Справа № 1321/2659/12 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/1390/6622/12 Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца Ю. Г.
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого: Штефаніци Ю.Г.
суддів: Павлишина О.Ф., Федоришина А.В.
за участі судового секретаря: Дідуся О.Р.,
у відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою фермерського господарства «Бурки В.В.» на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 04 вересня 2012 року у справі за позовом фермерського господарства «Бурка В.В.»до судді Львівського окружного адміністративного суду Качур Р.П., третьої особи на стороні відповідача Державної казначейської служби України про стягнення коштів на відшкодування матеріальної моральної шкоди,-
в с т а н о в и л а :
Оскаржуваною ухвалою відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Фермерського господарства Бурка В.В. до судді Львівського апеляційного адміністративного суду Качур Р.П., третьої особи на стороні відповідача Державної казначейської служби України про відшкодування 1 000 000 грн. майнової та 500 000 грн. моральної шкоди, завданої протиправними діями судді Львівського апеляційного адміністративного суду, оскільки дана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Ухвалу суду оскаржило ФГ Бурка В.В.. В апеляційній скарзі апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду в іншому складі суду. Вказує, що дана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права та з порушення його прав, передбачених ст.ст. 8, 40, 55, 56, 124 Конституції України.
В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце розгляду справи належно повідомлені, в порядку передбаченого ст. 74 ЦПК України, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у їхній відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами, відповідно до вимог ч. 2 ст.197 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Як вбачається із матеріалів справи ФГ Бурка В.В. звернулося із позовом до судді Львівського апеляційного адміністративного суду Качур Р.П., третьої особи на стороні відповідача Державної казначейської служби України про відшкодування 1 000 000 грн. матеріальної та 500 000 моральної шкоди, завданої приниженням честі, гідності та ділової репутації, в результаті внесення в офіційні документи завідома неправдивої інформації та постановлення завідома неправосудної ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 04 березня 2011 року у справі за позовом ФГ Бурка В.В. до Головного контрольно-ревізійного управління України про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.
Згідно ст.ст.126,129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а також однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.
Згідно із зазначеними положеннями Конституції, судові рішення і, відповідно, дії або бездіяльність судів (суддів) з питань здійснення правосуддя (пов`язаних з підготовкою й розглядом справ у судових інстанціях) можуть оскаржуватись у визначеному порядку до суду вищої інстанції, а не в інший суд першої інстанції.
Останнє порушувало б принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи судом.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що на спірні правовідносини не поширюється юрисдикція судів по розгляду заявлених позивачем вимог в порядку цивільного судочинства, оскільки ні Конституцією України, ні чинними законами України зокрема, Законом України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" не передбачено право особи на відшкодування за рахунок держави шкоди, завданої діями чи бездіяльністю суддів (судів) під час здійснення ними правосуддя у цивільних, адміністративних та інших справах.
Відповідно до ст.62 Конституції України матеріальна і моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного.
У відповідності до ч.5 ст.1176 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення у цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Застосування цього законодавчого положення можливе у випадку, коли предметом позову є інші дії чи бездіяльність, зокрема, суду, які не пов"язані зі здійсненням правосуддя, відправленням судочинства, яке має на меті прийняття акту органом судової влади.
Суд є органом, який розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, їх посадових осіб (ст.56 Конституції України), а його рішення (дії, бездіяльність) оскаржуються лише в порядку, визначеному ст.129 Конституції України та законодавством про судочинство.
Правосуддя в Україні регулюється конституційними нормами окремо від діяльності інших органів державної влади.
Таким чином, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі. Винятками є лише випадки, коли суд (суддя) виступає не як орган (особа), що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа (особа). Заяви, скарги, спрямовані на дії судді при здійсненні правосуддя, не підлягають розглядові в суді першої інстанції, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя.
У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду від 13.06.2007 №8 Про незалежність судової влади роз`яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно із процесуальним законодавством. Оскарження в будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.
Колегія суддів вважає, що суд правильно прийшов до висновку про відмову у відкритті провадження по справі.
Відповідно до ч. 3 ст. 8 ЦПК України, у разі виникнення у суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акту Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.
Апелянт в апеляційній скарзі заявив клопотання про зупинення розгляду справи і звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання про тлумачення ст.ст. 8, 55, 56, 124 Конституції України. Дане клопотання, на думку колегії суддів, не підлягає до задоволення, оскільки у суду, під час розгляду справи, не виникає сумніву щодо неоднозначного застосування ст.ст. 8, 55, 56, 124 Конституції України, а також відповідності застосованих норм в даній ухвалі - вимогам Конституції України.
З урахуванням зазначеного та керуючись ст. 303, п. 1 ч.2 ст.307, п.1 ч. 1 ст. 312, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу Фермерського господарства Бурка В.В. відхилити.
Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 04 вересня 2012 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.
Головуючий: Штефаніца Ю.Г.

Судді: Павлишин О.Ф.
Федоришин А.В.