АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:22ц/2090/6425/2012р Головуючий 1 інст. - Оболєнська С.А.
Справа №2036/2717/2012 р Доповідач - Карімова Л.В.
Категорія відшкодування шкоди
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2012 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:
головуючого - Карімової Л.В.
суддів: Бурлака І.В.,
ОСОБА_1,
при секретарі Гопко А.М.
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Чугуївського управління Державної казначейської служби України Харківської області на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 15 серпня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, Чугуївського управління Державної казначейської служби України Харківської області про відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИЛА:
У серпні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби (ВДВС) Чугуївського міськрайонного управління юстиції (МУЮ) Харківської області про відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 грн., завдану їй неправомірною бездіяльністю державними виконавцями цього відділу.
Посилалася на те, що на виконанні ВДВС Чугуївського МУЮ Харківської області знаходиться рішення апеляційного суду Харківської області від 07 липня 2006 року, згідно якого на її користь стягнуто з ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної та моральної шкоди 4530 грн. 48 коп., і це рішення суду не виконано. У звязку з цим ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 червня 2009 року бездіяльність державного виконавця ВДВС Чугуївського МУЮ Харківської області визнана неправомірною.
Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 04 грудня 2009 року у позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 29 липня 2010 року рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково: стягнуто з ВДВС Чугуївського МУЮ Харківської області на користь ОСОБА_2 2000 грн. компенсації моральної шкоди.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 квітня 2012 року зазначені рішення суду першої та апеляційної інстанції скасовані, а справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді вказаної справи за ініціативою суду та за згодою представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 Чугуївським міським судом Харківської області залучено в порядку ст. 33 ЦПК України у якості співвідповідача Чугуївське управління Державної казначейської служби (УДКС) України Харківської області(а.с. 13 т.2)

Подалі при розгляді справи ОСОБА_2 підтримала свій позов за заявленими підставами.

Представник ВДВС Чугуївського МУЮ Харківської області проти позову заперечував, посилаючись на недоведеність вимог щодо спричинення ОСОБА_2 моральної шкоди.

Представник Чугуївського УДКС України Харківської області проти позову заперечував, посилаючись на те, що не є належним відповідачем по справі, оскільки розпорядником усіх коштів є Головне управління юстиції у Харківській області, які є клієнтами Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 15 серпня 2012 року позов ОСОБА_2 задоволено частково: на її користь з держави України в особі Чугуївського управління Державної казначейської служби України Харківської області стягнуто 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Чугуївське УДКС України Харківської області просить скасувати це рішення суду як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення за рахунок державного бюджету моральної шкоди.

Посилається на те, що суд вийшов за межі позовних вимог ОСОБА_2, яка просила стягнути моральну шкоду у звязку з неправомірною бездіяльністю ВДВС Чугуївського МУЮ за рахунок державного бюджету, однак суд безпідставно та на порушення вимог ст. 95 Конституції України, ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження»та ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу»повернув стягнення на Чугуївське УДКС України Харківської області, у якого відсутні кошти та відповідний рахунок для такого виду відшкодування.

Зазначає, що Чугуївське УДКС України Харківської області є окремою юридичною особою, яка не мала стосунків з ОСОБА_2 та не порушувала її прав та законних інтересів.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить її відхилити як безпідставну, зазначаючи, що розпорядником коштів держави є Державне казначейство України, територіальним органом якого є співвідповідач - Чугуївське УДКС України Харківської області.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що зявилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом (ч.2).

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у засіданні (ч.3).

Між тим оскаржуване рішення суду першої інстанції в повному обсязі не відповідає вказаним вимогам ст. 213 ЦПК України.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» та ст. 1173 ЦК України шкода, завдана позивачці ОСОБА_2 органом ВДВС при здійсненні ним своїх повноважень відшкодовується державою незалежно від вини цього органу.

Оскільки факт тривалої бездіяльності державного виконавця ВДВС Чугуївського МУЮ Харківської області Сергеєвої Т.А. встановлений, наявність моральної шкоди позивачем доведений, суд першої інстанції вважав за необхідне компенсувати ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 5000 грн. з Чугуївського УДКС України Харківської області, яке є територіальним органом Державної казначейської служби України та має нести відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди.

Між тим судова колегія не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Як правильно встановлено міським судом та підтверджується матеріалами справи на виконанні ВДВС Чугуївського МУЮ Харківської області з 21.06.2007 року знаходиться рішення апеляційного суду Харківської області від 07 липня 2006 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної та моральної шкоди 4530 грн. 48 коп., і це рішення суду не виконано.

Відповідно до вимог ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідальність за шкоду, завдану фізичній чи юридичній особі рішеннями, діями або бездіяльністю працівника під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків згідно зі ст. 1172 ЦК покладається на юридичну особу, з якою цей працівник перебуває в трудових правовідносинах.

Згідно ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу»шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

З урахуванням вимог зазначених норм права, судом першої інстанції обґрунтовано зроблений висновок про те, що шкода, заподіяна ОСОБА_2 державним виконавцем ВДВС Чугуївського МУЮ Харківської області підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Між тим при вирішенні цивільної справи судом першої інстанції не враховано, що Чугуївське УДКС України Харківської області виконує функції щодо обслуговування кошторисів розпорядників коштів, здійснює розрахунково-касове обслуговування і не є належним відповідачем по справі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду здійснює Державне казначейство України ( нині Державна казначейська служба України).

Однак до цього органу ОСОБА_2 не заявляла позовних вимог, і судом першої інстанції не було розяснено позивачу право згідно ст. 33 ЦПК України на заміну за її клопотанням неналежного відповідача - Чугуївського УДКС України Харківської області належним відповідачем - Державної казначейської служби України, яке відповідно до вимог ст. 43 Бюджетного кодексу України здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Таким чином, неправильно застосувавши правову норму до спірних правовідносин, які встановлені повно і правильно, суд першої інстанції безпідставно поклав відповідальність щодо відшкодування шкоди з державного бюджету на Чугуївське УДКС України Харківської області.

Зазначене призвело до неправильного вирішення спору, тому, враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, судова колегія вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 15 серпня 2012 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, Чугуївського управління Державної казначейської служби України Харківської області про відшкодування моральної шкоди

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий: Судді: