Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.,

суддів: Парапана В.Ф.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Задерей О.О.,

за участю: позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

відповідачки ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5,

а також позивачки ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 липня 2012 року, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування понесених при будівництві витрат, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа КП «Бюро технічної інвентаризації» Роздільнянського району Одеської області про стягнення витрат за безпідставне користування майном, та за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відшкодування витрат понесених на будівництві, -

в с т а н о в и л а:

11 лютого 2008 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 з вимогою про відшкодування понесених ним витрат по будівництву 2-го поверху будівлі за адресою Одеська область м. Роздільна вул. Привокзальна, 10 а, та просив стягнути на його користь 392 057,35 гривень та судові витрати в сумі 2 472,80 гривень в рахунок відшкодування понесених витрат. Заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 неодноразово змінювалися та уточнювались.

Не погодившись із первісним позовом відповідачка ОСОБА_4 звернулась з зустрічним позовом до ОСОБА_2, третя особа КП «Бюро технічної інвентаризації» Роздільнянського району Одеської області про відшкодування збитків за безпідставне користування майном, а саме за користування 2-м поверхом будівлі за адресою Одеська область м. Роздільна вул. Привокзальна, 10а, та просить стягнути суму 409 487 гривень і судові витрати 1700 гривень. Вимоги зустрічного позову також неодноразово змінювалися та уточнювались.

ОСОБА_6 звернулась з позовом до суду до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про відшкодування витрат понесених на будівництві 2-го поверху будівлі за адресою Одеська область м. Роздільна вул. Привокзальна, 10а, просить стягнути з відповідачів 188 622, 05 гривень, 100 000 гривень моральної шкоди, відсотки в розмірі 7 400 гривень за користування коштами та судові витрати в розмірі 1 236,40 гривень в рахунок відшкодування понесених витрат. Під час розгляду справи свої позовні вимоги ОСОБА_6 неодноразово змінювала та уточнювала.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 підтримав уточнені та змінені позовні вимоги про відшкодування витрат понесених при будівництві 2-го поверху за адресою Одеська область м. Роздільна вул. Привокзальна, 10а, та пояснив, що 2-й поверх був побудований за особисті кошти ОСОБА_2 та його сімї. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що по усній домовленості між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було визначено, що у звязку з відсутністю коштів у ОСОБА_4, ОСОБА_2 за власні кошти побудує 2-й поверх у будівлі яка нею будується, та буде його використовувати для особистих потреб. У подальшому 2-й поверх був побудований, прийнятий в експлуатацію, але право власності на будівлю у тому числі і на спірний 2-й поверх було визнано за ОСОБА_4. В результаті судового розгляду було встановлено, що за ОСОБА_4 визнано право власності на двоповерхову будівлю, а ОСОБА_2 має право на відшкодування витрат понесених на її будівництво. Розмір витрат понесених на вказане будівництво встановлений розрахунками наданими позивачем по справі.

Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_4 та її представник первісний позов у визначених та заявлених розмірах не визнали та пояснили, що визнають тільки суму в 45 000 гривень, а в іншій частині позову просять відмовити. Відповідачка ОСОБА_4 не заперечує, що ОСОБА_2 приймав участь у будівництві 2-го поверху двоповерхової будівлі за адресою Одеська область м. Роздільна вул. Привокзальна, 10а, і за його власні кошти була придбана частина будівельних матеріалів та частково виконувались будівельні роботи.

У судовому засіданні ОСОБА_6 та представник третьої особи КП «Бюро технічної інвентаризації Роздільнянського району вимоги первісного позову підтримали та просили його задовольнити з правових підстав наведених у останній уточненій позовній заяві.

По зустрічному позову позивачка ОСОБА_4 та її представник пояснили, що у звязку з тим, що за ОСОБА_4 було визнано право власності на двоповерхову будівлю за адресою Одеська область м. Роздільна вул. Привокзальна, 10 а, то ОСОБА_2 повинен за весь час користування 2-м поверхом вказаного приміщення відшкодувати їй суму в розмірі 409 487 гривень за безпідставне користування її майном.

Представник ОСОБА_2, а також представник третьої особи КП «Бюро технічної інвентаризації та ОСОБА_7 заперечували проти задоволення зустрічного позову, мотивуючи тим, що на імя ОСОБА_4 другий поверх будівлі був зареєстрований тільки 09 березня 2011 року, а тому на час подачі заяви ніяких підстав для предявлення позову вона не мала. Крім цього встановлено, що вказане майно було передано ОСОБА_2 на зберігання, що підтверджується матеріалами справи та актом передачі 2-го поверху на відповідальне зберігання.

В судовому засіданні ОСОБА_6 підтримала свої позовні вимоги про відшкодування витрат понесених на будівництво 2-го поверху спірної будівлі у визначеному нею розмірі та пояснила, що 2-й поверх був побудований за особисті кошти ОСОБА_2 та його сімї. По усній домовленості між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було встановлено, що ОСОБА_2 за власні кошти побудує 2-й поверх, та буде його використовувати в особистих потребах. У вересні 2004 року 2-й поверх був побудований, та вся будівля була прийнята в експлуатацію, але право власності на неї було визнано за ОСОБА_4. В результаті розгляду іншої цивільної справи за ОСОБА_4 було визнано право власності на вказане двоповерхове приміщення, а ОСОБА_2 за висновком суду має право на відшкодування витрат понесених на будівництво цього приміщення. Розмір витрат визначений розрахунками наданими позивачем за первісним позовом.

