Справа № 2-2519/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2012

Сихівський районний суд м.Львова

в складі:головуючої судді Бойко О.М.

при секретарі Гулі А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання,-

в с т а н о в и в:

позивачі звернулись до суду з позовом в якому просять розірвати договір довічного утримання, укладений 18 липня 2007 року між ними та відповідачкою, повернувши квартиру АДРЕСА_1 у їх власність. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що між ними та відповідачкою 18.07.2007р. укладено договір довічного утримання, згідно умов якого відповідачка набула у власність належну їм квартиру, зобов»язавшись доглядати їх, забезпечувати харчуванням, одягом, медикаментами, оплачувати житлово-комунальні послуги, безоплатно прибирати помешкання. За умовами договору матеріальне забезпечення визначене у розмірі 400 грн. кожному з них. Однак, після укладення договору відповідачка виїхала у Грецію, повідомивши, що скоро повернеться на України, а у її відсутності доглядати їх та надавати їм кошти буде її сестра ОСОБА_4 Проте, остання до них не приходила, жодного догляду не надавала, частково давала їм кошти, однак не в обумовленому розмірі, а по 200, 300 грн. і то коли по ці гроші приходила сама позивачка. Вони самостійно оплачують житлово-комунальні послуги, робили у квартирі необхідний ремонт за власні кошти. Відповідачка зовсім не виконує умов договору щодо забезпечення їх необхідним доглядом, медикаментами, не оплачує житлово-комунальних послуг, не здійснює прибирання їх квартири, хоча зобов»язана за умовами договору. Сестра відповідачки також відмовилась іх доглядати, мотивуючи тим, що здійснює догляд важко хворого чоловіка. У зв»язку із невиконанням відповідачкою умов договору довічного утримання просять його розірвати та повернути квартиру АДРЕСА_1 у їх власність.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та представник позивачів позов підтримали, дали пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає можливим відповідно до ст.224 ЦПК України розглянути справу заочно у її відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача представника позивачів, показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Судом встановлено, що 18.07.2007р. між позивачами та відповідачкою був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, реєстр. № 3725/40. Згідно умов договору позивачі передали у власність відповідачки належну їм на праві спільної власності квартиру АДРЕСА_2, а відповідачка зазначену квартиру прийняла і зобов`язалася довічно надавати позивачам матеріальне забезпечення, пожиттєво повністю їх утримувати, забезпечувати їх харчуванням, медикаментами, доглядом, необхідною допомогою, сплачувати комунальні послуги за квартиру, забезпечити прибирання та безоплатне проживання в квартирі, оплачувати щомісячно потреби позивачів. Матеріальне забезпечення визначено в розмірі 400 гривень щомісячно кожному із позивачів (а.с.4-5).

Відповідно до ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду, зокрема, на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Згідно ст.756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Як встановлено судом, відповідачка умов договору довічного утримання належно не виконувала, не надавала позивачам догляду та утримання визначеного договором.

Зазначені обставини, крім пояснень позивачки, стверджуються показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Так, свідок ОСОБА_4, яка є рідною сестрою відповідачки, в судовому засіданні ствердила, що остання тривалий час перебуває за кордоном, де неофіційно працює. У 2007р. вона приїхала до Львова та уклала із позивачами договір довічного утримання. Пробувши кілька тижнів вона знову поїхала до Греції, домовившись, що вона буде передавати для позивачів кошти. З цього часу вона на територію України не поверталась, відповідно за позивачами доглядала не мала можливості, кошти для позивачів через неї відповідачка передавала, однак, не у розмірі 800 грн. щомісячно. Вона повідомляла відповідачку по телефону про даний позов, на що остання повідомила, що зараз приїхати не може та не заперечує проти розірвання договору.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду пояснили, що є сусідами позивачів, останні в силу свого віку та стану здоров»я потребують піклування та догляду. У 2007р. позивачі уклали із відповідачкою договір довічного утримання, однак, сама поїхала за кордон і жодних обов»язків за договором не виконує. Позивачі, відчуживши в користь відповідачки квартиру, змушені самі турбуватись про себе, сплачувати всі необхідні платежі, купляти ліки та інші необхідні речі, з 2007р. відповідачка жодного разу не з»являлась у позивачів, не відвідувала позивача у лікарні, де він неодноразово перебував на лікуванні.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачка з 2007р. не належно виконувала обов»язки, взяті на себе за договором довічного утримання, зокрема, не надавала щомісячне матеріальне утримання у визначеному договором розмірі, не забезпечувала їх харчуванням, медикаментами, доглядом, необхідною допомогою, не оплачувала комунальні послуги за квартиру, відтак, такий договір слід розірвати. З огляду на те, що договір розривається у зв»язку із неналежним виконанням набувачем обовязків за договором майно, що було передане відповідачці за цим договором, в силу ст. 756 Цивільного кодексу України, підлягає поверненню у власність позивачів.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України в користь позивачів з відповідачки підлягають стягненню понесені судові витрати 239,84 грн.

На підставі ст.ст.755, 756 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов задоволити. Розірвати договір довічного утримання, укладений 18 липня 2007р. між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, реєстр. № 3725/40. Повернути квартиру АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішення суду може бути переглянуте за заявою відповідача про перегляд заочного рішення, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 10 днів після його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення протягом 10 днів з часу отримання його копії.

Головуюча: