АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/2685/2012 Номер провадження 22-ц/1690/2685/2012Головуючий у 1-й інстанції Материнко М.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді: Касмініна О.В.

суддів: Абрамова П.С.., ОСОБА_2

при секретарі: Коротун І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3

на ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 23 травня 2012 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалами судді Октябрського районного суду м. Полтави від 14 жовтня 2012 року в порядку забезпечення вказаного позову було обмежено ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань, накладено арешт на рухоме та нерухоме майно в межах суми заявлених позовних вимог 41 301, 75 грн. і заборонено ОСОБА_5 вчиняти будь-які дії по відчуженню вищевказаного майна.

10 травня 2012 року ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих за ухвалами Октябрського районного суду м. Полтави від 14 жовтня 2011 року. Заява мотивована тим, що вона отримала першу групу інвалідності з 26 вересня 2001 року та потребує сторонньої допомоги, оскільки є паралізовано. Крім того, вважає, що вартість житлового будинку, на який накладено арешт значно перевищує суму заборгованості щодо якої заявлені позовні вимоги.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 23 травня 2012 року знято арешт з рухомого та нерухомого майна ОСОБА_5.

Скасовано ОСОБА_5 обмеження у праві виїзду за межі України.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу місцевого суду, як таку, що постановлена без жодного обґрунтування.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно до п. 2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Задовольняючи клопотання ОСОБА_5 щодо скасування заходів забезпечення позову у вигляді обмеження її у праві виїзду за межі України і накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, суд першої інстанції виходив з того, що доводи даного клопотання є обґрунтованими і заходи забезпечення позову необхідно скасувати, як такі, що не є співмірними із заявленими позовними вимогами

Проте з такими висновками колегія суддів не може погодитись в повному обсязі з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 жовтня 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості в сумі 41 201, 75 грн. за кредитним договором.

06 грудня 2011 року по справі ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено в повному обсязі.

Ухвалою Октябрського району м. Полтави від 29 травня 2012 року дане заочне рішення суду скасовано за заявою ОСОБА_5 Справу призначено до судового розгляду.

Частиною 3 ст. 154 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до ч.6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжитті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що скасування арешту з рухомого і нерухомого майна ОСОБА_5 в межах суми заявлених Банком позовних вимог є передчасним, оскільки доказів того, що відпала потреба в забезпеченні позову або змінились обставини, що зумовили їх застосування, у матеріалах справи не міститься, і скасування заходів забезпечення позову до ухвалення у справі судового рішення може утруднити виконання рішення суду про можливе задоволення позову.

Що стосується скасування заходів забезпечення позову шляхом обмеження у праві виїзду ОСОБА_5 за межі України, то колегія суддів зазначає наступне.

Заява про забезпечення позову у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, шляхом заборони виїзду відповідача за межі України не може бути задоволена, оскільки згідно з частиною першою статті 151 ЦПК суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом. Заборона виїзду відповідача за межі України не може належати і до інших видів забезпечення позову (частина друга статті 152 ЦПК), оскільки відповідно до статті 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження»та статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає частковому скасуванню, як постановлена з порушенням норм процесуального права та постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч.1 п.2, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 23 травня 2012 року скасувати в частині зняття арешту з рухомого та нерухомого майна ОСОБА_5. Відмовити ОСОБА_5 в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову відповідно ухвали судді Октябрського районного суду м. Полтави від 14 жовтня 2011 року щодо накладення арешту на рухоме та нерухоме майно в межах суми заявлених позовних вимог.

В іншій частині ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 23 травня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: / підпис / ОСОБА_1

Судді: / підпис / ОСОБА_6

/ підпис / ОСОБА_2

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1