Справа №22-ц-6126/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія26Доповідач у 2 інстанції Білоконь
УХВАЛА

Іменем України

18 листопада 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Сержанюка А.С.,

суддів Верланова С.М., Білоконь О.В.

при секретарі Хворостяної А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 24 січня 2011 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 Авальв особі Київської регіональної дирекції ОСОБА_3 Авальдо ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду з позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, розірвання кредитного договору та звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 06 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 100 000 доларів США строком на 240 місяців зі сплатою 13 % річних. Для забезпечення даного кредитного договору 06 грудня 200 7 року було укладено договір іпотеки, предметом якої була земельна ділянка площею 0,149 га, що розташована на території Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, власниками якої є ОСОБА_2, ОСОБА_4 Оскільки ОСОБА_2 почав порушувати графік сплати кредитних коштів з І8.11.2009 р., а з 19.03.2010 р. відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 934 249 грн. 46 коп., розірвати кредитний договір, та звернути стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 24 січня 2011 року за заявою представника позивача залишено без розгляду позовні вимоги в частині розірвання кредитного договору та звернення стягнення на нерухоме майно.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 24 січня 2011 року позовні вимоги задоволено.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 Авальв особі Київської регіональної дирекції ОСОБА_3 Авальзаборгованість за кредитним договором № 014/1179/81/1641 від 06 грудня 2007 року в сумі 934 249,46 грн. та судові витрати у розмірі 1820 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки відповідач не виконував належним чином своїх зобовязань перед банком щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом.

Колегія суддів із вказаними висновками погоджується, оскільки вони є обґрунтованими і відповідають вимогам закону.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням ), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст.ст. 526, 1048 ЦК України та дійшов правильного висновку про доведеність позовних вимог, оскільки відповідач не виконував належним чином своїх зобовязань перед банком щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 грудня 2007 р. між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір за № 014/1179/81/1641. Згідно п.п.1.1. даного кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 100 000,00 дол. США строком на 240 місяців з 06.12.2007 р. по 06.12.2027 р. зі сплатою 13 % річних за користування кредитними коштами.

Відповідно до п.п.5.1. кредитного договору сплата відповідачем кредиту здійснюється щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно з графіком та остаточне погашення кредиту до 06.12.2027 р. ( включно ) на рахунок. Щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту сплати процентів за фактичне використання кредитних коштів у попередньому місяці згідно з графіком на рахунок.

Відповідач з 19.03.2010 р. не виконує свої зобов'язання за кредитним договором і не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору ( а.с. 32 ).

За порушення строків повернення кредиту станом на 27.08.2010 р. нарахована пеня в розмірі 2 752, 03 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 21 713, 52 грн.; заборгованість за простроченими відсотками - 10 326 грн. 56 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 81 476,56 грн.; пеня за прострочені відсотки - 7 583,07 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 59 830, 42 грн.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції при вирішенні справи вийшов за межі позовних вимог не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки задоволена судом позовна вимога про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 934 249, 46 грн. заявлена позивачем у позовній заяві ( а.с. 2-6).

Також є безпідставними твердження апелянта про незаконність судового рішення, у звязку з тим що суд не зменшив відповідачу розміру штрафних санкцій за прострочення повернення кредиту. При цьому колегія судді в виходить з того, що зменшення розміру неустойки, відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, є правом, а не обовязком суду, при цьому відповідач ОСОБА_2 не просив про це суд та не доводив суду наявність правових підстав для зменшення розміру неустойки, про що свідчать матеріали справи та журнал судового засідання від 11.01.2011 р. ( а.с.54-55).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інтонації.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 24 січня 2011 року відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 24 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді :