Дата документу 12.03.2012 Справа № 2-2707/11
Номер провадження 2/814/272/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2012 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого - судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Шульженко О.С., за участю адвокатів ОСОБА_1 О В., ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5 державна нотаріальна контора, ОСОБА_6, про усунення від права на спадкування за законом,

встановив:

У квітні 2007 року позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5 державна нотаріальна контора, ОСОБА_6, про усунення від права на спадкування за законом та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.. Позовні вимоги про визнання права власності на спірну квартиру відповідно до заяви позивачки ухвалою суду від 03.11.2009р. залишені без розгляду.

В обґрунтування позову зазначила, що 06.12.1985 року вона одружилася з ОСОБА_7, 19.04.2003 року разом із чоловіком ОСОБА_7 за договором купівлі-продажу за сумісні кошти придбали квартиру АДРЕСА_1, яка в силу ст.ст.22,28 КпШС України (в редакції 1969р.) є спільним майном і належить кожному з подружжя в рівних частках. Договір купівлі-продажу був зареєстрований на ОСОБА_7

03.10.2006 р. ОСОБА_7 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 є: позивачка, як дружина, та його доньки відповідачка ОСОБА_4 та третя особа у справі ОСОБА_6

Позивачка постійно мешкала разом з чоловіком, доглядала його і своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 В зазначеній квартирі вона мешкає на теперішній час, проводила ремонт в ній, сплачує комунальні платежі. Чоловік за життя тривалий час тяжко хворів та за станом свого здоров'я потребував постійного стороннього догляду, був неспроможний самостійно пересуватися. У 2002 році йому був встановлений діагноз: церебросклероз 2-3 ст., паркінсонізм. З 2005 року наглядався терапевтом з приводу атеросклерозу венозних судин та аорти, церобросклероза 2 ст., старчої деменції, галюциноза (зорового та слухового). З початку 2006 року потребував постійного стороннього догляду, з 30.07.2006р. був постільним хворим, що підтверджується довідкою ОСОБА_5 міської багатопрофільної лікарні № 9. Позивачка несла всі матеріальні витрати на його лікування та догляд, поховання.

Відповідачка ОСОБА_8 на момент смерті спадкодавця в спірній квартирі не мешкала та не була в ній зареєстрована, з 2003 року з померлим не підтримувала відносин, не надавала ніякої матеріальної ні моральної допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу був у безпорадному стані. На прохання надати допомогу відповідачка не реагувала.

У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити, усунути ОСОБА_4 від права на спадкування за законом після смерті батька.

Відповідачка ОСОБА_9 позов не визнала, пояснила суду, що спірна квартира була придбана на грошові кошти, отримані від продажу квартири по вул. Перемоги в м. Запоріжжі, яка належала її батьку і її матері. Підтримувати стосунки і спілкування з батьком позивачка їй перешкоджала. Про смерть батька нікого з його рідних не повідомила. Батько не був у безпорадному стані, оскільки отримував пенсію, проживав не один, а зі своєю дружиною, матеріальну допомогу надавала сестра ОСОБА_6, яка проживає в США. Відповідачка, будучи з 1993 року пенсіонером і отримуючи пенсію, розмір якої був менший за розмір пенсії батька, надавала посильну допомогу. З проханням надати допомогу по догляду за ОСОБА_10 до неї не зверталися. Вважає позов необґрунтованим, у його задоволенні просить відмовити.

Представник Другої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори надав суду заяву з проханням слухати справу у їх відсутності.

ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою, в якій просить залучити її до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4, позов вважає необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню. Просить справу розглядати за її відсутності, оскільки постійно проживає за межами України. (а.с.134, т.1).

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішення такої справи повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично чи матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

При встановлені факту ухилення особи від виконання обовязку щодо утримання спадкодавця слід враховувати поведінку особи, розуміння ним свого обовязку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього, та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обовязку.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Проте, в ході розгляду справи зазначені чинники свого підтвердження не знайшли.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно пояснень учасників процесу та матеріалів справи, судом встановлено, що 06.12.1985 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_7 (а с.8). До шлюбу йому на праві власності належала двокімнатна квартира, розташована за адресою АДРЕСА_3. У 2002 році ОСОБА_7 склав заповіт на вказану квартиру, яким заповідав 2/3 частки квартири позивачці ОСОБА_3, 1/3 частку ОСОБА_6 (а.с.95-96, т.1).

Після продажу зазначеної квартири, 19.04.2003р. за договором купівлі-продажу була придбана однокімнатна квартира АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу був зареєстрований на ОСОБА_7 (а.с.10-14, т.1).

03.10.2006 р., у віці 76 років, ОСОБА_7 помер (а.с.7).

Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_2.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 є: позивачка, як дружина, та його доньки від попереднього шлюбу відповідачка ОСОБА_11 та третя особа ОСОБА_6

Позивачка постійно мешкала разом з чоловіком, своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7

Відповідачка ОСОБА_11 на момент смерті спадкодавця в спірній квартирі не мешкала та не була в ній зареєстрована, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_12 звернулася із заявою про відмову від спадщини на користь ОСОБА_4 Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с.64-168, т.1).

В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що через хворобу спадкодавець перебував у безпорадному стані, потребував стороннього догляду. При цьому відповідачка мала можливість надавати таку допомогу, але не реагувала на прохання про допомогу, ухилялася від цього.

На підтвердження безпорадного стану ОСОБА_10 позивачка посилається на показання свідків та довідку лікаря КУ «ОСОБА_5 міська багатопрофільна клінічна лікарня №9» від 29.03.2007р. №363/01-8, надану на запит адвоката ОСОБА_1

Зі змісту цієї довідки, складеної на підставі записів амбулаторної карти ОСОБА_10, вбачається, що ОСОБА_10 на обліку в КУ «ОСОБА_5 міська багатопрофільна клінічна лікарня №9» знаходився з листопада 2004 року. Протягом 2005-2006 років перебував під наглядом терапевта з рядом захворювань, зокрема, кардіосклерозу, атеросклерозу венозних судин та аорти, церебросклерозу, старчої деменції, галюциноза (зорового та слухового), симптоматичної артеріальної гіпертензії. 30.07.2006р. у ОСОБА_10 стався ішемічний інсульт. Призначено лікування в обсязі стаціонару на дому. Ефект від лікування незначний. Протягом 2006 року хворий потребував стороннього догляду, при цьому з 30.07.2006р. був постільним хворим. 03.10.2006р. помер за ознак зростаючої мозкової декомпенсації (а.с.32-34 т.2).

Таким чином, з даної довідки вбачається потреба ОСОБА_10 у сторонньому догляді після перенесеного ним 30.07.2006р. інсульту.

Викладений у довідці висновок лікаря, що ОСОБА_10 потребував стороннього догляду протягом всього 2006 року, суд сприймає критично, оскільки з переписаного з амбулаторної карти ОСОБА_10 переліку захворювань, такий ступінь обмеження його життєдіяльності протягом всього 2006 року не вбачається. Належних медичних або медико-соціальних документів на підтвердження того, що спадкодавець був обмежений тяжкою хворобою або безпорадністю, суду не надано.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 суду пояснили, що ОСОБА_3 у 2006 році хворів, останні місяці свого життя потребував сторонньої допомоги, його дружина ОСОБА_3 доглядала його. Допомогу по догляду надавала її дочка ОСОБА_13 Після інсульту був лежачим хворим. Також їм зі слів ОСОБА_10, ОСОБА_3 було відомо, що донька ОСОБА_10 ОСОБА_1 проживає у США, надає їм матеріальну допомогу, в інша дочка не допомагає.

В обґрунтування позову представником позивача зазначалося, що позивачці за станом здоровя було важко доглядати за своїм чоловіком ОСОБА_10, вона потребувала допомоги. На підтвердження цього суду надано довідку ОСОБА_5 міської лікарні №3, яка, на думку суду, вказану обставину не підтверджує, оскільки зі змісту довідки вбачається, що з 16.07.2006р. по 21.07.2006р. позивачці надано оперативну допомогу по «вскрытию флегмона левой стопы». Виписана без після операційних ускладнень, у задовільному стані. Рекомендуються перевязки, нагляд хірурга (а.с.133). Не підтверджує вказаних вище обставин і надана довідка Клінічного родильного дому №5 м. Запоріжжя, згідно якої позивачка знаходилася на лікуванні медичного закладу з 27.09.2002р. по 09.10.2002р., післяопераційний період без ускладнень (а.с.120, т.2).

Даних про те, що позивачка була обмежена у звязку з перенесеними нею захворюваннями, вказаними у довідках, у справі не має.

Пояснення відповідачки ОСОБА_4, що вона надавала посильну допомогу батькові, знайшли своє підтвердження. Матеріалами справи підтверджується, що у ОСОБА_10 стався «чрезвертельний перелом шейки бедра». У 2002 році він був направлений на санаторно-курортне лікування до м. Одеси, де був госпіталізований в хірургічне відділення 11 міської клінічної лікарні м. Одеси. Доводи відповідачки, що догляд за батьком у цей період здійснювала вона, підтвердили свідки ОСОБА_17, ОСОБА_13, ОСОБА_18, та не заперечувалося представником позивача.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що його мати ОСОБА_4 приблизно раз на місяць передавала для ОСОБА_10 продукти, одежу через ОСОБА_18, гроші надавала тітка ОСОБА_1, яка проживає в США. Надавати матеріальну допомогу мати не могла.

Свідок ОСОБА_18 пояснив, що за його посередництва його дружина ОСОБА_4 надавала посильну допомогу своєму батькові, оскільки дружина її батька ОСОБА_3 перешкоджала їхньому спілкуванню. ОСОБА_10 сам не просив допомоги у ОСОБА_4, хотів лише її бачити.

На підтвердження цього відповідачка просила також допитати у якості свідка сестру спадкодавця ОСОБА_19, однак через похилий вік та стан здоровя вона не змогла зявитися в судове засідання. Показання ОСОБА_19, які вона давала в судовому засіданні при попередньому розгляді справи, не були оголошені через неможливість відтворення звукозапису.

Створення перешкод відповідачці у спілкуванні з батьком вбачається також з пояснень сестри відповідачки ОСОБА_6 (а.с.159, т.2).

Судом встановлено та не заперечується представником позивача, що доньки та інші рідні ОСОБА_3 не були повідомлені про дату його смерті.

У справі відсутні переконливі докази того, що до ОСОБА_4 зверталися за допомогою, повідомляли про стан здоровя ОСОБА_10 Показання свідків щодо цього питання стосуються лише того, що вони чули від інших осіб. При цьому позивачкою доводилося, що вона з ОСОБА_4 не спілкувалася, між ними були неприязні стосунки.

Твердження позивачки, що прохання надати допомогу по догляду за ОСОБА_10 передавалося ОСОБА_4 через сестру ОСОБА_6, спростовується ОСОБА_6 у листі.

Щодо наявності у ОСОБА_4 можливості надання допомоги спадкодавцеві ОСОБА_7, судом встановлено наступне.

Згідно листа Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя від 18.07.2011р. №2912/10, ОСОБА_7 знаходився на обліку в даному управлінні з липня 2003 року по жовтень 2006 року, та отримував пенсію за віком за списком №1 (при повному пільговому стажі). Розмір отриманої ОСОБА_7 пенсії (помісячно) вказано у довідці 3351 від 17.07.2011р. (а.с.128-130, т.2).

Відповідачка ОСОБА_4 є пенсіонеркою з 1993 року, перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду Хортицького району м. Запоріжжя. Враховуючи розмір пенсійного забезпечення ОСОБА_4, який вбачається з довідок №1810/05 від 24.05.2007р. про розмір отриманої пенсії (помісячно), пояснення відповідачки про те, що ОСОБА_7 отримував більшу пенсію ніж вона, знайшли своє підтвердження. суд вважає, що розмір пенсії відповідачки не був достатнім для утримання її батька. (а.с.60-61, т.1).

Крім того, з матеріалів справи та пояснень другої дочки ОСОБА_6 вбачається, що вона регулярно надавала допомогу ОСОБА_7 Для отримання допомоги у відділенні «Промінвестбанку» було відкрито рахунок на імя ОСОБА_7 (а.с.67, 203-213, т.1). Вказані обставини позивачем не спростовувалися. Після його смерті ОСОБА_6 відмовилася від прийняття своєї частини спадщини на користь ОСОБА_4

З пояснень учасників процесу також вбачається, що ОСОБА_4 було відомо про надання ОСОБА_6 матеріальної допомоги спадкодавцю.

Сам по собі факт не надання допомоги на утримання батька ОСОБА_10, який тяжко хворів, з боку доньки ОСОБА_20 не свідчить про її ухилення від виконання обовязку щодо утримання спадкодавця. Судом встановлено, відповідачка не мала можливості надавати допомогу спадкодавцеві, оскільки є пенсіонеркою з 1993 року, розмір пенсії спадкодавця був більшим за розмір її пенсії, існували перешкоди з боку позивачки спілкуванню відповідачки з батьком. Спадкодавець при цьому проживав разом з дружиною позивачкою по справі, яка його доглядала, отримував пенсію, матеріальну допомогу від дочки ОСОБА_6 Враховуючи встановлені судом обставини, суд не вважає доведеним ухилення ОСОБА_4 від обов'язку забезпечити допомогу спадкодавцю, у звязку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60-61, 209, 212215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5 державна нотаріальна контора, ОСОБА_6, про усунення від права на спадкування за законом, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Турбіна