Справа № 2-120/12.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2012 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді - Яреми Л.В.

при секретарі - Скрипій А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Український інноваційний банк про визнання додаткових угод до кредитного договору недійсними, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, акціонерного товариства Укрінбанк, ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідачів Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису нотаріуса від 12 листопада 2010 року, вчинений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_4 щодо пропозиції звернення стягнення на користь АТ Укрінбанкгрошових коштів в сумі 1937956 грн. 76 коп. на нежитлову будівлю оздоровчий комплекс з кафе-баром, що знаходиться в м. Чернівці по вул. Максимовича, 16-А таким, що не підлягає виконанню, визнання додаткових угод до кредитного договору недійсними.

Посилався на те, що 31 жовтня 2006 року між ним та відповідачем АТ УркінБанкбув укладений кредитний договір № 275, про надання споживчого кредиту згідно умов якого позивач повинен був отримати кредит в сумі 39600 доларів США строком до 30.10.2007 року з відсотковою ставкою в розмірі 12,5 % річних.

Після підписання договору з 31.10.2006 року по теперішній час вказаний споживчий кредит позивач не отримував, будь-яке нерухоме майно в заставу банку не передавав, письмових розпоряджень про перерахування коштів з позичкового рахунку не підписував, як не підписував заяв про видачу готівкових грошових коштів, та відповідно ніяких платежів по не отриманому кредиту не здійснював.

Починаючи з жовтня 2006 року по травень 2011 року AT Укрінбанкдо позивача з будь-якими претензіями не зверталось.

14.08.2009 року на користь AT Укрінбанкбуло видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь Чернівецької філії AT Укрінбанкзаборгованості за кредитним договором в сумі 507942,87 грн., який 25.06.2011 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці вказаний судовий наказ на підставі заяви позивача було скасовано.

Починаючи з червня 2010 року в звязку із спором за нежитлове приміщення оздоровчого комплексу по вулиці Максимовича, 16А, в місті Чернівці, яке є спільним майном позивача та ОСОБА_2С, позивач звернувся до AT Укрінбанк, де йому було надано копію кредитної угоди від 31.10.2006 року, копії додаткових угод до неї від 11.06.2007 року, від 30.10.2007 року, від 28.03.2008 року, від 29.04.2008 року, за якими сума кредиту сягнула 59400,00 доларів США і строк погашення зобовязання було продовжено до 28.10.2008 року.

В отриманих копіях додаткових угод та заявах про видачу готівки в графах з прізвищем позивача, як позичальника або отримувача міститься не його підпис, і підпис невстановленої особи, оскільки будь-яких додаткових угод позивач з AT Укрінбанкне укладав.

. В звязку з відсутністю досягнення згоди щодо всіх умов договору про надання споживчого кредиту №275 від 31.10.2006 року та не вчинення жодних дій сторонами договору з приводу надання та отримання кредиту такий договір є неукладеним, що тягне за собою відсутність будь-яких зобовязань встановлених додатковими угодами до неукладеного договору, підписаних не уповноваженою та невідомою позивачу особою від його імені, які за рішенням суду можуть бути визнані недійсними з підстав визначених ч. 1, 2 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Виконавчий напис нотаріуса від 12 листопада 2010 року, вчинений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_4 щодо пропозиції звернення стягнення на користь АТ Укрінбанкгрошових коштів в сумі 1937956 грн. 76 коп. на нежитлову будівлю оздоровчий комплекс з кафе-баром, що знаходиться в м. Чернівці по вул. Максимовича, 16-А , загальною площею 277,95 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_2, - на підставі іпотечного договору від 31.10.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_5, договору про внесення змін та доповнень до іпотечного договору, посвідченого 11.06.2007 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_6, згідно договорів про надання споживчого кредиту та додаткових угод до них, просить визнати таким, що не підлягає виконанню, в звязку з наявністю спору з приводу самої будівлі, на яку звертається стягнення та суми заборгованості, яка підлягає стягненню.

Просить визнати додаткові угоди до неукладеного договору №275 від 31.10.2006 року про надання споживчого кредиту між АТ Укрінбанкта позивачем ОСОБА_1, № 1 від 11.06.2007 року, №2 від 30.10.2007 року, №3 від 28.03.2008 року, №4 від 29.04.2008 року недійсними.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15 травня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, акціонерного товариства Укрінбанк, ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідачів приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, його представник ОСОБА_7 позовні вимоги до ПАТ Укрінбанкпро визнання додаткових угод недійсними підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити, стягнути з відповідачів солідарно понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник відповідача АТ Укрінбанкпозовні вимоги не визнав, заперечував, що в додаткових угодах підпис не позивача, просив відмовити у задоволенні позову. В судове засідання 06 листопада 2012 року не зявився, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливим продовжити розгляд справи в його відсутність.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про визнання додаткових угод недійсними підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2006 року між позивачем та відповідачем АТ Уркінбанкбув укладений кредитний договір № 275, про надання споживчого кредиту згідно умов якого позивач отримав кредит в сумі 39600 доларів США строком до 30.10.2007 року з відсотковою ставкою в розмірі 12,5 % річних.

Про отримання позивачем кредиту свідчить заява про видачу готівки від 31 жовтня 2006 року, в якій підпис ОСОБА_1 ( а.с.15).

Згідно висновку №2213 судово-почеркознавчої експертизи у цивільній справі №2-120/12 Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, який складений 27 вересня 2012 року, 5. Підписи від імені ОСОБА_1, розташовані після слів підпис отримувачана заяві на видачу готівки №12 від 31.10.2006 р. та в графі від позичальниківперед прізвищем ОСОБА_1 акті перевірки наявності, стану та умов зберігання майна, яке надається в заставу за кредитами загальною сумою 95300,00 доларів США та висновки комісії щодо заставної вартості майна від 31.10.2006 р., виконані ОСОБА_1.

Враховуючи даний висновок, суд приходить до висновку, що даний кредитний договір №275 про надання споживчого кредиту від 31 жовтня 2006 року між позивачем та відповідачем АТ Уркінбанкбув укладений, оскільки позивач його підписав та отримав кошти згідно заяви про видачу готівки.

11 червня 2007 року була укладена додаткова угода №1 до договору №275 від 31 жовтня 2006 року між АТ Укрінбанк та ОСОБА_1, згідно якого п.1.1 викладено в такій редакції: для проведення розрахунків клієнтом, банк додатково надає клієнту споживчий кредит у валюті в сумі 19800 доларів США, таким чином, щоб загальна заборгованість перед банком склала 59400 доларів США з 11 червня 2007 року по 30 жовтня 2007 року.

30 жовтня 2007 року була укладена додаткова угода №2 до договору №275 від 31 жовтня 2006 року між АТ Укрінбанк та ОСОБА_1, згідно якого п.1 викладено в такій редакції: для проведення розрахунків клієнтом, банк надає клієнту споживчий кредит у валюті в сумі 59400 доларів США по 28 березня 2008 року, п.3.1 викладено в редакції: клієнт зобовязується погасити заборгованість за кредитом в строк до 28 березня 2008 р, шляхом внесення грошових коштів на позичковий рахунок, вказаний в реквізитах цього договору.

28 березня 2008 року була укладена додаткова угода №3 до договору №275 від 31 жовтня 2006 року між АТ Укрінбанк та ОСОБА_1, згідно якого п.1.1 викладено в такій редакції: для проведення розрахунків клієнтом, банк надає клієнту споживчий кредит у валюті в сумі 59400 доларів США по 29 квітня 2008 року, п.3.1 викладено в редакції: клієнт зобовязується погасити заборгованість за кредитом в строк до 29 квітня 2008 р, шляхом внесення грошових коштів на позичковий рахунок, вказаний в реквізитах цього договору.

29 квітня 2008 року була укладена додаткова угода №4 до договору №275 від 31 жовтня 2006 року між АТ Укрінбанк та ОСОБА_1, згідно якого п.1.1 викладено в такій редакції: для проведення розрахунків клієнтом, банк надає клієнту споживчий кредит у валюті в сумі 59400 доларів США по 28 жовтня 2008 року, п.3.1 викладено в редакції: клієнт зобовязується погасити заборгованість за кредитом в строк до 28 жовтня 2008 р, шляхом внесення грошових коштів на позичковий рахунок, вказаний в реквізитах цього договору.

На підтвердження своїх посилань про те, що позивач особисто не підписував оскаржувані додаткові угоди, звернувся ОСОБА_1 до суду із клопотанням про проведення судово-почеркознавчої експертизи, яке було задоволено.

Згідно висновку №2213 судово-почеркознавчої експертизи у цивільній справі №2-120/12 Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, який складений 27 вересня 2012 року, Підписи від імені ОСОБА_1, розташовані в графі позичальникперед прізвищем ОСОБА_1 додаткових угодах до договору про надання споживчого кредиту №275 від 31 жовтня 2006 року №3 від 28 березня 2008 р., №4 від 29 квітня 2008 р., в графі від позичальниківперед прізвищем ОСОБА_1 акті перевірки наявності, стану та умов зберігання майна, яке надається в заставу за кредитами загальною сумою 135300,00 доларів США та висновки комісії щодо заставної вартості майна від 06 квітня 2007 р., виконані однією особою, але не ОСОБА_1, а іншою особою.

2.Підпис від імені ОСОБА_1, розташований в графі позичальникперед прізвищем ОСОБА_1 додатковій угоді №02 до кредитної угоди №275 від 31.10.2006 р. від 30.10.2007 р., виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою.

3. Підпис від імені ОСОБА_1, розташований після слів підпис отримувачана заяві на видачу готівки №11 від 11 червня 2007 р., виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою.

4.Підпис від імені ОСОБА_1, розташований в графі позичальникперед прізвищем ОСОБА_1 додатковій угоді №1 до договору про надання споживчого кредиту №275 від 31.10.2006 р. від 11.06.2007р., виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі ч.3 ст.203 ЦК України.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною, що встановлено ч.2 ст.207 ЦК України.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 1-5 ст. 203 ЦК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

З огляду на висновок судово -почеркознавчої експертизи яким встановлено, що додаткові угоди № 1 від 11.06.2007 року, №2 від 30.10.2007 року, №3 від 28.03.2008 року, №4 від 29.04.2008 року до договору про надання споживчого кредиту №275 від 31.10.2006 року особисто позивачем не підписувалися то суд приходить до висновку про те, що позивач не мав вільного волевиявлення щодо їх укладення та не бажав настання правових наслідків, які вони собою обумовлювали.

Оскільки позивачем ОСОБА_1 не вчинялись будь-які дії по укладанню додаткових угод, дані додаткові угоди ним не підписулися та його волевиявлення на їх укладання не було, це є безумовною підставою для визнання цих правочинів недійсним, що передбачено ч.1 ст.215 ЦК України.

Вищенаведені висновки підтверджені належно дослідженими в судовому засіданні доказами.

Суд, приходить до висновку про підставність заявлених вимог позивача про визнання додаткових угод № 1 від 11.06.2007 року, №2 від 30.10.2007 року, №3 від 28.03.2008 року, №4 від 29.04.2008 року до договору про надання споживчого кредиту №275 від 31.10.2006 року недійсними, а тому суд вважає, задовільнити позов ОСОБА_1, стягнути з ПАТ Укрінбанкна користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 107 грн. 30 коп., оскільки судом задоволені позовні вимоги немайнового характеру, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн. та витрати по оплаті експертизи в сумі 3685 грн.

На підставі викладеного, ст.ст.202, 203, 207, 215 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 про визнання додаткових угод до кредитного договору недійсними задовольнити.

Визнати недійсними додаткові угоди №1 від 11.06.2007 року, №2 від 30.10.2007 року, №3 від 28.03.2008 року, №4 від 29.04.2008 року до договору про надання споживчого кредиту №275 від 31 жовтня 2006 року, який укладений між акціонерним товариством Український інноваційний банкта ОСОБА_1.

Стягнути з публічного акціонерного товариства Український інноваційний банкна користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 107 грн.30 коп. судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн. та витрати по оплаті експертизи в сумі 3685 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Л.В.ЯРЕМА