Справа № 1306/4374/12 Головуючий у 1 інстанції: Івасівка А.П.
Провадження № 22-ц/1390/6194/12 Доповідач в 2-й інстанції: Кіт І. Н.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2012 року

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Кота І.Н..

суддів: Каблака П.І., Крайник Н.П.

при секретарі: Зозуля В.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданої ним в інтересах позивача ОСОБА_2 , відповідно до повноважень наданих йому довіреністю ( а.с.6) на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 серпня 2012р.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 серпня 2012р. відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 , пред`явленого від її імені ОСОБА_1 , відповідно до повноважень наданих йому довіреністю ( а.с.6) до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб : комунального підприємства Дрогобицької міської ради «Житлово-експлуатаційне об`єднання », ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом зобов`язання відповідача демонтувати самоуправно встановлений ним електромагнітний замок на дверях під`їзду до будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду оскаржив повноважний представник позивача ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі покликається на його незаконність та необґрунтованість. Зокрема зазначає, що таке не відповідає вимогам Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду «, за яким, питання використання допоміжних приміщень будинку ( під`їздів та обладнання) повинно здійснюватися лише за згодою усіх власників квартир. Розгляд справи у суді першої інстанції здійснювався з порушеннями вимог процесуального закону, оскільки не було проведено попереднього судового засідання, сторони та інші особи своєчасно не повідомлялись про день і час розгляду справи, до справи долучено письмові докази без їх належної реєстрації в канцелярії суду, при повторній неявці відповідача належало ухвалювати заочне рішення , а не відкладати розгляд справи.

Крім того, суд залишив без належної оцінки та врахування представлені представником позивача докази про самоуправне встановлення відповідачем електромагнітного замка на вхідних дверях до під`їзду будинку АДРЕСА_1 без одержання на це згоди балансоутримувача будинку, так і позивачки, яка є власником кв. АДРЕСА_2 у цьому ж будинку й не бажає блокування вхідних дверей електромагнітним замком.

Просить оскаржуване рішення районного суду скасувати й ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог у повному їх обсязі.

Перевіривши у межах доводів апеляційної скарги та пред`явлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст.ст.3,.11, 59, 60 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому законом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі.

При цьому , кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Особа , яка бере участь у справі , розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Зокрема, лише позивачу згідно із ст.33 ЦПК України належить право подання клопотання про заміну первісного відповідача чи залучення до участі у справі інших осіб в якості співвідповідачів.

Правовідносини сторін в частині прав та обов`язків, щодо утримання та користування приміщеннями у будинках які належать до комунальної власності регулюються також Законом України «Про житлово-комунальні послуги «ст. 7 та ст.23 якого визначено повноваження органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг. Зокрема, такі стосуються повноважень управляти об`єктами у сфері житлово-комунальних послуг , забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, здійснення контролю за дотриманням законодавства у сфері житлово-комунальних послуг, а також надання права розпоряджатися об`єктами коммунального житлового фонду балансоутримувачу чи управителю.

Виходячи із визначеного ст.11 ЦПК принципу диспозитивності, який власне й полягає у праві особи самостійно й на власний розсуд розпоряджатися своїми процесуальними правами , позивач територіальну громаду м.Дрогобича в особі Дрогобицької міської ради та балансоутримувача до участі у справі в якості належних відповідачів чи співвідповідачів не залучив, хоча очевидним , що спір стосується безпосередніх прав та обов`язків згаданих осіб щодо предмета спору.

Відповідно до положень ст. 150 Кодексу України про адміністративні правопорушення, недотримання громадянами правил користування жилими приміщеннями , порушення в утриманні місць загального користування , сходових кліток, під`їздів, придомових територій , а також самовільне переобладнання приміщень та інженерного обладнання становлять склад адміністративного проступку, що тягне за собою оголошення винній особі попередження чи накладення на неї грошового штрафу.

Згідно із правилами визначеними ст.ст. 254, 255 КУпАП факт вчинення адміністративного правопорушення має бути підтверджений належно складеним уповноваженою органами місцевого самоврядування чи місцевими органами державного управління, посадовою особою протоколом про вчинення адміністративного правопорушення.

Наявний у справі акти від 27.11.09р.( а.с. 10) та від 30.11.09р.( а.с.39) не можуть вважатися тотожним протоколові про адміністративне правопорушення, як і постанові суду про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із наявної у справі копії постанови Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області від 20.10.09р. в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_10 відносно ОСОБА_3 відмовлено власне за відсутністю у його діях складу правопорушення ( а.с.115).

З урахуванням зазначеного, рішення суду першої інстанції про відмову в позові пред`явленого до неналежного відповідача, вина якого у порушенні прав позивача не доведена належними і допустимими доказами, прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його зміни чи скасування немає.

В цьому зв`язку, доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки вони висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану ним в інтересах позивача ОСОБА_2 відхилити. Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 серпня 2012р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом 20-ти днів з часу набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

С у д д і :