Справа № 0530/3481/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2012 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В.

при секретарі Олійник С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Красний Лиман Донецької області цивільну справу за позовом ПАТ Комерційний банк Надра до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.07.2012року позивач ПАТ Комерційний банк Надра звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У судове засідання позивач не з*явився, просить цивільну справу розглянути в його відсутності, на позовних вимогах наполягає, про що надав до суду відповідну заяву.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги позивача визнала частково, надала свої заперечення. У судове засідання відповідач не з*явилася, просить розглянути справу без її участі.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

14.11.2007року Відкрите акціонерне товариство Комерційний банк Надра, правонаступником якого з 04.02.2011року є ПАТ Комерційний банк Надра та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 506/П/37/2007-980, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі у національній валюті України на загальну суму 11 000грн, з процентною ставкою 2.7% на місяць, строком з 14.11.2007р по 12.11.2010р. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості (а.с. 7-9).

ОСОБА_1 отримала кредит 14.11.2007р, що підтверджується заявою на видачу готівки (меморіальним ордером) від 14.11.2007р (а.с.16).

Відповідно п.п. 2.3.1, 2.3.2 кредитного договору відповідач зобов*язався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно, до 15 числа поточного місяця. Щомісячний платіж повинен складати суму не меншу, ніж зазначена в п.2.3.1 кредитного договору.

Станом на 23.11.2011р відповідач порушив п.п. 2.3.1, 2.3.2 кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами.

Згідно п.4.1 кредитного договору у разі прострочення відповідачем строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначенного п.2.3.2 договору, а також у випадках прострочення строку виконання зобов*язань щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений п.3.3.5 договору, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасної сплаченої суми за кожен день прострочення.

П.4.2 кредитного договору передбачено, що у разі прострочення відповідачем строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредита, визначеного п.2.3.2 кредитного договору більш ніж на два дні, відповідач сплачує позивачу фінансовий штраф у розмірі 30грн.

Станом на 23.11.2011р заборгованість по кредитному договору - 18 512,76грн:

кредит 7 609.70грн; відсотки - 6 866,83грн; пеня за прострочення строків виконання зобов*язань 3676,23грн; штраф за прострочення сплати мінімально необхідного платежу 360грн.

Відповідно ст. 526 ЦК України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового оборту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов*язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов*язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконанного або неналежно виконаного зобов*язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов*язання за кожен день прострочення виконання.

Постанова Пленуму ВССУ від 30.03.2012 № 5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин п.27 зазначає, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може.

Цивільним законодавством України ст.ст. 257, 258 ЦК України передбачені строки позовної давності. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов*язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі у національній валюті України на загальну суму 11 000грн, з процентною ставкою 2.7% на місяць, строком з 14.11.2007р по 12.11.2010р. Тобто, строк виконання зобов*язання визначений договором 12.11.2010р. Позивач звернувся до суду 24.07.2012року, тобто після збігу строку позовної давності (1рік).

Статтею 267 ЦК України передбачені наслідки спливу позовної давності. Позивач не звертався до суду з вимогами визнати поважними причини пропущення позовної давності.

Відповідач просить застосувати позовну давність для спірних правовідносин.

Відповідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи вищезазначене суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, стягненню підлягає: кредит 7 609.70грн; відсотки - 6 866,83грн; загальна сума 14 476,53грн, та відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати, пов*язані зі сплатою судового збору 214,60грн.

Керуючись ст.ст. 257, 258,267, 526, 549, 551, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПАТ Комерційний банк Надра до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, 04.04.1978року народження, і/н НОМЕР_1, на користь ПАТ Комерційний банк Надра к/р 2, МФО 321024, , заборгованість за кредитним договором № 506/П/37/2007-980 від 14.11.2007р, в сумі - 14 476,53грн (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят шість грн 53коп), та витрати по сплаті судового збору в розмірі 214, 60 грн, в іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через міський суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя -