_1 , а відтак недійсними є державні акти, видані на підставі даного рішення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним Кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно правовими актами.

Держава відповідно до положень статті 55 Конституції України кожному гарантувала право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно Закону України від 21.05.1997 року №280/97 «Про місцеве самоврядування в Україні`сільські, селищні, міські, районні та обласні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Земельним Кодексом України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні`та іншими нормативно правовими актами держава делегувала органам місцевого самоврядування та органам виконавчої влади розпорядження землями відповідних територіальних громад, землями комунальної чи державної власності, та делегувала їм вирішення у встановленому законом порядку інших питань в галузі земельних відносин.

Повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин визначені у ст.12. ЗК України.

Частиною другою статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 ЗК України рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Частиною 1 ст. 155 ЗК України визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Колегія суддів вважає, що позивачем у порушення вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України на підставі належних та допустимих доказів не доведено того, що оскаржуваним рішенням ХVII сесії 4 демократичного скликання Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №124 від 19.08.2005 року та державними актами серії ЯД №477038 та серії ЯД №477039, виданими 05.12.2007 року на право власності на земельні ділянки ОСОБА_3 , порушені законні права ОСОБА_1 , оскільки сама лише відсутність його підпису на акті узгодження меж земельної ділянки не може бути підставою для задоволення позову, а доказів того, що ОСОБА_3 передано у приватну власність частину земельної ділянки, яка перебувала у користуванні позивача, або відповідачкою порушено межі суміжного користування, ОСОБА_1 не подано.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не є законним та обґрунтованим, а тому його слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги у тій частині, що провадження у справі слід закрити є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 березня 2012 року у частині задоволення позову скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_3 , про визнання недійсними рішення та державних актів на право власності на земельні ділянки.

У решті рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 березня 2012 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: