набрало чинності "___"_________20____р.
Справа № 2-78/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2012 р. Чаплинський районний суд Херсонської області

в складі : головуючого - судді Венглєвської Н.Б.

при секретарі - Зінченко С.І.

представника відповідачів - ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Чаплинка

справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4. ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків.

В С Т А Н О В Й В :

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом, в якому просять стягнути на їх користь з відповідачів ОСОБА_6. ОСОБА_5 в рахунок відшкодування завданої при виконанні трудових обов'язків матеріальної шкоди в сумі 9751 гривня 92 копійки кожному солідарно. В судовому засіданні позивачі ОСОБА_2. ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги повністю підтримали і в обґрунтування їх ОСОБА_2 пояснила, що вона і відповідач ОСОБА_3 здійснюють підприємницьку діяльність, як фізичні особи з продажу продовольчих та горілчаних товарів. Для здійснення підприємницької діяльності використовують найману працю, у зв"язку з чим за період з травня по серпень 2010 року у них працювала ОСОБА_4 на посаді продавця. З нею був укладений 13.05.2010 року договір про повну матеріальну відповідальність. З 01.03.2011 року між ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_4 було знову укладено трудовий договір, яка була прийнята на роботу на посаду продавця продовольчих товарів, з оплатою праці у розмірі мінімальної заробітної плати. Договір про повну матеріальну відповідальність не переукладався оскільки відповідно до її.8 договору його дія поширюється на весь час роботи у приватного підприємця.01.05.201 1 року між нею і відповідачкою ОСОБА_5 був укладений трудовий договір згідно якого вона була прийнята на роботу на посаду продавця продовольчих товарів, з оплатою прані у розмірі мінімальної заробітної плати. Також 01.05.2011 року був укладений і договір про повну матеріальну відповідальність. За період з 01.05.201 І року по 14.10.201 1 відповідачі працювали вдвох позмінне.09.10.2011 року була здійснена перевірка матеріальних цінностей за період з 23.05.2011 року по 09.10.2011 року. В результаті проведеної перевірки була виявлена у відповідачів нестача матеріальних цінностей на загальну суму 19503 гривні 84 копійки. Матеріальні цінності були їм ввірені з 23.05.201 1 року по 09.10.2011 року відповідно до накладних. Про результати перевірки були повідомлені відповідачі, також були ознайомлені з сумою нестачі, однак до теперішнього часу нестача не погашена. В добровільному порядку відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відмовляються відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду, тому звернулися до суду для примусового стягнення, просила задовольнити позов.

Позивач ОСОБА_3 повністю підтвердив пояснення позивачки ОСОБА_211., також просив задовольнити позов.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, представник відповідачів ОСОБА_7 пред'явленні позовні вимоги не визнали повністю, заперечували в задоволенні позову, свої заперечення обґрунтували наступним: гак ОСОБА_4 пояснила, то інвентаризація матеріальних цінностей проведена без її участі, з порушенням вимог, які пред'являються до проведення інвентаризації, крім того вважає, що нестача не могла виникнути з її вини, пак як вона добросовісно виконувала свої обов'язки, грошей з каси та товар не брала. На її думку нестача могла виникнути із-за неправильного обліку або з інших обставин, які їй не відомі, просила відмовити в задоволенні позову.

Відповідачка ОСОБА_5 дала аналогічні пояснення, також не згодна з сумою нестачі, так як вона не могла виникнути з її вини,з яких причин вона утворилась також не може пояснити, просила відмовити в задоволені позову.

Представник відповідачів ОСОБА_8 пояснив, що заявлені позовні вимоїн позивачів не відповідають нормам матеріального права. Відповідно до ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Відповідальність за шкоду встановлюється тільки за пряму дійсну шкоду, в межах і порядку,передбачених законодавством, за умови, коли така шкода заподіяна винними противоправними діями/бездіяльністю/ працівника. Позивачами не доведено, якими неправомірними діями заподіяно шкоду та чи входило до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди. Умови притягнення до матеріальної відповідальності відповідно до ст. 130 КЗпП України відсутні, тому також просив відмовити в задоволені позову.

Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними докази, вважає встановленими наступні факти і відповідні ним правовідносини.

Позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 являються приватними підприємцями на підставі свідоцтв: серії ВОО №077743, яке зареєстровано Чаплинською райдержадміністрацією Херсонської області від 24.10.2002 року і серії ВОІ №286885, яке зареєстровано Чаплинською районною державною адміністрацією 11.06.2007 року і використовують найману працю для здійснення торгівлі в приватному магазині продтовари в смт. Асканія Нова Чаплинського району Херсонської області. Між позивачем ОСОБА_2 і відповідачкою ОСОБА_5 01.05.2011 був укладений трудовий договір і договір про повну матеріальну відповідальність, що підтверджується копією трудового договору і договору про повну матеріальну відповідальність. Відповідачка ОСОБА_5 була прийнята на роботу продавцем продовольчих товарів і виконувала дану роботу до 09.10.2011 року. Між позивачем ОСОБА_3 і відповідачкою ОСОБА_4 01.03.201 І року був укладений трудовий договір. Договір про повну матеріальну відповідальність не був укладений. Раніше відповідачка ОСОБА_4 працювала продавцем у ПІ І ОСОБА_211., з якою був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. Свою роботу в якості продавця відповідачі здійснювали на підставі зошиту обліку, куди вносили відомості про прийняття товару відповідно до накладних та розхід, також вносили суму коштів, отриманих від реалізації товару, однак даний зошит не наданий суду. 09 жовтня 2011 року була проведена інвентаризація і була виведена нестача на суму 19506 гривень 84 копійки, що підтверджується актом від 09.10.2011 року, який відповідачами не підписаний. Судом встановлено, що відповідачі перебували у трудових відносинах з позивачами. Відшкодування позивачам матеріальних збитків, заподіяних відповідачами повинно регулюватися трудовим, а не цивільним законодавством. Відповідно до ст.ст. 130.131.138 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству,установі, організації внаслідок порушення покладених па них трудових обов'язків. Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна. Для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений орган повинен довести наявність умов, передбачених ст. 130 КЗпП України та зобов"язує власника або уповноваженою ним органа створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна. Як вбачається із проведеної інвентаризації 09.10.2011 року, яка була проведена без участі відповідачів, при виведенні нестачі не визначено виду кількості відсутніх товарно-матеріальних цінностей окремо по кожному продавцю. Також не виведено нестачу по кожному приватному підприємцю. Судом встановлено, що відповідачі були прийняті на роботу продавцями для реалізації продовольчих товарів окремо кожним позивачем, який являється приватним підприємцем, а інвентаризація товарно-матеріальних цінностей проведена не окремо по кожному продавцю та кожним приватним підприємцем,а виведена загальна сума, яка розділена порівну для відшкодування солідарне кожному із позивачів, що суперечить вимогам ст. 130-138 КЗІІІІ України. Надані докази позивачами не містять первинних бухгалтерських документів, за якими би відповідачів приймали чи передавали відповідний товар. На вимогу ст.60 ЦІІК України щодо обов'язку сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, позивачами не надано належних доказів порушення відповідачами трудових обов'язків, що стали причиною недостачі у відповідному розмірі. Обраний позивачами вид бухгалтерського обліку підприємницької діяльності виключає наявність первинних бухгалтерських документів щодо прийняття-передачі відповідачам відповідних матеріальних цінностей, на підставі яких можна було б зробити висновок щодо недостачі та її причинно-наслідкових зв"язків. Акт інвентаризації та інвентаризаційний опис товарів складений односторонньо, вони не є прямими та достовірними доказами винних дій відповідачів.

Згідно ст. 134 ч.1 п.1 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою. організацією відповідно до ст. 135-1 КЗпП України укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. З відповідачкою ОСОБА_4 не був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. Раніше укладений договір про повну матеріальну відповідальність був укладений з ОСОБА_2 з ОСОБА_4 В подальшому вона була прийнята на роботу до ОСОБА_3 і договір про повну матеріальну відповідальність повинен був укладений з ОСОБА_3 і ОСОБА_4В.З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що позовні вимоги позивачів не підлягають задоволенню, за не доведеністю позовних вимог.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 130 4.1-138,134ч.1.п.1 КЗпП України. ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України . суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_2. ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 9751 гривня 92 копійки солідарно кожному відмовити за недоведеністю позовних вимог.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Чаплинського районного суду Херсонської області.

СУДДЯ: Венглєвська Н.Б.