Справа № 2/2502/11/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2012 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Кузюри В.О

при секретарі Ященко Л.В.

з участю:

позивача, відповідача ОСОБА_1

представників позивача, відповідача ОСОБА_2

ОСОБА_3

представників відповідачів ОСОБА_4,ОСОБА_5

представників третьої особи ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_8 до Козацької сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно та за позовом третьої особи , що заявляє самостійні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_8, Козацької сільської ради , КП «Ніжинське МБТІ» в особі Бобровицької дільниці про встановлення факту проживання однією сім»єю як чоловіка та жінки без шлюбу , визнання спадкоємцем першої черги , визнання недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності на 1/2 частину спадкового майна

ВС ТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на нерухоме майно , яке перейшло йому в спадщину після померлої 22.04.2008 року дружини ОСОБА_10 , а саме на житловий будинок , що розташований в с. Козацьке по вул. Космічна , 16 , який вона прийняла після померлих батьків ОСОБА_11 та ОСОБА_12.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він звернувся до нотаріальної контори , проте там відмовилися видати свідоцтво про право на спадщину після померлої дружини, так як ні її батьки , ні вона сама не оформили право власності на вказаний будинок, тобто не відбулася первинна реєстрація , а тому рекомендували звернутися до суду.

Третя особа по справі ОСОБА_9 звернулася з самостійними вимогами , подавши позовну заяву в якій просить встановити факт проживання однією сім»єю як чоловіка та жінки без шлюбу , визнати її спадкоємцем першої черги , визнати свідоцтво про право власності , видане на ім.»я ОСОБА_11 та ОСОБА_12 недійсним та визнати за нею право власності на А частину спадкового майна, а саме на 1А частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що в с. Козацьке по вул. Космічна, 16.

Свої вимоги обґрунтовує тим , що з грудня 2002 року по день смерті ОСОБА_12 що 10.02.2004 року проживала з ним як чоловік та жінка без шлюбу , вела спільне господарство з ним , за його згоди 29.01.2004 року була зареєстрована в його будинку , де проживає і на даний час , тобто , відповідно до ст. 65 СК України є членом сім»ї ОСОБА_12

ОСОБА_13 визнати її членом сім»ї законодавець не встановлює будь-якого терміну протягом якого потрібно проживати .

Покійний ОСОБА_12 був важко хворим , що підтверджується консультативним висновком від 13.01.2003 року і весь цей час заявниця опікувалася ним , доглядала, матеріально забезпечувала його , надавала іншу необхідну допомогу ОСОБА_12, який через хворобу, похилий вік був в безпорадному стані аж до смерті.

Після його смерті належним чином прийняла спадщину .

Дочка померлого ОСОБА_10 спадщину належним чином не прийняла, не здійснювала поховання , не доглядала за батьком , оскільки сама була в безпорадному стані.

Стосовно дублікату заповіту , який склав ОСОБА_12, то вважає , що він є недійсним , оскільки суперечить вимогам ст.ст. 203 ч.4, 207, 1251-1252 ЦК України , а також не відповідає змісту заповіту.

Так як заявниця фактично була дружиною померлого ОСОБА_12, то вона є спадкоємицею померлого першої черги , відповідно до ст. 1261 ЦК України.

Крім того як непрацездатна вдова має право на обов»язкову частку.

Стосовно свідоцтва про право власності на житловий будинок , що в с. Козацьке по вул. Космічна , 16 , виданого на ім.»я померлих ОСОБА_11, ОСОБА_12, то воно не є дійсним , так як видане після смерті вказаних осіб, тобто в порушення «Тимчасового порядку державної реєстрації прав власності на нерухоме майно» .

Всі зазначені нею обставини вважає істотними та такими , що дають право для винесення правильного рішення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представники свої вимоги підтримали повністю , просять їх задовольнити. Вимоги ОСОБА_9 не визнали в повному обсязі, просять відмовити в їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_4 вимоги ОСОБА_1 визнав повністю , а третьої особи частково , в частині, що ОСОБА_9 проживала з ОСОБА_12 як член його сім»ї.

