Справа № 0809/4680/2012
Провадження № 2/0809/1428/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2012 м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Сінєльніка Р.В.,

при секретарі: Васильченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державної організації Комбінат Зіркапро визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ДО Комбінат Зіркапро скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

В позовній заяві зазначено, що наказом № 117-К від 26.07.2007 року позивачку було звільнено з посади начальника дільниці зберігання ДО Зіркапо ст.40 п.3 КЗпП України. 30.05.2012 року позивачка звернулась із заявою до територіальної державної інспекції по праці у Запорізькій області із заявою про проведення перевірки стосовно порушення її трудових прав на ДО Комбінат Зірка. При проведенні перевірки інспектор виявив певні порушення, а саме те, що звільнення було здійснене 26.07.2007р., а згода профспілкового комітету на звільнення згідно витягу з протоколу № 18 від 27.08.2007р. була дана 27.08.2007р., тобто через місяць після її звільнення. Про вказане порушення вона взнала з відповіді інспектора від 19.07.2012р. Таким чином вважає, що 19.07.2012 року їй стало відомо про її незаконне звільнення. Просить в позові скасувати наказ про її звільнення та поновити на роботі на посаді начальника дільниці зберігання ДО Зірка.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали та пояснили, що про порушення порядку надання згоди профспілкового органу на звільнення дізналися тільки 19 липня 2012 року, тому саме з цього дня має починатись перебіг строку звернення до суду. У вересні 2007 року вже зверталась з аналогічним позовом до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, але її позов був залишений без розгляду внаслідок неявки позивачки, оскільки в період з жовтня 2007 року по червень 2008 року перебувала під арештом в СІЗО. Просили позов задовольнити. Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що позивачка була звільнена правомірно та без будь-яких порушень, в листі інспекції територіальної державної інспекції по праці у Запорізькій області від 19.07.2012 р. міститься неточність, а саме те, що 27.08.2007р. був оформлений витяг з протоколу № 18 засідання профспілкового комітету, який відбувся саме 26.07.2007р., перед звільненням позивачки. Окрім того, позивачка пропустила місячний строк звернення до суду, передбачений ч.1 ст.233 КЗпП України, на застосуванні якого представник відповідача наполягав, оскільки позивачка неодноразово зверталась до суду з приводу оскарження свого звільнення, була присутня на засіданні профспілкового комітету, де вирішувалось питання про надання згоди на її звільнення, трудова книжка була направлена позивачці згідно її заяві 23.10.2008 року. На теперішній час у Заводському районному суді м.Запоріжжя розглядається кримінальна справа у відношенні ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 по звинуваченню у розкраданні майна ДО Комбінат Зірка. Просив в позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що ОСОБА_1 наказом № 2к від 01.06.2004р. була прийнята на посаду начальника дільниці зберігання ДО Зірка. Наказом № 47 від 27.05.2007р. ОСОБА_1 була оголошена догана за порушення правил техніки безпеки, що призвело до нещасного випадку із зливальником-розливальником ОСОБА_4 (а.с.18-19). Наказом № 74 від 23.07.2007р. ОСОБА_1 була оголошена догана за використання при відвантаженні дизельного палива неповіреніх метрштоків (а.с.27). Відповідно до наказу № 117-К від 26.07.2007 року ОСОБА_1 була звільнена з посади начальника дільниці зберігання ДО Зіркана підставі ст.40 п.3 КЗпП України за чисельні порушення трудової дисципліни та відсутність на робочому місті в період з 23 по 25 липня 2007 року (а.с.80), оригінал наказу був досліджений в судовому засіданні. Суду надана службова записка ОСОБА_1 від 26.07.2007р. на імя директора комбінату, з якої вбачаються пояснення ОСОБА_1, що 23 липня 2007 року вона подала заяву про надання їй відгулів на 23, 24, та 25 липня 2007 року для проходження лікування (а.с.36). Однак наказу про наданні відгулів або листка непрацездатності за ці дні позивачка суду не надала. 27.07.2007 році на засіданні профспілкового комітету первинної профспілкової організації ДО Комбінат Зіркабула надана згода на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 на підставі ст.40 п.3 КЗпП України, що підтверджується відповідним протоколом від 27.07.2007р., оригінал якого був досліджений в судовому засіданні, копія долучена до матеріалів справи (а.с.38-39). Отже, звільнення ОСОБА_1 було здійснено до проведення засідання первинної профспілкової організації (членство ОСОБА_1 у профспілці сторонами не оспорювалось). Однак, на момент розгляду справи така згода органу профспілки існує, що підтверджується вищезазначеним протоколом від 27.07.2007р. (а.с.38-39), окрім того, на наказі про звільнення ОСОБА_1 № 117-К від 26.07.2007р. міститься віза голови профкому комбінату ОСОБА_5 про узгодження наказу (а.с.80), тому суд не вбачає правових підстав для застосування вимог ч.9 ст.43 КЗпП України та направлення запиту до профспілкової організації про згоду на звільнення ОСОБА_1 Окрім того, згідно до вимог ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Представник відповідача в судовому засіданні наполягав на застосуванні вказаного строку.

