Суворовський районний суд міста Одеси
РІШЕННЯ

Іменем України

31 серпня 2012 року Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Гудіної Н.І.

при секретарі Мельніченко Г.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Одесі

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення правовідносин, а також його анулювання,

Установив:

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про припинення правовідносин, а також його анулювання, мотивуючі свої вимоги тім, що в порушення ст. 51 Основного Закону України, абзац другий якої гласить: «Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків», статей 202; 203, Сімейного кодексу України, її дочка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 від виконання своїх прямих, передбачених чинним законодавством України та усних договірних обов`язків ухиляється, ніякої матеріальної допомоги їй не надає, участі в її в повсякденному житті та лікуванні не приймає, спілкуватись з нею відмовляється.

Тому, враховуючи вище викладене вона просить:. Постановити рішення про припинення та анулювання її правовідносин з ОСОБА_2 відповідно до пп.З, п.2 ст.18 Сімейного кодексу України, п.7, ст.16 Цивільного кодексу України та в зв`язку з тим що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 від виконання своїх прямих, передбачених чинним законодавством України та усних договірних обов`язків ухиляється, ніякої матеріальної допомоги їй не надає, участі в її повсякденному житті та лікуванні не приймає, спілкуватись з нею відмовляється. Постановити рішення та визнати не дійсними будь які правочини вчинені нею за період з 10 липня 1958 року по теперішній час на користь ОСОБА_2 , відповідно до п.1 ст.229, та п.1 ст.230 Цивільного кодексу України. Постановити рішення про стягнення з ОСОБА_2 відповідно до ст.206 Сімейного кодексу України грошових коштів в сумі 3000 (трьох тисяч) гривень одноразового відшкодування.

Вивчив матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, котрий наполягав на задоволенні позову в повному обсязі, думку представника відповідача, котрій визнав позов в повному обсязі, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

В судовому засіданні представник позивача наполягав на припиненні будь-яких правовідносин між сторонами.

Представник відповідача визнав позов в повному обсязі, але в судовому засіданні не зміг пояснити які саме правовідносини він згодний припинити, та яким чином це зробити.

Але всупереч вимогам чинного законодавства позивач ані в позовної заяві, ані в поясненнях в судовому засіданні не зміг зазначити які саме правовідносини він просить припинити, та на підставі чого ці правовідносини були укладені, або виникли.

Зобов`язати відповідача спілкуватися з позивачкою, приймати участь в її повсякденному житті суд не може, оскільки позивач не ставить цього питання в позовної заяві. Не ставить позивач питання й про надання відповідачем будь-якої матеріальної допомоги. Але позивач наполягає на стягненні з відповідачки одноразової грошової допомоги в сумі 3000 грн. Відповідач не заперечував проти задоволення цей вимоги, тому вона полягає задоволенню.

У відповідності до ст. 11 ЦК України:» 1. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків,

зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

3. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо

з актів цивільного законодавства.

4. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства,

цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

5. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства,

цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

6. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства

або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

У відповідності до ст.12 ЦК України:» 1. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

2. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом.

3. Особа може відмовитися від свого майнового права.

Відмова від права власності на транспортні засоби, тварин,

нерухомі речі здійснюється у порядку, встановленому актами цивільного законодавства.

4. Особа може за відплатним або безвідплатним договором

передати своє майнове право іншій особі, крім випадків, встановлених законом.

5. Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного

або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

У відповідності до ст. 13 ЦК України:» 1. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

2. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися

від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

3. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати

шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

4. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися

моральних засад суспільства.

5. Не допускаються використання цивільних прав з метою

неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним

становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

6. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав

вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

У відповідності до ст. 14 ЦК України:» 1. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

2. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є

обов`язковим для неї.

3. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами

заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

4. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або

його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. «

Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні позивачем по справі не надано доказів того, що відповідач повинна бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства, або виконання будь-яких правовідносин між сторонами, суд вважає необхідним в позові відмовити.

Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача гроші в сумі 3000.00 грн.. оскільки відповідач визнає позов в цей частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57,60, 209, 212- 215 ,218 ЦПК України ,ст.ст.11,12,13,14 ЦК України суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення правовідносин, а також його анулювання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000,00 грн.

В іншої частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги .

Суддя