Представник відповідача ОСОБА_5 вирішення заявлених вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_14 покладає на суд , а лише зазначила , що свідоцтва про право власності на нерухоме майно , видане на ім.»я покійних ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на даний час не існує , воно вважається погашеним.

Представник третьої особи , що заявляє самостійні вимоги - вимоги ОСОБА_9 підтримала частково , а саме всі вимоги , крім вимоги щодо визнання свідоцтва недійсним на якій не наполягають , проте не відмовилася від неї, провадження закрити в цій частині не просила, а решту підтримала повністю та просить їх задовольнити.

Вимоги ОСОБА_1 визнала частково , а саме визнає за ним право на 1/2 частину будинку.

Заслухавши позивача, його представників, представника відповідача представника третьої особи, свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, а ОСОБА_9 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено , що житловий будинок в с. Козацьке по вул. Космічна , 16 належав на праві власності покійним ОСОБА_11 та ОСОБА_12 по 1/2 частині кожному.

Після померлої 07.03.2002 року ОСОБА_20 спадщину належним чином прийняв її чоловік ОСОБА_12, проте юридично не оформив її. Після його смерті 10.02.2004 року відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок в с. Козацьке по вул. Космічна, 16.

Спадкоємцем першої черги по закону (ст.1261 ЦК України) та по заповіту була його дочка ОСОБА_10.

Відповідно до наданих Бобровицькою нотаріальною конторою відповіді на запит суду та матеріалів спадкової справи , яка була відкрита після померлого ОСОБА_12, вона належним чином прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву а.с.30, 98). Проте за життя вона так і не встигла оформити будинок на себе.

Після її смерті 22.04.2008 року відкрилася спадщина і було заведено спадкову справу в Фастівській державній нотаріальній конторі, куди звернувся , як спадкоємець першої черги по закону ( а.с. 9) її чоловік ОСОБА_1 - позивач по справі.

До складу спадкового майна померлої дружини входить і житловий будинок , який перейшов їй після померлих батьків , але який вона не встигла оформити належним чином. Так як первинна реєстрація будинку за життя власників не відбулася , то нотаріальна контора відмовила в видачі свідоцтва про право власності на будинок позивачу та рекомендувала звернутися до суду щодо визнання за ним права власності на лей будинок (а.с. 148 на звороті). Позивач звернувся до суду.

Враховуючи все вищезазначене суд вважає , що його вимога є законною, не суперечить вимогам ст. 328 ЦК України , вимоги знайшли своє повне підтвердження дослідженими та перевіреними доказами , а тому підлягають задоволенню.

Стосовно вимог ОСОБА_9 судом встановлено наступне.

Судом достовірно встановлено як документально , так і поясненнями позивача , відповідачів , їх представників , представника третьої особи та свідків , що ОСОБА_9 проживала з покійним ОСОБА_12 в його будинку

Представник третьої особи та свідки ОСОБА_17, ОСОБА_16 та ОСОБА_18 стверджують , що ОСОБА_9 проживала з грудня 2002 року , проте покійний ОСОБА_12 К/. в своїх листах , копії яких надані суду вперше згадує про ОСОБА_9 в листах , які датовані березнем 2003 року (а.с. 183-185), в листах датованих до березня місяця такі відомості відсутні, він лише повідомляє дочку та її родину , що повесні буде шукати собі якусь « одиноку душу» з якою має намір доживати віку (а.с. 170, 171, 189, 190). Оригінали листів , копії яких надано до суду знаходяться в сторони позивача, оригінали оглянуті учасниками процесу , сумнівів , що вони написані покійним ОСОБА_12 вони не висловили та не заперечували щодо долучення копій , отже визнали їх належними доказами по справі.

Виходячи зі змісту цих листів , які повністю узгоджуються з поясненнями позивача та його представників, свідка ОСОБА_1 суд вважає , що саме з березня 2003 року стала проживати ОСОБА_9 в будинку ОСОБА_12, а покази свідків ОСОБА_16, ОСОБА_18 та ОСОБА_17 в цій частині вважає не правдивими.

Відповідно до ст. З СК України сім»ю складають особи , які спільно проживають , пов»язані спільним побутом , мають взаємні права та обов»язки .

