Біляївський районний суд Одеської області

09.10.2012 Справа № 1506/3108/2012
Провадження №1506/1355/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Пендюри Л.О.,

за участю секретаря Довженко І.С.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка цивільну справу за позовом моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 та товариства з обмеженою відповідальністю «Грін-Порт`про відшкодування витрат в порядку регресу пов`язаних з регламентною виплатою

В С Т А Н О В И В :

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь страхове відшкодування у розмірі 7011 грн. 68 коп., 752 грн. 78 коп. інфляції, 450 грн. 09 коп. 3% річних, 200 грн. витрат понесених для встановлення розміру збитку, судового збору 214 грн. 60 коп. та витрат на правову допомогу у розмірі 1500 грн.

Ухвалою суду від 2 серпня 2012 року до участі в справі в якості співвідповідача було залучено ТОВ «Грін-Порт».

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 21 травня 2008 року на території Одеського морського порту по вул. Деволанівській сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Іфа мультикар`державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобілем «Мітсубісі`державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Постановою Біляївського районного суду від 04 березня 2009 року винним у скоєнні даної ДТП було визнано ОСОБА_2 .

В результаті даної ДТП автомобіль «Мітсубісі`отримав механічні пошкодження, які відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №3616 від 13.06.2008 року становлять 8414 грн. 02 коп., але вказана сума відповідачем відшкодована не була.

У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а`п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності`моторним (транспортним) страховим бюро України було здійснено регламентну виплату потерпілій у розмірі 7011 грн. 68 коп.

04.02.2010 року МТСБУ звернулось до відповідача з заявою про відшкодування вказаної регламентної виплати в добровільному порядку, але на даний час відповідачем не відшкодовані вказані витрати і його грошове зобов`язання є простроченим з 05.03.2010 року, а тому він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Представник позивача в судовому засіданні на позові наполягала. При цьому пояснила, що оскільки відповідач ОСОБА_2 своєчасно не повідомив про те, що він на час ДТП знаходився в трудових відносинах з ТОВ «Грін-Порт», а тому повинен відшкодувати інфляційні витрати у розмірі 752 грн. 78 коп. та 3% річних, які складають 450 грн. 09 коп., а ТОВ «Грін-Порт`повинно відшкодувати страхове відшкодування у розмірі 7011 грн. 68 коп., послуги аварійного комісару 200 грн. судові витрати та витрати на правову допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але телефонограмою повідомив, що позов він не визнає і вважає, що ТОВ «Грін-Порт`повинно бути відповідачем оскільки він знаходився у трудових відносинах з вказаним товариством.

Представник відповідача ТОВ «Грін Порт`в судове засідання не з`явився, але просив справу розглядати у його відсутність і в позові відмовити.

Заслухавши представника позивача, приймаючи до уваги заперечення відповідачів, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завданні збитки.

В судовому засіданні встановлено, що 21 травня 2008 року на території Одеського морського порту по вул. Деволанівській сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Іфа мультикар`державний реєстраційний номер 29226 ОВ під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобілем «Мітсубісі`державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .. В результаті ДТП автомобіль «Мітсубісі`отримав механічні пошкодження.

Поставною Біляївського районного суду від 4 березня 2009 року винним у скоєнні вказаної ДТП було визнано ОСОБА_2 (а.с.4).

Ч. 4 ст. 61 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, обов`язкова для суду що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З висновку експертного автотоварознавчого дослідження №3616 від 13.06.2008 року вбачається, що вартість матеріального збитку власнику автомобіля «Мітсубісі`державний реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 8414 грн. 02 коп. (а.с. 5, 6).

Ст. 27 Закону України «Про страхування`передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`особа яка відшкодовувала шкоду завдану особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Позивачем за платіжним дорученням №4683 від 10 грудня 2009 року було перераховано страхове відшкодування власнику автомобіля « ОСОБА_4 у розмірі 7011 грн. 68 коп. та за платіжним дорученням №4169 від 09 листопада 2009 року сплачено ФОП ОСОБА_5 за послуги аварійних комісарів 200 грн. (а.с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків.

З копії трудової книжки НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2 вбачається, що він в період часу з 05.09.2007 року по 14.07.2008 року працював на посаді водія автопогрузчика ТОВ «Грін-Порт», тобто знаходився в трудових відносинах з вказаним товариством, а тому ТОВ «Грін-Порт`повинно відшкодувати завдані його працівником збитки.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

04.02.2010 року за вих. №2175/3-2-05 позивачем на ім`я ОСОБА_2 було направлено лист з пропозицією добровільно відшкодувати витрати пов`язані зі сплатою страхового відшкодування у розмірі 7011 грн. 68 коп. і витрат пов`язаних з встановленням розміру збитку у розмірі 200 грн.

Оскільки ОСОБА_2 не повідомив позивача про те, що він на час заподіяння шкоди знаходився в трудових відносинах з ТОВ «Грін-Порт», а тому суд вважає, що на нього необхідно покласти зобов`язання по відшкодуванню інфляційних виплат у розмірі 752 грн. 78 коп. та 3% річних які складають 450 грн. 09 коп..

Вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 1500 грн. не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Ч. 2 ст. 84 ЦПК України передбачає, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Ст. 1 закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах N 4191-VI від 20 грудня 2011 року передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може

перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час

ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Тобто представником позивача не надано відповідного розрахунку участі його у справі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 625, 993, 1172, 1188, 1191 ЦК України, законом України «Про страхування», законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах N 4191-VI від 20 грудня 2011 року, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 та товариства з обмеженою відповідальністю «Грін-Порт`про відшкодування витрат в порядку регресу пов`язаних з регламентною виплатою задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Грін-Порт`на користь моторного (транспортного) страхового бюро України страхове відшкодування у розмірі 7011 грн. 68 коп., витрати пов`язані із встановленням розміру збитку (за послуги аварійних комісарів) 200 грн., а всього 7211 грн. 68 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь моторного (транспортного) страхового бюро України інфляційні витрати у розмірі 752 грн. 78 коп. та 3% річних, які складають 450 грн. 09 коп., а всього 1202 грн. 87 коп..

В іншій частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Одеської області, через Біляївський райсуд.

ГоловуючийЛ. О. Пендюра