Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.,

суддів: Панасенкова В.О.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Криворучці Ю.П.,

за участю: позивача ОСОБА_2, представника Органу опіки та піклування

Приморської районної адміністрації ОМР ОСОБА_3,

представника ОДАБА ОСОБА_4

та представника ВАТ ОМРК ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Одеської державної академії будівництва та архітектури на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 липня 2012 року, за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, що діє також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, який діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_12, ОСОБА_13, яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_2 до Одеської державної академії будівництва та архітектури (- далі ОДАБА), Виконавчого комітету Одеської міської ради, третя особа: відкрите акціонерне товариство «Одеський ремонтно-монтажний комбінат» (- далі ВАТ ОРМК), Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про скасування свідоцтва про право власності, усунення перешкод в користуванні майном та стягнення збитків, -

в с т а н о в и л а:

14 серпня 2001 року ОСОБА_6 та інші особи звернулися до суду з позовом, який був ними в подальшому неодноразово уточнений до ОДАБА про не перешкоджання в користуванні належним їм будинком за адресою вул. Пішонівська (колишня Ковалевського), 22. Позивачі просили зобовязати ОДАБА усунути перешкоди щодо користування будинком за адресою вул. Пішонівська (Ковалевського), 22 зареєстрованим у ньому особам шляхом забезпечення доступу до зазначеного будинку через територію земельної ділянки, відведеної ОДАБА відповідно до рішення Одеської міської ради №2108-XXIV від 17.12.2003 року, скасувати свідоцтво на право власності від 20 листопада 2008 року, що видане ОДАБА на обєкт нерухомості розташований за адресою м. Одеса, вул. Пішонівська, 18 в частині будівлі під літерою "Д", що відображено у технічному паспорті від 22 липня 2008 року, стягнути з ОДАБА на відшкодування моральної шкоди 150 000 гривень та 500 000 гривень на відшкодування шкоди у звязку із знесенням будинку та неправомірно накладеного арешту за її заявою.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачі посилалися на те, що ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_10 та неповнолітня ОСОБА_10, є власниками житлового будинку за адресою м. Одеса, вул. Ковалевського, 22, де разом з ними зареєстровані інші члени їх сімї ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_12, ОСОБА_16, ОСОБА_15, ОСОБА_13, а також неповнолітні ОСОБА_18, ОСОБА_12, ОСОБА_9.

В зазначеному будинку вони проживають з 1980 року. У 2001 році зазначений будинок був ними приватизований. При цьому земельна ділянка під належний їм будинком знаходиться у користуванні ОДАБА і призначена для експлуатації стадіону та має адресу вул. Пішонівська, 18. Єдиною можливістю позивачів потрапити до будинку за адресою Пішонівська, 22 є прохід через територію виділену ОДАБА.

У 2001 році керівництво ОДАБА заборонило членам сім'ї ОСОБА_9 прохід через зазначену належну їй територію, що викликало численні конфлікти між обома сторонами. У 2008 році ОДАБА отримала технічний паспорт та свідоцтво на право власності на стадіон за адресою вул. Пішонівська, 18. До комплексу будинків стадіону під літерою "Д" був внесений будинок, що належить сім'ї ОСОБА_9. Вважаючи належний сімї ОСОБА_9 будинок своєю власністю ОДАБА у 2010 році здійснила його знесення.

У звязку із арештом, накладеним у 2002 році на спірний будинок внаслідок клопотання ОДАБА, який був скасований у 2009 році, сімя ОСОБА_9 не могла вільно розпоряджатися належним їй майном, у тому числі не було здійснене її своєчасне відселення відповідно до рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради №268 від 20.05.2003 року та Договору на право забудови між Одеською міською радою та ВАТ ОРМК. Членам сімї ОСОБА_9 також була завдана матеріальна шкода у вигляді вартості будинку та моральна (немайнова) шкода в наслідок його знесення.

Представник ОДАБА позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити у повному обсязі, вважаючи його незаконним необґрунтованим та безпідставним.

Представник відповідача Виконавчого комітету Одеської міської ради, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи до місцевого суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, що, враховуючи його попередні неявки, дозволило місцевому суду розглянути справу за його відсутності, в порядку ч.2 ст.169 ЦПК України.

Представник третьої сторони Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не прибув та подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої сторони ВАТ ОРМК позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити у повному обсязі посилаючись на його недоведеність та безпідставність.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 липня 2012 року позов ОСОБА_6 та інших задоволено частково, зобовязано Одеську державну академію будівництва та архітектури усунути перешкоди щодо користування будинком за адресою вул. Пішонівська (Ковалевського), 22 зареєстрованим у ньому особам шляхом забезпечення доступу до зазначеного будинку через територію земельної ділянки, відведеної Одеській академії будівництва та архітектури відповідно до рішення Одеської міської ради №2108-XXIV від 17.12.2003 року, скасоване свідоцтво на право власності №1004230 від 20 листопада 2008 року, що видане виконавчим комітетом Одеської міської ради Одеській академії будівництва та архітектури на обєкт нерухомості розташований за адресою м. Одеса, вул. Пішонівська, 18 в частині будівлі під літерою "Д", що відображено у технічному паспорті від 22 липня 2008 року.

В апеляційній скарзі Одеська державна академія будівництва та архітектури просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 та інших відмовити у повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим, а тому воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання не з'явились позивачі по справі ОСОБА_6, ОСОБА_11 якій діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_12, ОСОБА_13, що діє в інтересах

неповнолітньої ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_12, а також представник Виконавчого комітету ОМР, але про розгляд справи вони сповіщались належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ними судових повісток, тому у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України їх неявка до суду апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОДАБА та пояснення на апеляцію її представника ОСОБА_4 та заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_2 і представника органу Опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради ОСОБА_3, а також думку щодо апеляції представника ВАТ ОРМК ОСОБА_5, яка просила апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду зміні з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_6 та інших, суд першої інстанції виходив з обґрунтування заявлених ними позовних вимог, а саме того, що родині ОСОБА_6 на праві власності належить житловий будинок за адресою м. Одеса вул. Пішонівська (Ковалевського) 22, та своїми незаконними діями ОДАБА перешкоджає їм у користуванні їх власністю, однак з таким висновком місцевого суду погодитись неможливо виходячи з наступного.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, згідно ст. 98-102 Земельного кодексу та ст. 401 ЦК України закріплюється земельний сервітут, як одне з речових прав на чуже майно для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Земельний сервітут передбачає, зокрема, право проходу через земельну ділянку особам, яка не належить останнім і яка є єдиною можливістю потрапити до своєї власності.

Як вбачається з матеріалів справі у відповідності до рішення профкому Одеського державного педагогічного інституту від 29.04.1980 року №5 ОСОБА_12 та членам його сім'ї був виданий ордер на заняття службового житла за адресою вул. Ковалевського (Пішонівська), 22, де й була оформлена їх прописка.

Рішенням Центрального районного суду м. Одеси (справа №2-853) від 21.09.1993 року (том 2, а.с. 189), яке вступило в законну силу, Центральна районна адміністрація була зобовязана переоформити договір найму житла по вул. Пішонівська, 22 на ОСОБА_19 у звязку із виїздом основного наймача.

Розпорядженням Центральної районної адміністрації від 28.01.2001 року №404 у звязку з тим, що квартира за адресою АДРЕСА_1 розташована в одноповерховому, окремо розташованому флігелі, який знаходиться фактично по вул. Ковалевського, отримала адресу вул. Ковалевського, 22. У 2005 році вул. Ковалевського була перейменована у вул. Пішонівську. Отже, квартира №4 за адресою вул. Манежна, 38, та будинок за адресою вул. Ковалевського (Пішонівська), 22 є одним й тим самим обєктом нерухомості.

Відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння від 20.07.2001 року ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_19, ОСОБА_10, та ОСОБА_10 в рівних частках належить житловий будинок по вул. Ковалевського 22 в м. Одесі.

Згідно з актом від 15.02.1994 року складеного начальником ОКП-2 квартира АДРЕСА_2. в м. Одесі не відповідає вимогам БНіП 2.08.01-89 «Житлові будинки». Висновком зазначеного акту було вказано, що будівля підлягає знесенню.

Відповідно до висновку експертизи проведеної експертами «Єкострой» від 12.07.2005 року стан одноповерхової будівлі, що знаходиться за адресою вул. Ковалевського 22 в м. Одесі, є аварійним, що сталося внаслідок будівництва комплексу будівель житлових будинків.

Сторонами по справі не заперечувалась та обставина, що на даний момент у спірній будівлі ніхто не проживає, так як вона перебуває у непридатному для цього стані.

Таким чином, оскільки позивачі фактично не мешкають у спірному житловому будинку, то встановити факт чинення перешкод позивачам у користуванні їх власністю встановити не можливо.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок ототожнення павільйону чотирьох кімнатного з душовою установкою за адресою вул. Ковалевського, 18 з будинком за адресою вул. Ковалевського (Пішонівська), 22, що належить сім'ї позивачів ОСОБА_10 та видачі й реєстрації ще одного свідоцтва на право власності на одну й ту ж саму будівлю, відповідачем порушено право позивачів на належне їм нерухоме майно. Але з зазначеним висновком суду погодитись не можна.

У квітні 2003 року ОДАБА добровільно відмовилася від частини земельної ділянки за адресою вул. Пішонівська, 18 на користь ОРМК. На підставі рішення Виконкому Одеської міської ради №268 від 20.05.2003 року Одеській міській раді було запропоновано припинити право користування ОДАБА за її добровільною згодою на частину земельної ділянки за адресою вул. Пішонівська, 18, та наданий дозвіл ВАТ ОРМК на будівництво двох 16-поверхових будинків. Рішенням Одеської міської ради від 11.07.2003 №1420-ХХIV право користування ОДАБА на частину земельної ділянки за адресою вул. Пішонівська, 18, було припинено, а вказана земельна ділянка була передана в оренду ОРМК.

За заявою ОДАБА був зроблений висновок Управління архітектури та містобудування щодо можливості користування земельною ділянкою. У висновку зазначено, що в межах земельної ділянки знаходиться будівля, що використовується під житло. Рішенням Одеської міської ради від 12.12.2003 №2108-ХХIV земельна ділянка за адресою вул. Ковалевського, 18 була оформлена ОДАБА. На підставі зазначеного рішенням Одеської міської ради був виданий Державний акт від 15.11.2007 року №06. В межі зазначеної земельної ділянки потрапила земельна ділянка від якої ОДАБА листом від 30.04.2003 року відмовилась на користь ОРМК. У плані відведення земельної ділянки ОДАБА для експлуатації та обслуговування будівель і споруд стадіону, складеного КП "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості (ОМБТІ та РОН)" на земельній ділянці був зафіксований обєкт нерухомості "Кам'яна Житлова - 0,0044 га.".

Дослідивши план відведення земельної ділянки ОДАБА для експлуатації та обслуговування будівель та споруд стадіону, складеного КП "ОМБТІ та РОН" суд встановив, що на земельній ділянці, крім обєкту нерухомості "Кам'яна Житлова - 0,0044 га." знаходяться також будівлі "Кам'яна Нежитлова - 0,0056 га.", "Кам'яна Нежитлова - 0,0013 га.", що безпосередньо межують одна з одною.

Відповідно до Договору від 03 грудня 2004 року ОДАБА передало ОРМК павільйон 4-х кімнатний з душовою установкою за адресою вул. Ковалевського, 18, що внесений до технічного паспорту під літерою "Д" (інв. №) та зазначений у плані відведення земельної ділянки ОДАБА для експлуатації та обслуговування будівель та споруд стадіону, складеного КП "ОМБТІ та РОН" як "Кам'яна Нежитлова - 0,0056 га.". У звязку із необхідністю будівництва 16-ти поверхового будинку за адресою вул. Ковалевського, 22, корпус 1 (будівельний номер 08) було здійснено знесення зазначеного павільйону, а також обєкту, що був зазначений у плані відведення земельної ділянки ОДАБА для експлуатації та обслуговування будівель та споруд стадіону, складеного КП "ОМБТІ та РОН" як "Кам'яна Нежитлова - 0,0013 га.", що підтверджується листом МОН України та актом списання від 25.08.2009 року.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що на момент видачі свідоцтва№1004230 від 20 листопада 2008 року, на обєкт нерухомості розташований за адресою м. Одеса, вул. Пішонівська, 18 в частині будівлі під літерою "Д", що відображено у технічному паспорті від 22 липня 2008 року зазначений обєкт не був знесений, а тому у суду не має підстав вважати, що будівля №22 по вул. Пішонівській, що належить родині ОСОБА_10, була внесена у свідоцтво про право власності видане ОДАБА, а у подальшому помилково знесена.

Крім того, у своїй уточненій позовній заяві від 11.11.2011 року позивачі ОСОБА_6 та інші стверджували, що належний їм на праві власності житловий будинок за адресою м. Одеса вул. Пішонівська (Ковалевського) 22, у вересні 2009 року був знесений ОДАБА, в наслідок чого, позивачі просили суд крім усунення перешкод у користуванні житлом стягнути на їх користь і заподіяну їм у звязку із знесенням їх будинку шкоду.

Однак, при судовому розгляді справи, в наслідок недоведеності позивачами тих обставин, що житловий будинок за адресою м. Одеса вул. Пішонівська (Ковалевського) 22, у вересні 2009 року знесений не був, то вимоги щодо усунення перешкод у його користуванні задоволенню не підлягають, оскільки вони заявлені необґрунтовано.

Тому, не повне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, у відповідності до п.п. 1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду першої інстанції й ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову в частині задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, ст.309, ст.313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Одеської державної академії будівництва та архітектури задовольнити, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 липня 2012 року в частині задоволення позову ОСОБА_6, ОСОБА_7, що діє також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, який діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_12, ОСОБА_13, яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_2 до Одеської державної академії будівництва та архітектури, Виконком Одеської міської ради, третя особа: ВАТ «Одеський ремонтно-монтажний комбінат», Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про скасування свідоцтва про право власності та усунення перешкод в користуванні майном скасувати та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову відмовити.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак воно може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: пис ОСОБА_20

підпис

ОСОБА_21

ОСОБА_1

Копія вірна: суддя М.М. Драгомерецький