Представник ОСОБА_2 та представник третьої особи -КП «Бюро технічної інвентаризації», яка діяла за дорученням позовні вимоги ОСОБА_6 визнали та просили їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_4 та її представник позовні вимоги ОСОБА_6 не визнали та пояснили, що ніяких справ з ОСОБА_6 ОСОБА_4 не мала, а тому просять у задоволенні її позову відмовити, як заявленого безпідставно та необґрунтовано.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 липня 2012 року позов ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 понесені витрати по будівництву другого поверху двоповерхової будівлі за адресою Одеська область м. Роздільна вул. Привокзальна, 10а у розмірі 392 057 гривень 35 копійок та судові витрати в сумі 2 472, 80 гривень. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено, у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити, а її зустрічний позов задовольнити у повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим, оскільки воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги відповідачки ОСОБА_4 та пояснення на апеляцію ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5, а також заперечення на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 а також думку щодо апеляційної скарги позивачки ОСОБА_6, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду зміні з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 у повному обсязі суд першої інстанції виходив з обґрунтування заявлених ним вимог, а саме того, що ОСОБА_2 особисто та за його власні кошти був побудований 2-й поверх двоповерхової будівлі за адресою Одеська область м. Роздільна вул. Привокзальна, 10а, та надані відповідні докази на підтвердження своїх позовних вимог, але з таким висновком місцевого суду погодитись неможливо виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 30 березня 2006 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 20 червня 2006 року встановлено, що ОСОБА_2 роботи по будівництву другого поверху будинку 10а по вул. Привокзальній в м. Роздільна Одеської області були виконані не в повному обємі, а лише їх значна частина. Таким чином, суд першої інстанції задовольняючи позов ОСОБА_2 у повному обсязі виходив із розрахунків позивача та аудиторського висновку, однак з таким висновком місцевого суду погодитись не можна, оскільки цей висновок є таким, що протирічить рішенню місцевого суду від 30 березня 2006 року, яке набрало законної сили, та яким розмір робіт по будівництву другого поверху спірного приміщення ОСОБА_2 визначено не у повному обсязі, а частково.

Судова колегія приходить до висновку, що між сторонами ОСОБА_2 та ОСОБА_4, виникли відносини, що регулюються положеннями ст.ст. 1212, 1213, 1214 ЦК України. Відповідно до яких особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (ст. 536 ЦК України).

Сторонами по справі не заперечувалось, що ОСОБА_2 проводилось будівництво другого поверху спірної будівлі, але не визначено у якому саме обємі.

В процесі розгляду справи місцевим судом за клопотанням ОСОБА_2 та ОСОБА_4 була призначена судово-будівельна експертиза для визначення вартості будівельно-монтажних робіт по будівництву 2-го поверху будівлі №10а по вул. Привокзальній в м. Роздільна Одеської області, але внаслідок ненадання сторонами додаткових матеріалів для проведення цієї експертизи вона проведена не була.

В подальшому при розгляді справи у суді першої інстанції сторони не виявили бажання провести повторну судово-будівельна експертизу, не заявлялось такого клопотання і в суді апеляційної інстанції, що позбавило суд з'ясувати обєм витрат ОСОБА_2 при здійсненні будівництва другого поверху спірної будівлі.

Матеріалами справи встановлено, що будівля №10а по вул. Привокзальній в м. Роздільна Одеської області була введена до експлуатації у вересні 2004 року, право власності за ОСОБА_4 на зазначену будівлю було зареєстроване 13 жовтня 2004 року.

Таким чином, на думку судової колегії будівельні роботи другого поверху після жовтня 2004 року проводитись не могли. На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що надані ОСОБА_2 квитанції на придбані ним будівельні матеріали та на витрати по проведенню будівельних робіт після жовтня 2004 року не можуть прийматися судом до уваги, що відповідно до матеріалів справи складає 48 654,50 гривень.

За таких обставин, виходячи з наявних в матеріалах справи квитанцій суд приходить до висновку, що в цілому ОСОБА_2 було витрачено коштів на будівництво другого поверху у розмірі 45 013,86 гривень.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Так як між сторонами відсутні договірні зобовязання та процентна ставка встановлена не була, то колегія суддів обчислюючи заборгованість за процентами ОСОБА_4 перед ОСОБА_2 виходить з облікової ставки НБУ за час прострочення, що у загальній сумі за весь період прострочення складає 32 298,67 гривень.

Враховуючи вищевикладене позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню на загальну суму 77 312,53 гривень.

Щодо відмови у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 в частині упущеної вигоди, то ці вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до положень пункту 2 частини 2 статті 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Упущена вигода - це такі негативні майнові наслідки у майновій сфері потерпілого, які виражаються у неодержанні ним доходів, які б він міг одержати у разі належного виконання зобов'язання.

Встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 виникли правовідносини обумовлені не договірними зобов'язаннями. Між сторонами договірних зобов'язань, які б у сенсі положень пункту 2 частини 2 статті 22 ЦК України давали б право на відшкодування упущеної вигоди, не було. Висновок суду щодо відмови в частині вимог про відшкодування упущеної вигоди в розмірі 409 487 гривень ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, правові підстави для скасування рішення суду в цій частині вимог та ухвалення нового рішення про стягнення упущеної вигоди та задоволенні зустрічного позову відсутні.

Отже, доводи апеляційної скарги правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права в частині відмови у позовних вимогах про відшкодування упущеної вигоди не спростовують і не дають підстав для висновків про задоволення зустрічного позову.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку, що не повне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, у відповідності до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою зміни рішення першої інстанції й ухвалення нового рішення про часткове задоволення первісного позову.

Керуючись ст.ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, ст.309, ст.313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково, рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 липня 2012 року змінити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування понесених при будівництві витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати понесені при будівництві другого поверху будівлі №10а по вул. Привокзальній в м. Роздільна Одеської області у розмірі 77 312 (сімдесят сім тисяч триста дванадцять ) гривень 53 копійки.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак воно може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області М.М. Драгомерецький

ОСОБА_8

ОСОБА_1