АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2012 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Тамакулової В.О., Болтунової Л.М.,

при секретарі: Коляда О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2011 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Шоста Дніпропетровська нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2011 року позивачка звернулася до суду з таким позовом, посилаючись на те, що 29 липня 1998 року померла її матір ОСОБА_4, після чого відкрилася спадщина на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та інше майно, а спадкоємцями першої черги за законом є вона позивачка, яка прийняла спадщину і вступила в управління та володіння зазначеним спадковим майном, та її батько - ОСОБА_3, який своєчасно звернувся до нотаріальної контори та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. До липня 1998 року вона постійно проживала разом з матірю, але після її смерті не звернулася до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із тяжким станом здоров'я, а у вересні 2009 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини, але ухвалою суду заяву було залишено без розгляду, оскільки між сторонами виник спір про право. За таких обставин позивачка просила суд поновити строк позовної давності, встановити факт прийняття спадщини нею після смерті її матері, визнати за нею право власності на 1/4 частину вказаної квартири в порядку спадкування за законом, визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину на імя ОСОБА_3.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2011 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та задовольнити її позовні вимоги.

Розглянувши справу в межах доводів скарги колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення та скасування рішення суду.

Згідно ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За ч.2 ст.549 цього Кодексу вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Відповідно до ст.71 ЦК України (в редакції 1963 року) загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки, а згідно ст.80 цього Кодексу закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Аналогічні норми містяться у ст.ст.257,267 ЦК України (в редакції 2003 року).

Як правильно встановлено судом, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.01.1997 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 належало ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка померла 29 липня 1998 року, після чого спадкоємцями першої черги були її чоловік ОСОБА_3, який з 19 листопада 1979 року зареєстрований в цій квартирі, там постійно проживав зі спадкодавцем і фактично прийняв спадкове майно, та донька ОСОБА_2, яка з заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори не зверталася.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 липня 2000 року спадкоємцем 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_3.

Позивачка з батьками не проживала, після смерті матері не зверталася до нотаріальної контори з приводу реалізації своїх спадкових справ, при цьому не навела суду поважних причин, які б заважали їй звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину у встановлений законом строк, а лише у вересні 2009 року звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту прийняття спадщини, яка ухвалою суду була залишена без розгляду.

Згідно наданих позивачкою виписок з історії хвороби вона перебувала на стаціонарному лікуванні з 22.04 по 12.05.1998 року, з 07.08 по 28.08.2000 року, з 19.02 по 15.03.2001 року, з 06.08 по 29.08.2002 року, з 27.01 по 17.02.2003 року, з 19.10 по 08.11.2005 року, з 27.07. по 11.08.2009 року, з 31.08. по 17.09.209 року (а.с.9-21), що не перешкоджало їй звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину у період з 30.07.1998 року по 29.01.1999 року.

За договором дарування від 26 травня 2010 року ОСОБА_3 подарував ОСОБА_5 спірну квартиру, але позивачка його у встановленому порядку не оспорює.

Дійшовши правильного висновку про безпідставність заявлених позовних вимог суд обґрунтовано на підставі ст.ст.71,80 ЦК України (в редакції 1963 року) та ст.ст.257,267 ЦК України (в редакції 2003 року) відмовив в їх задоволені.

Доводи ОСОБА_2 у скарзі про доведеність її позовних вимог та залишення судом без уваги поважності причин пропуску нею строку позовної давності не ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні матеріалах справи та фактично зводяться до переоцінки тих доказів, яким суд дав належну оцінку у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалися на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні у судовому засіданні відповідно до вимог ст.212 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: