Справа № 2/1901/641/2012
Р І Ш Е Н Н Я

"27" грудня 2012 р. м.Бережани

в особі: судді Німко Н.П.

при секретарі Щербань М.М.

з участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Біщівської сільської ради Бережанської району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Біщецької сільської ради Бережанського району Тернопільської області про визнання за нею права власності на 1/2 частини будинковолодіння в с.Біще по вул. Шевченка, 1 Бережанського району Тернопільської області, що належала її батькові ОСОБА_2, який помер 11 травня 2011 року, де ј частини даного будинковолодіння йому належала на праві особистої власності, як члену колгоспного двору, а іншу ј частину він успадкував після смерті своєї жінки ОСОБА_3; та земельної ділянки розміром 1,29 га. яка розташована на території Біщецької сільської ради Бережанського району Тернопільської області згідно Державного Акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 692237, виданого 23 березня 2002 року відповідно в порядку спадкування за законом. В даний час позивачка бажає у встановленому законом порядку реалізувати своє право на спадкування згаданого спадкового майна. Однак, здійснити цього не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на ім'я померлого, що і змусило її звернутися в суд із згаданим позовом.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, просить суд визнати за нею, як за спадкоємицею першої черги за законом після померлого 11 травня 2011 року батька ОСОБА_2 право на 1/2 частину житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул. Шевченка, 1 в с.Біще Бережанського району Тернопільської області, з яких 1/4 частина належала йому на праві особистої власності, як члену колгоспного двору, а іншу ј частину житлового будинку він успадкував після смерті дружини ОСОБА_3, також просить визнати право власності на земельну ділянку розміром 1, 29 га яка розташована на території Біщецької сільської ради Бережанського району Тернопільської області згідно Державного Акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 692237, виданого 23 березня 2002 року яка належала на праві особистої власності її батькові ОСОБА_2, померлому 11 травня 2011 року. Пояснила, що по вул. Шевченка, 1 в с.Біще Бережанського району Тернопільської області їх проживало четверо осіб, а саме: ОСОБА_3 (мати позивачки), ОСОБА_2 (батько позивачки), вона (сама позивачка) та ОСОБА_4 (син позивачки). Оскільки їхній двір відносився до категорії колгоспних дворів, то кожному з них належало по 1/4 частині даного житлового будинку. ОСОБА_3 померла 03 березня 1993 року, не залишивши заповіту. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ј частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул. Шевченка, 1 в с.Біще Бережанського району Тернопільської області. Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем першої черги за законом був її чоловік (батько позивачки) ОСОБА_2, який прийняв спадщину, оскільки до 6-ти місяців після її смерті вступив в управління її спадковим майном, заяви про відмову від спадщини не подавав. ОСОБА_2 помер 11 травня 2011 року, про що було видано свідоцтво про смерть серії 1-ИД №120762, залишивши заповіт на все майно в користь онука (сина позивачки) ОСОБА_5. Однак, спадкоємець у встановленому законом порядку спадщини не прийняв і відмовився від неї на її (позивачки) користь. Отже, вона є спадкоємицею померлого ОСОБА_2 першої черги за законом, як рідна донька. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина яка є предметом позову. Строку після смерті батька не пропустила, постійно проживала із померлим, заяви про відмову від спадкового майна не подавала. Реалізувати своє право власності на спадкове майно не має змоги, оскільки на імя померлого відсутні правовстановлюючі документи відповідного зразку.

В судове засідання представник Біщецької сільської ради Бережанського району Тернопільської області не зявився, однак надіслав заяву в якій щодо задоволення позову не заперечує, визнав ті обставини на які покладається позивачка в обгрунтування заявлених вимог.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, взявши до уваги заяву відповідача та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків( спадщини) від фізичної особи, яка померла( спадкодавця) до інших осіб( спадкоємців). У відповідності зі ст. ст. 1217, 1220, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; спадкування здійснюється за заповітом або за законом, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, який діяв до прийняття Цивільного Кодексу України від 01 січня 2004 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном…,, де зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Виходячи з норм п.4, 5 Прикінцевих та перехідних Положень ЦК України ( 01.01 2004 року), Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного Кодексу України, застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Судом встановлено, що по вул. Шевченка, 1 в с.Біще Бережанського району Тернопільської області проживало четверо осіб, а саме: ОСОБА_3 - мати позивачки, ОСОБА_2 - батько позивачки, ОСОБА_1 -сама позивачка та ОСОБА_4 - син позивачки. Оскільки їхній двір відносився до категорії колгоспних дворів, то кожному з них належало по 1/4 частині даного житлового будинку. ОСОБА_3 померла 03 березня 1993 року, не залишивши заповіту. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ј частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул. Шевченка, 1 в с.Біще Бережанського району Тернопільської області. Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем першої черги за законом був її чоловік (батько позивачки) ОСОБА_2, який прийняв спадщину, оскільки до 6-ти місяців після її смерті вступив в управління її спадковим майном, заяви про відмову від спадщини не подавав. ОСОБА_2 помер 11 травня 2011 року, про що було видано свідоцтво про смерть серії 1-ИД №120762, залишивши заповіт на все майно в користь онука (сина позивачки) ОСОБА_5. Однак, спадкоємець у встановленому законом порядку спадщини не прийняв і відмовився від неї на користь ОСОБА_1. Отже, позивачка є спадкоємицею померлого ОСОБА_2 першої черги за законом, як рідна донька померлого. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у виді 1/2 частини будинковолодіння із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул. Шевченка, 1 в с. Біще Бережанського району Тернопільської області, (з яких 1/4 частина належала йому на праві особистої власності, як члену колгоспного двору, а іншу 1/4 частину житлового будинку він успадкував після смерті дружини ОСОБА_3А.), та земельної ділянки розміром 1,29 га яка розташована на території Біщецької сільської ради Бережанського району Тернопільської області згідно Державного Акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 692237, виданого 23 березня 2002 року

Строку для прийняття спадщини спадкоємиця не пропустила, оскільки до 6-ти місяців вступила в управління його спадковим майном, заяв про відмову від спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця не подавала, тобто фактично прийняла згадану спадщину, перешкодою в реалізації прав позивачки стала відсутність на ім'я померлого правовстановлюючих документів на згадане спадкове майно.

Зазначені судом факти доведені в судовому засіданні поясненнями позивачки, фактичним визнанням позову стороною відповідача, свідоцтвами про смерть ОСОБА_3, ОСОБА_6, копією заповіту та іншими доказами по справі.

Отже, судом встановлено, що позивачка, як спадкоємиця першої черги за законом, фактично прийняла спадкове майно після померлого 11 травня 2011 року ОСОБА_2, яке складається із 1/2 частини будинковолодіння із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул. Шевченка, 1 в с. Біще Бережанського району Тернопільської області, (з яких 1/4 частина належала йому на праві особистої власності. як члену колгоспного двору, а іншу 1/4 частину житлового будинку він успадкував після смерті дружини ОСОБА_3А.), та земельної ділянки розміром 1,29 га, яка розташована на території Біщецької сільської ради Бережанського району Тернопільської області згідно Державного Акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 692237, виданого 23 березня 2002 року, яким померлий правомірно володів за життя, а тому її позовні вимоги слід задовольнити та визнати за нею право на таке спадкове майно.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 12, 60, 213, 215 ЦПК України, ст. 549 ЦПК України ( в ред. 2001 року) ст. ст. 1216, 1217, 1220, 1223, ЦК України в ред. 2004 року), суд, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємицею першої черги за законом право власності на спадкове майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул. Шевченка, 1 в с.Біще Бережанського району Тернопільської області та земельної ділянки розміром 1,29 га. яка розташована на території Біщецької сільської ради Бережанського району Тернопільської області згідно Державного Акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 692237, виданого 23 березня 2002 року, яке залишилось після померлого 11 травня 2011 року ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів після прийняття рішення суду. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя

Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_7