Номер провадження: 22-ц/1590/3093/2012
Головуючий у першій інстанції Бодашко
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.,

суддів: Парапана В.Ф.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Сенчук А.О.,

за участю: представника позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 19 жовтня 2011 року, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: Відділ Держкомзему у Балтському районні Одеської області, Гольмянська сільська рада Балтського району Одеської області, про відновлення межі земельної ділянки, -

в с т а н о в и л а:

10 червня 2011 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про відновлення межі належної їй земельної ділянки. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що їй на прав приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Гольма Балтського району Одеської області на земельній ділянці площею 0,72 га. (земельні ділянки №№33, 34) , де вона проживає. На суміжній земельній ділянці №32 розташований житловий будинок з господарськими будівлями, який належить відповідачу ОСОБА_4

У липні 2010 року відповідач ОСОБА_5 без її згоди перемістив межу, що поділяє їх земельні ділянки на 2,5 м. вглиб території позивачки. У звязку з чим позивачка неодноразово пропонувала відповідачу перенести межу назад, але останній відмовився це зробити, з приводу чого позивачка була змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, та на підставі ст.106,107,158 ЗК України просила її позов задовольнити.

Представник позивача в судове засіданні зявився, підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 у передньому судовому засіданні позов не визнав, зазначившив, що він встановив межу яка розділяє їх земельні ділянки у відповідності до належного йому державного акту на право власності на земельну ділянку, а тому просив у позові ОСОБА_2 відмовити, в подальшому до суду ОСОБА_4 не з'являвся.

Справа розглянута за відсутністю представників третіх осіб по справі, які у судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, своєї думки щодо позову не висловили.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 19 жовтня 2011 року позов ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі, зобовязано ОСОБА_4 відновити межу, яка поділяє земельні ділянки №№33,34 та №32 в с. Гольма Балтського району Одеської області у відповідності з даними документації земель приватної власності по Гольмянській сільській раді Балтського району Одеської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити, мотивуючи свої вимоги тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим, а тому постановлено з порушенням норм права

У судове засідання не з'явилися відповідач по справі ОСОБА_4 якій був сповіщений про розгляд справи про що свідчить поштове повідомлення про отримання ним судової повістки, та представники третіх осіб, які сповіщалися про виклик до суду телефонограмою, що вважається належним сповіщення зазначених осіб, однак причини неявки до суду ними надано не було. Тому у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України їх неявка в суд не перешкоджає розглядові справи, та не перешкоджає у доступі до суду.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_4, та заперечення на представника позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскільки рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ч. 1 ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЗК України в редакції 1992 року право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними ОСОБА_1 народних депутатів.

Судом встановлено, що сторони по справі позивачка ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 - проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1, та займають на відповідних правових підставах та земельні ділянки №№ 33, 34 та № 32, відповідно, і є сусідами.

Як вбачається з довідки, виданої виконкомом Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області, у користуванні ОСОБА_2 знаходиться присадибна земельна ділянка в розмірі 0,72 га. планшет №1 ділянка №33, 34, яка розташована на території Гольмянської сільської ради. До теперішнього часу позивачкою у встановленому законом порядку не отримано державного акту, який би посвідчував її право власності на належну їй земельну ділянку.

Відповідачу ОСОБА_4 22 жовтня 2009 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 0.2500 га., розташовану по вул. ім. Т.Г. Шевченко, 22, с. Гольма, Гольмянська сільська рада Балтського району Одеської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Тоді ж відповідачу було видано державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 0.574 га., розташовану за цією ж адресою, призначення цієї земельної ділянки - ведення особистого селянського господарства. Вказані державні акти зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. Таким чином, право власності відповідача на обидві земельні ділянки у встановленому законом порядку посвідчене вказаними державними актами.

Розміри належних відповідачеві земельних ділянок відповідають наявним у нього державним актам, які видані компетентним органом, в межах наданих тому повноважень і у передбаченому законом порядку.

Межа земельних ділянок, яку оспорює позивачка ОСОБА_6, відповідає даним цих актів, які ніким не визнані незаконним на теперішній час не скасовані, та є чинними.

За таких обставин вирішуючи спір, судом першої інстанції без достатніх правових підстав було ухвалено рішення про задоволення позову ОСОБА_2

Крім того, з наданого до суду інформаційного листа вбачається, що межа земельних ділянок, яку оспорює позивачка, була встановлена «ФОП ОСОБА_7» який є геодезистом першої категорії, та її зміщення в бік земельної ділянки ОСОБА_2 є результатом похибки при визначенні меж земельної ділянки яка належить на праві власності ОСОБА_4.

Оскільки, судом апеляційної інстанції встановлено, що розташування межі (межової границі) між земельними ділянками позивачки та відповідача відповідає дійсності, то вказані обставини свідчать про те, що невідповідність розміру належної позивачці земельної ділянки не є наслідком незаконних дій відповідача і виникла не в результаті захоплення ОСОБА_4 частини належної позивачці земельної ділянки шляхом зміщення межі земельних ділянок за рахунок земельної ділянки позивачки.

Крім того, судом першої інстанції не було прийнято до уваги та обставина, що позивачкою було порушено порядок вирішення даної категорії земельного спору який визначено ч.ч. 3, 5 ст. 158 ЗК України, де зазначено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

Так, з матеріалів справи вбачається, що Гольмянською сільською радою складався акт №1 від 04.08.2010 року, в якому лише зафіксовано, що ОСОБА_4 перейшов межовий знак на 2,5 м в сторону ОСОБА_2, жодних висновків щодо не правомірності та їх обґрунтування у даному акті не зазначено, тому суд апеляційної інстанції не може прийняти його до уваги.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь які докази щодо прийняття Гольмянською сільською радою Балтського району Одеської області рішень які стосуються врегулювання спору відносно межі яка розподіляє земельні ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_4

За таких обставин судова колегія вважає, що позивачка ОСОБА_2 в порушення вимог діючого законодавства звернулась до суду для вирішення даного спору, а суд не з'ясувавши цих обставин передчасно вирішив зазначений спір.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України не відповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи є підставою для скасування рішення місцевого суду.

Керуючись ст.ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, п.п. 1,4 ч.1 ст.309, ч.2 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити, рішення Балтського районного суду Одеської області від 19 жовтня 2011 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: Відділ Держкомзему у Балтському районні Одеської області, Гольмянська сільська рада Балтського району Одеської області про відновлення межі земельної ділянки відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: підпис ОСОБА_8

ОСОБА_9

підпис

ОСОБА_1

Копія вірна: суддя М.М. Драгомерецький