В судовому засіданні сторони надали пояснення і не оспорювали той факт, що трудова книжка ОСОБА_1 була надіслана 23.10.2008 року відповідно до її заяви, яка міститься у матеріалах справи (а.с.81). Згідно поштового повідомлення ОСОБА_1 отримала трудову книжку 28 жовтня 2008 року (а.с.82).

При цьому, як вбачається з вказаного протоколу профспілкового комітету первинної профспілкової організації ДО Комбінат Зіркавід 27.07.2007 року, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_1 були присутні на цьому засіданні, ОСОБА_6 мав виступ, а тому позивачка вже 27.07.2007р. знала про її звільнення з посади начальника дільниці зберігання ДО Зіркана підставі ст.40 п.3 КЗпП України. Про те, що ОСОБА_1 була обізнана про наявність засідання профспілкового комітету, яке відбулось 27.07.2007р., свідчить також особиста заява ОСОБА_1 від 27.07.2007р. на імя голови профкому, в якій вона просить надати їй копію протоколу (а.с.41). Зазначені обставини спростовують твердження позивачки про те, що засідання профкому з приводу її звільнення не відбулось 27.07.2007 року. Суду не надані докази неправдивості твердження представника відповідача про те, що дата 27.08.2007 року, яка вказана на витязі з протоколу № 18 засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації ДО Комбінат Зірка, вказує на дату складення саме цього витягу (а.с.40).

Окрім того, ОСОБА_1 звернулась із позовом від 06.08.2007 року про поновлення на роботі до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, оригінал позову був досліджений в судовому засіданні. З тексту позову вбачається, що позивачка була поінформована про наявність наказу № 117-К від 26.07.2007р. та підстави його винесення, окрім того в додатках до цього позову міститься копія наказу про звільнення (а.с.45-46). Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07.02.2008р. позов ОСОБА_1 було залишено без розгляду у звязку з неявкою позивачки. З цього приводу позивачка пояснила суду, що в період з жовтня 2007 року по червень 2008 року перебувала під арештом в СІЗО, тому не змогла зявитися до суду. Однак суд вважає, що за період з червня 2008 року по теперішній час позивачка могла звернутись до суду, але цього не зробила і не надала суду поважні причини пропуску звернення до суду із цим позовом. Отже, позивачем не дотримані вимоги закону щодо строку звернення до суду за захистом своїх прав. Докази, які б спростовували факт отримання позивачем трудової книжки в період місячного строку до дня звернення до суду, в судовому засіданні надані не були. Таким чином суд приходить до висновку про те ,що позивач, отримав свою трудову книжку 28 жовтня 2008 року і звернувшись до суду з позовом по даній справі 20 серпня 2012року, пропустив місячний строк на звернення до суду з позовом про захист своїх прав, передбачений ч.1 ст. 233 КЗпП України. Позивачка не зазначає про наявність поважних причин пропуску зазначеного строку і не просить його поновити. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позову ОСОБА_1 належить відмовити також через пропуск нею строку.

На підставі викладеного, згідно ст.ст. 43, 47, 232, 233, КЗпП України, та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 19 жовтня 2012 року.

Суддя Р.В. Сінєльнік