Справа № 2-2699/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" серпня 2012 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

Головуючого-судді Адамовича О.Й.

При секретарі Агейчевій Ю.А.

За участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення на свою користь з відповідачів аліментів у розмірі 250 грн. з кожного щомісячно від дня предявлення позову і до смерті. В позовній заяві позивач зазначив, що він є батьком відповідачів, які не приймають участі в його утриманні. Позивач є інвалідом першої групи в звязку із загальним захворюванням та потребує постійної сторонньої допомоги. Зокрема, в 2002 та 2009 роках позивач переніс внутрішньомозкові крововиливи (інсульти) та потребує лікування. У звязку з важким станом здоровя не може працювати, оскільки часто проходить стаціонарне лікування та потребує витрат на придбання дорогих ліків. Як зазначає позивач, єдиним джерелом його існування є пенсія по інвалідності, яка станом на травень 2012 року складає 1150, 79 грн., інших джерел доходу немає. Через необхідність придбання дорогих ліків, витрат на харчування та одяг позивач не в змозі себе матеріально забезпечити, тому змушений був звернутися за матеріальною допомогою до Житомирської обласної організації Товариства Червоного Хреста, яка надала йому допомогу в розмірі 200 грн. На даний час, окрім відповідачів, інших осіб які б могли б надавати матеріальну допомогу позивачу немає.

Відповідач - ОСОБА_4 позовні вимоги не визнає з підстав викладених у запереченні на позов від 06.07.2012 р., додаткових поясненнях до заперечення на позов від 30.07.2012р. та в додаткових поясненнях до заперечення на позов від 02.08.2012р. (а.с. 37,38; а.с. 87, 88; а.с.93, 94). Зокрема, позивачем вказується, що починаючи з 1993 року вона та брат фактично перебували на утриманні матері, позивач не надав їм будь-якої матеріальної допомоги. Усі гроші позивач витрачав лише на себе, нехтуючи, при цьому, обовязком батька по утриманню та вихованню дітей. Через невиконання своїх батьківських обовязків по відношенню до сина стало причиною того, що останній змушений був покинути навчання в університеті та влаштуватися на роботу щоб забезпечити матір та відповідачів коштами на харчування, одяг, оплату комунальних платежів. ОСОБА_4 зазначає, що позивач проживаючи разом з нею та матір`ю в одному будинку не оплачує комунальні послуги. Незважаючи на тяжкі сімейні стосунки, відповідачі разом зі своєю матір`ю доглядають за позивачем, а коли останній перебував в лікарні в 2002 та 2009 роках забезпечували його лікування шляхом придбання ліків, готували їжу, доглядали за ним. Позивач має додаткові доходи та не проживає лише на одну пенсію, що підтверджується наявними в його володінні побутовою технікою, наявністю у власності автомобіля, причіпа, гаража та земельних ділянок. Крім того, позивач є членом благодійної організації «Лікарняна каса житомирської області» завдяки чому отримує безкоштовно необхідні ліки на лікування. До того ж обидва відповідачі не працюють та не мають доходу, у звязку з чим не мають можливості сплачувати аліменти.

В дане судове засідання ОСОБА_4 не з`явилася, заявою від 03.08.2012р. просить суд розглядати справу за її відсутності, за участю свого представника (а.с. 106).

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги також не визнав з підстав викладених у письмових запереченнях співвідповідача. Зазначив, що позивач неналежним чином виконував свої батьківські обовязки по відношенню до нього та сестри (відповідачів).

Представник позивача позовні вимоги також заперечив з вищевикладених підстав.

Позивач в своїх письмових поясненнях стовно заперечень відповідачів ( а.с 70-73) вказав, що викладені відповідача обставини не є правдивими, він належним чином виконував свої батьківські обовязки щодо виховання дітей, після втрати дружиною роботи та незважаючи на розлучення він продовжував утримувати дітей, в іншому випадку дружина повинна була б звертися до суду щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей, однак цього зроблено не було. Позивач зазначив, що комунальні послуги ним оплачуються, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями в яких платником значиться виключно ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та просили стягнути з відповідачів аліменти в розмірі по 250, 00 грн. щомісячно з кожного, починаючи від дня предявлення позову і до смерті.

Суд заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір та ухвалюючи рішення виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 57 Цивільного процесуального кодексу Україні (далі за текстом ЦПК України), доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є батьком відповідачів ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 21.12.1983р.н., що підтверджується копіями свідоцтв про народження ( а.с. 8-9) та визнається сторонами.

Відповідачі є повнолітні.

Згідно ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України (далі за текстом СК України), повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Отже, норма ч.1ст.202 СК України встановлює обовязок повнолітніх дочки, сина утримувати батьків за умови, що останні є по-перше непрацездатними і по-друге потребують матеріальної допомоги.

ОСОБА_5, керуючись вказаною нормою СК України позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів аліментів на своє утримання, а тому мав довести, що він є непрацездатним та потребує матеріальної допомоги.

