АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/2825/12 Справа № 2-163/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Михайловська С.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2012 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Михайловської С.Ю.

Суддів Єлізаренко І.А., Чубукова О.П.

При секретарі Качур Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2011 року по справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк» в особі територіально відокремленого без балансового відділення І типу № 10003/0293 філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину та повернення безпідставно набутого майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2011 року позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк» в особі територіально відокремленого без балансового відділення І типу № 10003/0293 філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину та повернення безпідставно набутого майна задоволені частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіально Відокремлене безбалансове відділення 1 типу № 10003/0293 філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» в рахунок відшкодування матеріального збитку, завданого внаслідок вчинення злочину 214 550 гривень (двісті чотирнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят гривень).

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, , ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіально Відокремлене безбалансове відділення І типу № 10003/0293 філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» в рахунок відшкодування матеріального збитку, завданого внаслідок вчинення злочину 145 010 гривень (сто сорок дев'ять тисяч десять гривень), а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень (сто двадцять гривень), сплачені позивачем при подачі позову

Вирішено питання про судові витрати.

З решті позовних вимог відмовлено

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та справу закрити, посилаючись на неправильну оцінку судом доказів та обставин по справі та на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про стягнення з ОСОБА_5 149010 гривень та судовий збір, посилаючись на неправильну оцінку судом доказів та обставин по справі та на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги позивача, встановив, що відповідно до вироку Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2008 року, ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2008 року та ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 04 лютого 2010 року, беззаперечно встановлений факт спричинення позивачу матеріального збитку в результаті скоєння злочинів відповідачами ОСОБА_3. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 під час оформлення та видачі грошових коштів за кредитними договорами, а саме по кредитним договорам № 826, № 827 та № 828 від 31 березня 2005 року між позивачем та відповідно ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та по кредитному договору № 795 від 06 червня 2005 року між позивачем та ОСОБА_10 відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4, при цьому суд враховує також рішення судів, до компетенції яких входить розгляд господарських справ (Т. 1 а.с. 19-20, 43-45, 46-48), згідно яких саме по наведеним вища кредитним договорам стягнення з відповідних осіб в судовому порядку не проводились, тому даний факт скоєння злочину і як наслідок спричинення матеріального збитку позивачу доказуванню не підлягає відповідно до ст. 61 ЦПК України.

Тому суд прийшов до висновку, що існують всі правові підстави для цивільно-правової відповідальності з боку відповідачів по справі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за скоєння саме ними злочину, в результаті якого позивачу спричинено матеріальні збитки при оформленні та видачі кредитних коштів по кредитним договорам № 826, № 827 га № 828 від 31 березня 2005 року укладених між позивачем та відповідно ОСОБА_7, ОСОБА_11 та ОСОБА_9, та по кредитному договору № 795 від 06 червня 2005 року між позивачем та ОСОБА_10 (протиправні діяння, наслідки у вигляді шкоди, причинний зв'язок між протиправними діями та наслідками, вина), де поручителем є ОСОБА_5 та якого до кримінальної відповідальності не притягнуто та вина останнього не доведена, в зв'язку із чим згідно з наданими позивачем розрахунків (Т. 1 а.с. 39-42, 102-109) з відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 солідарно залежить стягнути на користь позивача в рахунок відшкодуванні, матеріальної о збитку, завданого внаслідок вчинення злочину 214 550 гривень, а також з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 солідарно належить стягнути на користь позивача в рахунок відшкодування матеріального збитку, завданого внаслідок вчинення злочину 149 010 гривень.

Що стосується стягнення з відповідача ОСОБА_12 солідарно разом з іншими відповідачами безпідставно набутого ним майна, а саме грошових коштів в сумі 363 560 гривень отриманих ним по кредитним договорам № 826. № 827 та № 828 від 31 березня 2005 року укладених між позивачем та відповідно ОСОБА_7, ОСОБА_13 та ОСОБА_9, та по кредитному договору № 795 від 06 червня 2005 року між позивачем та ОСОБА_10, по яким він є поручителем, то суд прийшов до висновку про відмову в задоволені цієї частини позову, оскільки кредитні договори № 826, № 827 та № 823 від 31 березня 2005 року укладеними між позивачем та відповідно ОСОБА_7, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 В.1., та кредитний договір № 795 від 06 червня 2005 року укладений між позивачем та ОСОБА_10, по яким поручителем є ОСОБА_5 в судовому порядку не визнані недійсними та діють на даний час, ОСОБА_5 по ним як поручитель виконує взяті на себе зобов'язання щодо сплати відсотків за користування кредитом, суми тіла кредиту, та дані обставини, представником позивача не оспорювалися.

Суд, також відмовив у задоволені позову щодо стягнення солідарно з відповідачів суми упущеної вигоди в розмірі 147 388 гривень, оскільки вироком Магдалинівського районного суд Дніпропетровської області від 31 березня 2011 року та наданих розрахунків позивачем сума спричиненого матеріального збитку внаслідок вчинення злочинів, як оформлених та виданих кредитних коштів на ім'я ОСОБА_10 в розмірі 214 550 гривень, а також в розмірі 149010 гривень як оформлених та виданих як кредит на ім'я ОСОБА_14, ОСОБА_13 га ОСОБА_9, визначена чітко, при цьому упущеною вигодою позивач вважає заборгованість по відсоткам по кредитним договорам, яка не може розглядатись в рамках поданих вимог, а саме про відшкодування матеріальних збитків від злочину, крім того відповідачі ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_15 не є позичальниками по кредитним договорам, а підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача ОСОБА_5 безпідставно набутого майна га в результаті чого також у пущеної вигоди не має за приведених вище обставин.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія судді вважає за необхідне апеляційні скарги відхилити, рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив вищезазначені обставини справи, дав цим обставинам та доказам по справі правильну правову оцінку і, відповідно до вимог ст..ст. 16, 1166, 1212 ЦК України ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Доводи, зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в своїх апеляційних скаргах про неправильну оцінку судом доказів та обставин по справі - необґрунтовані та зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці, тоді як, згідно ст. 212 ЦПК України, оцінка доказів є виключним правом суду.

Доводи апеляційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, не може бути прийнятий до уваги, оскільки таких порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли потягнути скасування правильно постановленого рішення, судовою колегію не встановлено.

Таким чином, рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги - відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному прядку протягом двадцяти днів.

Судді :