АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-1367/12 Головуючий у 1 інстанції: Букіна О.М.
Доповідач: Нежура В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 квітня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів: Лапчевської О.Ф., Корчевного Г.В.

при секретарі: Ушаковій Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Шевченківське відділення ПАТ «Промінвестбанк» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Чиста вода ЛТД» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2011 року позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Чиста вода ЛТД» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «БК Чиста вода ЛТД» на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Шевченківське відділення ПАТ «Промінвестбанк в м. Київ» заборгованість за кредитним договором в розмірі 2 534 045,68 грн..

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «БК Чиста вода ЛТД» на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Шевченківське відділення ПАТ «Промінвестбанк в м. Київ» держмито в розмірі 1700,00 грн., та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ в розмірі 120,00 грн., а всього 1 820,00 грн..

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2011 року скасувати, а справу переглянути у судовому провадженні в загальному порядку та залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянт вказує на неповне з*ясування судом обставин у справі, а саме не вирішено питання про дійсність договору поруки, який на думку апелянта припинив свою дію, кредитний договір є не укладеним, так як сторони не досягли згоди щодо суттєвих

його умов, відповідач не зміг скористатися своїми правом пред*явити зустрічний позов через відсутність у судовому засіданні, крім того розрахунок боргу наданий банку не є точним, за розрахунком апелянта сума заборгованості є меншою на 27 000 грн.

Представник апелянта підтримав подану скаргу в суді апеляційної інстанції, представник позивача в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, але погодився на зменшення суми богу на 27 000 грн., за рахунок нарахованої пені.

Представник ТОВ «БК Чиста вода ЛТД» в судове засідання не з*явився.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 11.05.2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційним банк», правонаступником якого є позивач та відповідачем ОСОБА_1 (далі − відповідач-1) був укладений кредитний договір№ 51, за умовами якого банк надав відповідачу-1 кредит у розмірі 330 000,00 доларів США, зі сплатою 12,0 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення кредиту до 05.05.2027 року ( а.с. 9-14)

15.04.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про внесення змін № 1/55 до п. 4.1 Кредитного договору № 51 від 11 травня 2007 р.

20.05.2008 року між позивачем та відповідачем-1 було укладено Договір про внесення змін № 2/99 до п. 2.2 Кредитного договору № 51 від 11 травня 2007 р.

30.03.2009 року між позивачем та відповідачем-1 було укладено Договір про внесення змін № 3/24-2 до до п. 5.3.3. Кредитного договору № 51 від 11 травня 2007 р. (а.с.-15-17).

Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору, погашення кредиту та процентів за ним здійснюється Позичальником щомісячно у відповідності до графіку (Додаток № 1), який є невід'ємною частиною даного Договору.

Відповідно до п. 5.2.2 Кредитного договору, позичальник зобов'язувався своєчасно сплачувати кредит, проценти за користування кредитом, суми неустойки в порядку, передбаченому цим Договором.

Відповідно до п. 5.3.2 Кредитного договору. Банк має право вимагати від Позичальника (незалежно від настання кінцевого терміну погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентами за користування ним, суму неустойки і збитків, передбачених цим Договором, у випадках, які визначаються згідно з цим Договором істотними та можуть негативно вплинути на стан кредитної заборгованості, зокрема, Позичальник прострочив свої зобов'язання по поверненню кредиту та/або сплаті процентів за користування кредитом щонайменше на один календарний місяць відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п. 6.4 Кредитного договору, за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом Позичальник сплачує Банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення, та нараховується за кожен день прострочення платежу.

За правилами ст.ст. 1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У передбачені строки відповідач-1 (позичальник) зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 06.10.2011 року становить 317 840,34 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (7,97 грн. за 1 дол. США станом на 06.10.2011 р.) становить 2 534 045,68 грн. та складається із: простроченої заборгованості по тілу кредиту- 68 284,00 дол.США, строкової заборгованість по тілу кредиту - 210 566,00 дол. США, заборгованості по

відсоткам по кредиту - 27 542,16 дол. США, пені за несвоєчасну сплату кредиту 11 448,18 дол. США (а.с. 159- 163).

В якості забезпечення виконання зобов'язань, взятих позичальником перед позивачем за кредитним договором, 11.05.2007 року між позивачем та ТОВ БК «Чиста вода ЛТД» (далі − відповідач - 2) був укладений Договір поруки № 106 (а.с. 18-19).