В підтвердження заявлених вимог та в обґрунтування обставин справи щодо своєї не працездатності, позивачем були надані копія пенсійного посвідчення по інвалідності 1-ї групи (загальне захворювання) видане на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 № від 22.08.2011р. терміном дії до 31.03.2013р. серія ААЄ №542501 (а.с. 6), довідку про знаходження позивача на обліку в УПФУ в м. Житомирі та отримання ним пенсії (а.с. 7), довідка до акту огляду МСЕК серія 10 ААА №719858 від 13.04.2011р., згідно якої ОСОБА_1 потребує постійної сторонньої допомоги (а.с. 12), епікриз від 13.07.2007р., епікриз від 08.01.2008р., епікриз від 24.07.2008р. (а.с. 13-15), витяг з історії хвороби №13354 (а.с. 16), виписка із картки стаціонарного хворого від 14.04.2009р. (а.с. 17), витяг із історії хвороби №8704 (а.с. 18), епікриз від 29.03.2010р. та епікриз від 01.08.2011р. (а.с. 19,20), виписка з медичної картки №310 від 07.03.2012р. (а.с. 21).

Суд вважає, що позивачем були наданні достатні та належні докази в підтвердження своєї непрацездатності.

Щодо підтвердження другої умови, яка є необхідною для виникнення у дітей обов`язку утримувати своїх батьків - потреби в матеріальній допомозі, то позивачем була надана заява від 21.03.2012р. адресована Житомирській організації червоного хреста про надання матеріальної допомоги як інваліду першої групи загального захворювання.

В позовній заяві вказується, що відповідачу була надана матеріальна допомога в розмірі 200грн., однак документально дана обставина не підтверджена.

Згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як вказувалося вище, одним із предметом доказування вданому випадку є потреба батька в матеріальній допомозі.

Виходячи з цього суд вважає, що позивачем не було надано належних доказів щодо підтвердження даної обставини. ОСОБА_5 лише заява на адресу Житомирській організації червоного хреста про надання матеріальної допомоги не може свідчити про потребу в такій допомозі, тим більше, що позивачем не було надано доказів того, що організацією була визнана потреба в матеріальній допомозі і вона була надана нею. В інших поданих позивачем документах також не містяться відомості щодо потреби в матеріальній допомозі.

На думку суду, належним доказом щодо потреби в матеріальній допомозі може бути, зокрема звернення до органів управліннями праці та соціального захисту населення щодо надання щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот) та призначення державним органом субсидії.

Проте, позивачем не було надано будь-яких інших доказів відносно його потреби в матеріальній допомозі.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що в главі 17 СК України «Обовязок повнолітніх дочки, сина утримувати батьків та його виконання» не міститься розяснення змісту положення ч.1 ст. 202 СК відносно терміну «потребують матеріальну допомоги». Проте, таке розяснення міститься в Главі 9 СК України «Права та обовязки подружжя по утриманню».

Зокрема в ч.4 ст.75 СК України встановлюється, що один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від користування його майном, інші доходи не забезпечують його прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Суд вважає, що в даному випадку можливе застосування аналогії закону, оскільки положення глави 9 та глави 17 СК України регулюють подібні за змістом правовідносини щодо обовязку членів сімї утримувати однин одного у разі такої потреби та встановлює загальні для обох глав умови: непрацездатність та потреба в матеріальній допомозі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» від 22.12.2011р. №4282 встановлюються в 2012 році такі розміри прожиткового мінімуму на одну особу (у розрахунку на місяць): з 1 січня - 1017 гривень, з 1 квітня 1037 гривень, з 1 липня 1044 гривень, з 1 жовтня - 1060 гривня, з 1 грудня - 1095 гривень.

Для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема осіб, які втратили працездатність Законом встановлюється: з 1 січня - 822 гривні, з 1 квітня 838 гривень, з 1 липня 844 гривень, з 1 жовтня - 856 гривень, з 1 грудня 884 гривень.

Як вбачається з довідки Управління пенсійного фонду України в м.Житомирі від 31.05.2012р. розмір пенсії позивача по інвалідності внаслідок загального захворювання інваліда І групи в травні 2012 року становив 1150грн. (а.с. 7), що також вказується позивачем в позовній заяві.

Таким чином, на час звернення до суду отримана сума пенсії позивача за місяць перевищувала встановлений законом прожитковий мінімум на одну особу та перевищувала прожитковий мінімум встановлений для осіб, які втратили працездатність.

Посилання позивача, що йому не вистачає пенсії на життєві потреби, оскільки він придбаває дорогі ліки також не підтверджені належними доказами, зокрема щодо дійсної ціни ліків, які позивачу рекомендовано приймати згідно медичних приписів та які він купує за власні кошти, а також щодо частки таких витрат яка становить у загальних доходах позивача.

Враховуючи, що позивачем не доведено факт потреби в матеріальній допомозі, що є необхідною умовою для задоволення позову, суд не вважає за необхідне надавати оцінку доказам відповідачів, щодо звільнення їх від обовязку утримувати батька згідно ст.204 СК України у звязку з ухилянням відповідача від виконання своїх батьківських обовязків.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Питання щодо судових витрат слід вирішити згідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.75, 202 СК України, ст. ст.10, 11, 57, 58, 60, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира на протязі 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Cуддя О. Й. Адамович