КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 1414/5614/2012
Провадження № 2/1414/2427/2012 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.11.2012 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого у справі судді Циганок В.Г.

при секретарі Спільній Ю.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_2,

відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4.

представника відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» до ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення б ргу за комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2010р. ТОВ «МГЗ» (далі - позивач) звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. (даті - відповідачі) на користь позивача заборгованість за комунальні послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання станом на 01.01.2010р. в сумі 4 833,83 гривні та судові витрати в сумі 30,00 гривень.

В обгрунтування позову зазначено, що відповідачі проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, отримували комунальні послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання, надані позивачем, але не в повному обсязі розрахувалася за ці послуги, у звязку з чим виник борг в сумі 4 833,83 грн.

Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10.08.20010р. зазначений позов було задоволено повністю. У серпні 2012р. відповідачі звернулися до Корабельного районного суду м. Миколаєва з заявою про перегляд зазначеного заочного судового рішення, яка ухвалою цього ж суду від 02.10.2012р. була задоволена. Вказане заочне рішення скасоване та справа призначена до розгляду в загальному порядку.

Представник позивача в судовому засіданні заявив про відмову від позову у звязку з відсутністю станом на 01.01.2010р. боргу у відповідачів.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та зазначила, що боргу у них немає, так як поточні нарахування в межах строку позовної давності за надані послуги сплачувалися ними у повному обсязі, а щодо попередніх років, то зазначена сума нарахувань знаходиться поза межами строку позовної давності, а тому не може бути стягнута.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 та були споживачами послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання, які надавалися відповідачем.

З вказаним позовом позивач звернувся до суду в березні 2010р. Згідно розрахунку боргу, наданого позивачем до позовної заяви, заборгованість обраховується починаючи з січня 2006 року та станом на кінець грудня 2009р. становить 4 833,83грн. Оскільки відповідачі наполягають на застосування строку позовної давності, борг може бути стягнутий тільки за період починаючи з березня 2007р. Проте рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.09.2010р. у справі № 2-1354/08 було встановлено, що станом на кінець березня 2008р. у відповідачів боргу не було.

Згідно з ч.З ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням, зокрема, у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З виборки даних по особовому рахунку відповідачів вбачається, що з квітня 2008р. по квітень 2009р. боргу у відповідачів немає (нараховано 1495,53грн. оплачено 1649,48грн.).

Таким чином, сума боргу в розмірі 4833,83грн. - це залишок заборгованості, що виник за періоди, що знаходяться поза межами строків позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 того ж кодексу, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частина 3 ст. 267 ЦК України визначає, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. А сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК україни).

Таким чином, оскільки відповідачі наполягають на застосуванні строку позовної давності до суми боргу, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову у звязку з тим, що межах строку позовної давності борг відповідачів відсутній.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи: довідками; виписками, розрахунками, квитанціями про сплату, копією судового рішення.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати у вигляді витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30,00 грн. відносяться на рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» до ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення боргу за комунальні послуги відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Г.Циганок