Відповідно до п. 2.1 договору поруки, Поручитель, у випадку невиконання та/або прострочення виконання «Позичальником» зобов'язань за «кредитним договором» по сплаті «Кредиту» зобов'язується виконати зобов'язання по сплаті вказаних у даному пункті Кредитного договору і несплачених «Позичальником» сум «Кредиту».

Відповідно до п. 2.2 договору поруки Поручитель, у випадку невиконання або прострочення виконання «Позичальником» зобов'язань, що випливають із «кредитного договору», «Поручитель» відповідає перед «Кредитором» як солідарний боржник в тому ж обсязі, що і «Позичальник»

Але грошові кошти для погашення заборгованості позичальника в передбачений договором поруки № 106 від 11.05.2007 року строк, відповідачем-2 перераховані не були.

Вважаючи, що відповідачі, які є солідарними боржниками допустили порушення умов виконання кредитних зобов'язань, суд першої інстанції задовольнив пред*явлений позов у повному обсязі.

Але погодитися із таким висновком суду в повній мірі не можна.

В суді апеляційної інстанції представник відповдіача-1 не заперечував проти фактичних обставин справи, і лише не погоджувався із розміром заборгованості, яка утворилася внаслідок невиконання апелянтом своїх зобов*язань за кредитним договором, яка за його розрахунками повинна бути меншою на 27 000 грн.

Оскільки представник позивача не заперечував проти зменшення суми заборгованості на вказану суму, колегія суддів вважає можливим частково задовольнити апеляційну скаргу, і керуючись правилами ч. 4 ст. 551 ЦК України, змінити рішення в цій частині, зменшивши розмір нарахованої пені на 27 000 грн. і таким чином, встановивши розмір загальної заборгованості, яка підлягає стягненню на користь позивача в сумі 2 507 045, 60 грн., в тому числі простроченої заборгованості по тілу кредиту - 68 284,00 дол.США, що еквівалентно 544407,84 грн., строкової заборгованість по тілу кредиту - 210 566,00 дол. США, що еквівалентно 1 678 779,5 грн.. заборгованості по відсоткам по кредиту - 27 542,16 дол. США,, що еквівалентно 219585, 37 грн., пені за несвоєчасну сплату кредиту 64 272,90 грн. ((11448,18 х 7,9727) − 27 000) (а.с. 159 - 163).

Щодо доводів апелянта про припинення договору поруки, укладеного між позивачем і відповідачем-2, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно п. 5.6 договору поруки, укладеного 11.05.2007 року між позивачем і відповідачами, збільшення обсягу відповідальності «Поручителя» та перевод на іншого боржника боргу за цим Договором відбувається виключно за взаємною згодою сторін цього Договору (а.с. - 18).

20.05.2008 року між позивачем та відповідачем-1 було укладено Договір про внесення змін № 2/99 до п. 2.2 Кредитного договору № 51 від 11 травня 2007 p., щодо збільшення відсоткової ставки з 12% до 14%., що свідчить про збільшення обсягу відповідальності поручителя за виконання відповідочем-1 зобов*язань за Кредитним договором.

Ні в суді першої інстанції, ні на стадії апеляційного перегляду справи представниками позивача не надано доказів тому, що поручитель - відповідач-2, був повідомлений належним чином про зміну відсоткової ставки за користування відповідчем-1 кредитними коштами, а також надання поручителем згоди на такі зміни у зобов*язанні, як того вимагає п. 5.6 договору поруки.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає, що внаслідок збільшення відсоткової ставки за користування відповідачем-1 наданими кредитними коштами, збільшився обсяг відповідальності його поручителя − відповідача-2, згоди на яке він не давав, з чого можна зробити висновок про припинення договору поруки, укладеного 11.05.2007 року між сторонами у справі, на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Відповідно до повноваження, наданих суду апеляційної інстанції ч. 1 ст. 307 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з відповідачів, в частині поручителя - відповідача-2, підлягає скасуванню і ухвалення нового про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Інші доводи апеляційної скарги до уваги колегією суддів не приймаються, як такі, що не мають правого значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 7 жовтня 2011 року в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 51 від 7 жовтня 2007 року з Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Чиста вода ЛТД» скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Рішення в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 змінити, зменшивши її на 27 000,0 грн. в частині пені, стягнувши заборгованість загалом в сумі в розмірі 2 507 045 (два мільйони п*ятсот сім тисяч сорок п*ять) гривень 60 коп., а також судовий збір в розмірі 1700,00 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ в розмірі 120,00 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги

Головуючий

Судді