Справа № 2-1747/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2012 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Коцюрби М.П.

за участю секретаря: Кучер В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Києво-Святошинського районного відділу земельних ресурсів, Бузівської сільської ради про визнання недійсним державного акта, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2, Києво-Святошинського районного відділу земельних ресурсів, Бузівської сільської ради про визнання недійсним державного акта.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що земельна ділянка по вул. Освітня, б/н, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Бузова, згідно рішення Бузівської сільської ради 13 сесії 4 скликання № 27 від квітня 2005 року та державного акта на право приватної власності на землю від 26.07.2007 року, площею 0,1500 га була передана Позивачу у власність.

Зазначеній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер 322248001:01:004:0026.

Позивач зазначає, що його сусідка ОСОБА_3 продала свою земельну ділянку ОСОБА_2.

05 жовтня 2011 року, як зазначає ОСОБА_1, на його ділянці зявилась огорожа, яка була встановлена Відповідачем.

12 жовтня 2011 року земельною комісією було складено акт обстеження, згідно якого встановлено, що на земельній ділянці ОСОБА_1 знаходиться огорожа ОСОБА_2.

Це також підтверджено актом перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки з закріпленням межовими знаками від 12 жовтня 2011 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕО-7».

Позивач звернувся до Державного комітету України із земельних ресурсів Київської області з проханням посприяти вирішенню спірного питання, проте йому було відмовлено листом № 0704-3/С-22308 від 24.11.2011 року в якому для вирішення вказаного спору Позивачу рекомендовано звернутись до суду.

Позивач просив суд визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,015 га на імя ОСОБА_2, виданий Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів.

ОСОБА_2 подала до суду заперечення проти позову, відповідно до яких зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4, зареєстрованим в реєстрі від 04.08.2007 року № 2101, Відповідач набула право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, яка знаходиться по вул. Садова, село Бузова, Києво-Святошинського району Київської області, згідно кадастрового плану з цільовим призначенням: для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:004:0027.

Вищевказана земельна ділянка належала ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 584514, виданого відділом Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області 05 червня 2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 187 та присвоєний кадастровий номер. Вищевказаний державний акт був виготовлений на підставі рішення Бузівської сільської ради X сесії ІV скликання № 3 від 25 червня 2004 року.

Для переоформлення державного акта на своє імя Відповідач звернулась до землевпорядної організації ТОВ «Ленд Компані», яка має відповідну ліцензію на виконання землевпорядних робіт. Вищевказана організація взяла на себе зобов'язання щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 в межах с. Бузова Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

При розробці технічної документації проведено комплекс землевпорядних робіт необхідних для складання державного акта на право власності на земельну ділянку. Дана технічна документація пройшла погодження та отримала позитивні висновки після чого була передана до відділу Держкомзему у Києво-Святошинському районі на зберігання, заповнення державного акта, а також пройшла державну реєстрацію.

Як зазначає ОСОБА_2, оскільки технічна документація відповідно до законодавства погоджена та затверджена відповідними органами державної влади, відсутні підстави для скасування даного державного акту.

Крім того, ОСОБА_2 звернулась до землевпорядної організації ТОВ «Гео-Сервіс Плюс» для встановлення меж земельної ділянки натурі (на місцевості). 20 вересня 2011 року представником ТОВ «Гео-Сервіс Плюс» були виконані роботи по встановленню межових знаків її земельної ділянки, про що був складений відповідний акт.

Відповідач звернулась до Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області для надання викопіювання з генерального плану. З отриманого викопіювання генерального плану на території с. Бузова, вул. Садова Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області вбачається, що земельна ділянка ОСОБА_2 та земельна ділянка ОСОБА_1 Петровчиа є суміжними та свідчить про відсутність накладки.

ОСОБА_2 просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник Позивача просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 та представник Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області заперечували проти задоволення позовних вимог.

Представник Києво-Святошинського районного відділу земельних ресурсів в судове засідання не зявився.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У статті 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як встановлено в судовому засіданні, що вищавказана земельна ділянка належала ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 584514, виданого відділом Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області 05 червня 2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 187 та присвоєний кадастровий номер. Вищевказаний державний акт був виготовлений на підставі рішення Бузівської сільської ради X сесії ІV скликання № 3 від 25 червня 2004 року.

на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4, зареєстрованим в реєстрі від 04.08.2007 року № 2101, ОСОБА_2 набула право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, яка знаходиться по вул. Садова, село Бузова, Києво-Святошинського району Київської області, згідно кадастрового плану з цільовим призначенням: для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:004:0027.

Відповідно до ст. 90 Земельного кодексу України (далі ЗК України), власники земельних ділянок мають право продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину.

Відповідно до ст. 131 ЗК України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підстав міни, дарування, успадкування або інших цивільно-правових угод.

Для переоформлення державного акта на своє імя Відповідач звернулась до землевпорядної організації ТОВ «Ленд Компані», яка має відповідну ліцензію на виконання землевпорядних робіт. Вищевказана організація взяла на себе зобов'язання щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 в межах с. Бузова Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

При розробці технічної документації проведено комплекс землевпорядних робіт необхідних для складання державного акта на право власності на земельну ділянку. Дана технічна документація пройшла погодження та отримала позитивні висновки після чого була передана до відділу Держкомзему у Києво-Святошинському районі на зберігання, заповнення державного акта, а також пройшла державну реєстрацію.

Відповідно до акту обстеження від 01 листопада 2012 року, наявного в матеріалах цивільної справи, земельною комісією у складі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 було встановлено відсутність накладок в натурі.

Згідно ст. 126 ЗК України, право власності на землю посвідчується державним актом.

Відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженого наказом Держкомзему № 43 від 04.05.1999 року, роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку складаються із підготовчих робіт; встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки; складання кадастрового плану земельної ділянки; заповнення бланка державного акта.

Згідно п. 1.16 зазначеної Інструкції, державний акт на право власності на земельну ділянку виготовлюється в тому числі і на підставі рішення органу місцевого самоврядування про передачу у власність цієї ділянки.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім того, ОСОБА_1 не заявляв вимоги про визнання недійсним рішення Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 3 від 25.06.2004 року, на підставі якого був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_3 та не була заявлена вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, на підставі якого спірна земельна ділянка була продана ОСОБА_2.

З огляду на наведене вище, враховуючи ту обставину що Позивач не довів у суді обставини на які посилались як на обґрунтування своїх вимог, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст. ст. 90, 126, 131 Земельного кодексу України, Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженого наказом Держкомзему № 43 від 04.05.1999 року та керуючись ст. ст. 27, 28, 30, 60, 208, 209, 212, 213, 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Києво-Святошинського районного відділу земельних ресурсів. Бузівської сільської ради про визнання недійсним державного акта відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з його проголошення чи протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.П. Коцюрба