Виходячи зі змісту пояснень сторін , та їх представників, представника третьої (Хоби , пояснень свідків. ОСОБА_12 та ОСОБА_9 мали спільний побут та певні взаємні права та обов»язки . Проте суд вважає , що ОСОБА_9 може бути визнана членом сім»ї ОСОБА_12, проте визнати , що вони проживали як чоловік та жінка без шлюбу не може.

Крім того для отримання права на успадкування як член сім»ї ОСОБА_9 повинна була проживати не менше п»яти років з померлим.

Фактично ОСОБА_9 проживала менше 1 року , отже вона не входить до кола спадкоємців будь-якої черги , а тим паче не може бути включена до кола спадкоємців першої черги.

Крім того суд вважає необхідним звернути увагу на ту обставину, що право спільної власності на вказаний будинок у ОСОБА_9 з покійним ОСОБА_12 не виникло , оскільки до її приходу він належав йому на праві особистої власності, жодних змін ( перебудови , добудови ), які б істотно збільшили його вартість не було.

Суд , який розглядає справу міг би змінити черговість спадкування за наявних до того істотних підстав, зокрема з підстав того , що спадкодавець був в безпорадному

стані, для здійснення життєдіяльності йому потрібна була стороння допомога протягом тривалого часу.

ОСОБА_9 надала копію консультативного висновку , відповідно до якого 13.01.2003 року в ОСОБА_12 виявлена тяжка хвороба . Проте всі свідки зазначають , що ОСОБА_12 лише в останні місяці свого життя фактично потребував сторонньої допомоги , а відповідно до показів свідків, позивача та його представників , а також даних , що містяться в листах покійного ОСОБА_12 весь інший час він самостійно міг дати собі раду , зокрема господарював на присадибній ділянці, обробляв город , копав картоплю , їздив до своєї дочки , ходив до церкви , на кладовище , тобто вів нормальний спосіб життя . Тобто ОСОБА_9 не тривалий час опікувалася ОСОБА_12 і як свідчать покази свідків не самостійно , так як і сама є особою похилого віку і потребує допомоги, яку їй і надавали. Так зокрема свідок ОСОБА_17 зазначила, що вона часто готувала їжу для заявниці та покійного ОСОБА_12, допомагала на городі.

Стосовно свідоцтва про право власності, то в цій частині вимоги не підлягають задоволенню , оскільки відсутнє таке свідоцтво , як зазначила начальник Бобровицького відділення КП «Ніжинське МБТІ» ОСОБА_5 воно дійсно видане було з порушеннями , проте на даний час його не існує , воно вважається погашеним.

ОСОБА_9 0,1. просить визнати дублікат заповіту недійсним. Відповідно до ст. 123 З ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

В дублікаті заповіту , виданого Козацькою сільською радою заповітне розпорядження ОСОБА_12 відповідає тому, яке зроблено в оригіналі, який зберігається в сільській раді і було надано на огляд суду та учасникам.

Заявниця не просить визнати оригінал заповіту недійсним , а отже і дублікат , виданий на його підставі є дійсним.

Крім того суд вважає необхідним зазначити , що навіть визнання недійсним заповіту не вплинуло б на рішення суду, оскільки ОСОБА_10 є спадкоємцем по закону першої черги після померлого батька, позивач є спадкоємцем першої черги дружини ОСОБА_10, спадщина прийнята ними належним чином , ОСОБА_9 не має права на спадкування.

Інших доказів на спростування добутих суду не надано.

Керуючись ст.ст. 213-215,218 ЦПК України , ст.ст. З, 7 ч. З, 8, 57, 60, 62, 74, СК України , 1233, 1258, 1259, 1261, 1264 ЦК України , суд ,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Козацької сільської ради задовольнити .

Визнати за ОСОБА_8 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами , що розташований в с. Козацьке Бобровицького району Чернігівської області по вул. Космічна , 16 , як такий , що перейшов йому в спадщину після померлої 22 квітня 2008 року дружини ОСОБА_10 , яка його фактично прийняла , але юридично не оформила після померлого 10 лютого 2004 року батька ОСОБА_12 .

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом десяти днів з моменту проголошення рішення через Бобровицький районний суд.

Суддя: