РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2012 м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Шахової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Заводовського П.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років,

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її утримання в якому вказала, що з відповідачем вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах в період з 27 серпня 2009 року по 1 серпня 2011 року, на даний час проживають окремо, стосунки зіпсувались. Він близьких відносин вони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач ОСОБА_1 вказує на те, що не має змоги працювати, що ставить її у скрутне матеріальне становище, оскільки доглядає малолітню дитину. На даний час вона звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі ? частини від його заробітку /доходу/ та просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною трирічного віку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач ОСОБА_2 має постійне місце роботи, отримує стабільний заробіток, а тому має змогу надавати кошти на її утримання.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності в якій вказала, що наполягає на задоволенні позову у повному обсязі, у разі неявки до суду відповідача просила постановити заочне рішення у справі.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів.

Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

З копії свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №198664, виданого виконавчим комітетом Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області вбачається, що малолітня ОСОБА_3 народилася 11 березня 2010 року, її мати ОСОБА_1, батько ОСОБА_2. / а.с.7/

Згідно акту обстеження №175 від 21 листопада 2011 року складеного депутатом Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області за підписом голови сільської ради, ОСОБА_1 мешкає за адресою с. Таранівка, вул. Кірова, б.38а, разом зі своєю матірю, сестрою, сином Богданом, ІНФОРМАЦІЯ_2 та донькою ОСОБА_3,

-2-

ІНФОРМАЦІЯ_3, на даний час ОСОБА_1 не працює, перебуває у декретній відпустці, на її утриманні перебуває двоє малолітніх дітей. / а.с.8/

Судом за клопотанням позивача були направлені запити за місцем роботи відповідача ВАТ «Харківський машинобудівний завод» з приводу надання довідки про нараховану та виплачену заробітну плату, але зазначені вище відомості до суду надані не були.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ст. 60 ЦПК України, обовязком позивача є надання доказів в обґрунтування своїх вимог.

Як на підстави, якими ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на своє утримання, позивач вказує на наявність у відповідача постійного місця роботи та заробітку.

Зазначені посилання позивача судом до уваги не приймаються, виходячи з наступного.

Будь-яких даних та відповідних документів, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 дійсно працює на посаді вантажника заводу «Світло шахтаря», отримує стабільний дохід, а також розмір заробітку, позивачем надано не було. Рівно як і не було надано інших відомостей, які свідчать про можливість ОСОБА_2 надавати кошти на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, а саме даних про стан його здоровя, наявність інших утриманців тощо.

Позивачем, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не надано доказів щодо обґрунтованості своїх вимог.

За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову, через недоведеність позивачем свої вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 83,84,91 Сімейного кодексу України України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 224-26 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії відповідачем.

Головуючий: