Справа № 1328/2-2320/11 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/1390/3752/12 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі: головуючого судді Курій Н.М.,

суддів: Каблака П.І., Кота І.Н.,

за секретаря Дідуся О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 січня 2012 у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон`до Крята Олексія Вікторовича, Приватного акціонерного товариства «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс`про відшкодування шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 03 лютого 2012 року вищезазначений позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон`суму збитків в порядку регресу в розмірі 12 832 грн. 02 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс`в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон`суму збитків в порядку регресу в розмірі 25 500 грн.

Солідарно стягнуто з ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс`в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон`сплачених останньою судових витрат в розмірі 384 грн. судового збору та 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення.

Не погодившись із рішенням суду, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що рішення суду є незаконним та підлягає скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_1 12 832,02 грн.

Апелянт стверджує, що у мотивувальній частині рішення суд жодним чином не аналізує заперечення, подані на позовну заяву та не вказує причин, чому заперечення представника відповідача не взяті до уваги, а також судом не враховані всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Еталон»(далі ПрАТ «СК «Еталон») в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 12 832, 02 грн.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення представника апелянта ОСОБА_2 та представника позивача ОСОБА_4 , дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до з ч.1 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, оскаржуване рішення не у повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Матеріалами справи встановлено, що 21 червня 2009 року внаслідок ДТП пошкоджений автомобіль Мітсубіші, р.н. НОМЕР_1 , застрахований в ПрАТ «СК «Еталон`за договором №42-10026787, в подальшому цей випадок визнано страховим та на підставі договору проведено виплату страхового відшкодування в сумі 38 332,02 грн. Сума страхового відшкодування визначена на підставі звіту автотоварознавчого дослідження № 2532/09 (а.с. 18-32), згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля Мітсубіші, р.н. НОМЕР_1 становить 39 905,84 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу 28 053,59 грн. Також, у висновку зазначено, що вартість оригінальних складових по рекомендованих цінах дилерів виробника в Україні складає 32 922,90 грн. з ПДВ.

Пункт 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України зазначає, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Частина перша ст. 21 Закону України «Про страхування`визначає, шо здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Проводячи виплату страхового відшкодування, ПрАТ «СК «Еталон`виконувала умови договору страхування, з якого вбачається, що ПрАТ «СК «Еталон`зобов`язується провести виплату страхового відшкодування без врахування зносу складових транспортного засобу (п. 16.1 Договору). Таким чином, згідно з умовами договору позивач зобов`язувався, а пізніше і здійснив виплату страхового відшкодування поза межами розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Згідно зі ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення закріплене і в ст. 27 Закону України «Про страхування».

Як вбачається з постанови Шевченківського районного суду м. Львова по справі №3-1939/2009, винуватцем ДТП є ОСОБА_1 , який визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності (а.с.14).

Частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В даному випадку також слід врахувати, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була забезпечена в СК «Інвестсервіс`за полісом №ВС/0883905, в якому визначений ліміт відповідальності в сумі 25 500,00 грн. та встановлено, що франшиза дорівнює нуль грн.

Тому, в подальшому до даних правовідносин слід застосовувати Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`в частині стягнення виплаченого страхового відшкодування зі страхової компанії.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством…

Частиною першою статті 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Частина друга ст. 1192 ЦК встановлює, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином на Приватне акціонерне товариство «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс`покладається обов`язок відшкодувати шкоду в межах ліміту відповідальності, визначеного в полісі №ВС/0883905, а ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати шкоду, яка не покривається виплатою за полісом обов`язкового страхування та розрахована, виходячи з реальної вартості втраченого майна.

Ураховуючи, що відповідач не є стороною договору КАСКО, а правовідносини, щодо відшкодування шкоди внаслідок ДТП є такими, що виникли через неправомірні дії ОСОБА_1 , то при стягненні з нього збитків слід керуватися положеннями глави 82 ЦК України та стягнути з нього збитки, виходячи з реальної вартості втраченого майна.

В ході розгляду справи колегія суддів зобов`язувала представника позивача надати документи, які б свідчили про фактичну вартість проведення відновлювального ремонту автомобіля Мітсубіші, р.н. НОМЕР_1 , однак, такі документи суду представлені не були.

З урахуванням наведеного, колегія суддів доходить висновку про безпідставність стягнення з відповідача ОСОБА_1 матеріальної шкоди, виходячи з розрахованої вартості відновлювального ремонту та, оскільки позивачем не надано доказів проведення ремонту автомобіля Мітсубіші, р.н. НОМЕР_1 , колегія суддів вважає, що з відповідачів слід стягнути вартість відновлювального ремонту автомобіля Мітсубіші, р.н. НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, який згідно з висновком авто-товарознавчого дослідження № 2532/09 становить 28 053,59 грн.

За таких обставин, судом першої інстанції зроблено правильний висновок про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс»25 500,00 грн. як виплату страхового відшкодування за полісом №ВС/0883905, однак, помилково не застосовано відповідні норми матеріального права (ст. 993 ЦК України) при розрахунку відшкодування шкоди ( в порядку регресу), яку слід покласти на відповідача ОСОБА_1 , стягнувши різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в сумі 2 553,59 грн. (28 053,59 грн. 25 500,00 грн.).

З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_3 в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон`слід змінити, зменшивши суму стягнення збитків в порядку регресу з ОСОБА_3 з 12 832 грн. 02 коп. до 2553 грн. 59 коп.

Щодо посилань апелянта на безпідставність виплати ПрАТ «СК «Еталон`страхового відшкодування з врахуванням ПДВ колегія суддів вважає, що такі не заслуговують на увагу, оскільки представником відповідача не доведено можливість придбання запасних частин без урахування ПДВ.

Разом з тим, в частині покладання на відповідачів солідарної відповідальності за судові витрати позивача в справі погодитись не можна, оскільки відповідно до ст.541 ЦК України солідарний обов`язок виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання.

За відсутності таких умов, колегія вирішила рішення в зазначеній частині скасувати та ухвалити нове про стягнення судових витрат з кожного з відповідачів в частці відповідно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 303, п.2 п.3 ч.1 ст.307, ст. 309, ч.2 ст. 314, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 січня 2012 року в частині стягнення з ОСОБА_3 в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон`змінити, зменшивши суму стягнення збитків в порядку регресу з ОСОБА_3 з 12 832 грн. 02 коп. до 2553 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят три) грн. 59 коп.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 січня 2012 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс`в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон`сплачених останньою судових витрат в розмірі 384 грн. судового збору та 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс`в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон»453 грн. 60 коп. судових витрат та з ОСОБА_3 в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон»50 грн. 40 коп. судових витрат.

В решті рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 січня 2012 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: