АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/2620/12 Справа № 2-207/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2012 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Лисичної Н.М., Калиновського А.Б.

при секретарі Керімовій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2011 року відмолено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «ОТП Банк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, а саме визнати виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 3138 за договором іпотеки № PCL 303/101/2007 від 03.10.2007 року про стягнення із позивача грошових коштів у розмірі 824778,70 грн. (сума боргу за кредитним договором) та 1700 грн. (витрати за вчинення виконавчого напису), таким що не підлягає виконанню.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 27.09.2007 р. Між ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір, відповідно до якого отримав кредит у розмірі 109008,95 швейцарських франків. На забезпечення виконання умов кредитного договору між сторонами було укладено договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_2 передав банку в іпотеку житловий будинок за адресою Дніпропетровська обл.., Петриківський район, с Єлизаветівка, вул.. Шевченко, 17.

З 2009 р. ОСОБА_2 припинив виконувати свої обовязки перед банком та виплачувати кредит та відсотки за його користування, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Вказані обставини підтверджуються копіями квитанцій про перерахунок коштів на погашення кредиту та відсотків, які надані позивачем та остання з яких датована 26 лютим 2010 р. та його поясненнями наданими в суді першої інстанції, відповідно до яких позивач підтвердив, що з вказаного часу припинив погашення кредиту через скрутне матеріальне становище.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції позивач пояснив, що не має заперечень щодо нарахованої заборгованості, після здіснення виконавчого надпису робив переказ грошей на погашення заборгованості, заперечує проти виконавчого надпису, так як вважає та йому не зрозуміло чи мав нотаріус підстави вважати, що заборгованість є безспірною.

На адресу позивача, банком направлялися досудові вимоги про погашення заборгованості від 24.09.2009 р., 16.02.2010 р., 24.04.2010 р., які ОСОБА_2 отримав особисто 26.02.2010 р., про що свідчить його власний підпис на поштовому повідомленні (а.с.82).

09.04.2010 р., тобто після спливу тридцяти днів з дня отримання ОСОБА_2 досудової вимоги про погашення заборгованості, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 був вчинений виконавчий надпис і пропоноване звернути стягнення на предмет іпотеки.

Порядок здійснення виконавчих надписів регулюється Інструкцією «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку», п.1 якого передбачено, що для виконавчого надпису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає право звернення стягнення на заставлене майно і документи, що підтверджують безспірність заборгованості та встановлюють прострочення.

Відповідно до вказаних вимог, банком було надано нотаріусу всі необхідні документи, що підтвердила сама нотаріус ОСОБА_3 та надала до суду копії вказаних документів.

Встановивши вказані обставини по справі та надавши їм правильну правову оцінку, обґрунтовано пославшись на ч.2 ст.590 ЦК, яка передбачає, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано в установлений строк та ст. 88 Закону України «Про нотаріат», яка встановлює, що виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальними нормативним актом з цього приводу і що з дня виконання права вимоги минуло не більше трьох років, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апелянта про наявність спору про те чи є заборгованість безспірною, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки останнім, на вимогу ст.10, 60 ЦПК, не надано жодних доказів на підтвердження та в обґрунтування вказаних доводів. Аналогічно колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта про відсутність необхідних документів для вчинення виконавчого надпису, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, поясненнями нотаріуса та матеріалами, наданими останньою, що були підставою для вчинення надпису (а.с.108-141).

Колегія суддів не встановила порушень норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді