Придніпровський районний суд м.Черкас
Придніпровський районний суд м.Черкаси
21.09.2012 року номер справи 2314/2974/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2012 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді Скляренко В.М.

при секретарі: Василенко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», Філії Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»про відшкодування збитків,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Придніпровського районного суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», Філії Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»про відшкодування збитків, мотивуючи позовні вимоги тим, що 06.02.2008 року між ним та ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра»було укладено Договір №303884 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір», оформленого в рамках пакету послуг ТП Базовий № 47172. Відповідно до умов Договору він вніс на депозитний рахунок відповідача кошти в сумі 8832 дол. США, терміном на 12 місяців, зі сплатою процентів в розмірі 10,8% річних.

06.02.2009 року, тобто в день закінчення терміну договору відповідач-1 не повернув йому депозит та відсотки.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.05.2009 року з відповідача-1 на його користь було стягнуто: депозитний вклад - 8832 дол. США, відсотки (10,8%річних) за користування депозитом з 07.02.2008 року по 18.05.2009 року в сумі 1220,41 дол. США, інфляційні за лютий квітень 2009 року 371,86 дол. США, витрати на ІТЗ 30 грн., а всього 10424,27 дол. США та 30 грн.

Вказує, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.09.2009 року відповідачу-1 було відмовлено у задоволенні заяви про розстрочення на 12 місяців виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.05.2009 року.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.02.2010 року відповідачу-1 повторно відмовлено у задоволенні заяви про розстрочення виконання на 24 місяці рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.05.2009 року.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.11.2010 року з відповідача-1 на його користь було стягнуто: відсотки (10,8%річних) за користування депозитом з 19.05.2009 року по 31.12.2009 року в сумі 590,6 дол. США, витрати на ІТЗ 120 грн.

Вказує, що відповідач проігнорував договірні зобовязання та судові рішення, постанови Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції та вимоги позивача. Стягнуті судом кошти тривалий час не виплачував, а пропонував пролонгувати Договір депозитного вкладу, відкликавши виконавчі листи, укласти мирову угоду про виплату коштів за договором, а не за рішенням суду у межах встановлених лімітів, розстрочку повернення вкладу та відсотків не у доларах, а у гривневому еквіваленті.

Він тривалий час відхиляв пропозиції відповідача-1, а 16.06.2011 року, з метою отримання власних коштів, вимушений був підписати запропонований відповідачем-1 «протокол зустрічі»про виконання зобовязань за договором, виплату частини відсотків та інфляційних не у доларах, а у гривневому еквіваленті та ще за мінусом податку з доходів фізичних осіб.

20.06.2011 року відповідач-1 фактично виплатив йому із каси: депозитний вклад 8832 дол. США (передбачена договором та рішенням суду), відсотки за користування депозитом 953,83 дол. США (за рішенням суду до виплати підлягала сума 1811,01 дол. США),інфляційні та частину відсотків 8348 грн. 83 коп. (за рішенням суду до виплати 371,86 дол. США - інфляційні та 857,18 дол. США - частина відсотків);витрати на ІТЗ -120 грн. (за рішенням суду).

Вказує, що при виплаті коштів відповідач-1 із суми 9832 грн. 08 коп. (еквівалент відсотків в сумі 857,18 дол. США та інфляційних в сумі 371,86 дол. США, які за рішеннями суду підлягали до виплати) утримав 15% та 17% ПДФО, що становить 1483 грн. 25 коп.

Також вказує, що 24.06.2011 року він вручив відповідачу-1 вимогу про повернення незаконно утриманого ПДФО в сумі 1483 грн. 25 коп., відшкодування 3% річних в сумі 4890 грн. 65 коп. та інфляційних в сумі 15907 грн. 38 коп. за просрочення виконання грошового зобовязання.

11.07.2011 року відповідач-1 листом за вих. № 1571/1 відмовив йому у задоволенні вимоги, стверджуючи, що він свої зобовязання виконав, і як податковий агент зобовязаний утримати ПДФО із частини відсотків та інфляційних, посилаючись на Податковий кодекс України.

30.12.2011 року відповідач-1 повернув йому 1037 грн. 02 коп. ПДФО, хоча фактично утримав 1483 грн. 25 коп. Залишок суми боргу складає 446 грн. 23 коп. Вказує, що відповідач-1 порушив вимоги ст. 14 ЦПК України, ст.ст. 41, 124 Конституції України, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст. 1 Протоколу до Конвенції, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.05.2009 року та від 16.11.2010 року, а також вимоги Податкового Кодексу України.

Зобовязання виникають на підставах, встановлених п.п. 1 п. 2, п. 5 ст. 11 ЦК України, зокрема договорів, інших правочинів, рішення суду (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Боржник зобовязаний виконати свій обовязок (п. 1 ст. 527 ЦК України). Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязань (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки (п. 1, 2 ст. 612 ЦК України).

Частиною 2 статті 14 ЦПК України встановлено, що невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Якщо зобовязання виконано неналежним чином, то воно не припиняється, а навпаки, на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обовязки, в тому числі, передбачені ст. 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, його права є порушеними, а тому підлягають судовому захисту.

А тому просить стягнути з відповідача-1 на його користь 446 грн. 23 коп. незаконно утриманий податок з доходів фізичних осіб, 5578 грн. 33 коп. 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання, 18116 грн. 74 коп. інфляційні за прострочення виконання грошового зобовязання.

20.09.2012 року позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій відмовляється від позову в частині стягнення з відповідача-1 ПДФО в сумі 446 грн. 23 коп. та просить стягнути на його користь 5316 грн. 05 коп. 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання, 17534 грн. 73 коп. інфляційні за прострочення виконання грошового зобовязання

Ухвалою суду від 20.09.2012 року провадження у справі в частині стягнення на користь позивача незаконно утриманого податку в сумі 446 грн. 23 коп. закрито.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідачів, за довіреністю ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника відповідачів ОСОБА_3, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В судовому засіданні встановлено, що 06.02.2008 року між позивачем ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра»було укладено Договір №303884 строкового банківського владу (депозиту) «Мій вибір», оформленого в рамках пакету послуг ТП Базовий № 47172. Відповідно до умов Договору позивач вніс на депозитний рахунок відповідача кошти в сумі 8832 дол. США, терміном на 12 місяців, зі сплатою процентів в розмірі 10,8% річних.

06.02.2009 року, тобто в день закінчення терміну договору розрахунок з позивачем проведено не було.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.05.2009 року з ВАТ КБ «Надра», в особі Центрального відділення філії ВАТ КБ «Надра», на користь позивача було стягнуто заборгованість по Договору № 303884 від 06.02.2008 року, а саме: внесок в сумі - 8832 дол. США, відсотки за період з 07.02.2008 року по 18.05.2009 року в сумі 1220,41 дол. США, інфляційні за лютий, березень, квітень 2009 року в сумі 371,86 дол. США, витрати на ІТЗ 30 грн.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.09.2009 року ВАТ КБ «Надра»було відмовлено у задоволенні заяви про розстрочення на 12 місяців виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.05.2009 року.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.02.2010 року ВАТ КБ «Надра»повторно відмовлено у задоволенні заяви про розстрочення виконання на 24 місяці рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.05.2009 року.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.11.2010 року з ВАТ КБ «Надра»на користь позивача було стягнуто: відсотки за користування депозитним вкладом з 19.05.2009 року по 31.12.2009 року в сумі 590,6 дол. США, витрати на ІТЗ 120 грн.

16.06.2011 року між позивачем ОСОБА_1 та представником ВАТ КБ «Надра»підписано протокол зустрічі, відповідно до якого сторони досягли домовленості про виконання Банком зобовязань за договором № 303884 від 06.02.2008 року на загальну суму 97985,86 дол. США та отримання клієнтом коштів відповідно до графіка, а саме: 20.06.2011 року: 9785,86 дол. США (8832 дол. США депозит, 953,83 дол. США проценти за договором), 150 грн. ІТЗ, 9832 грн. 08 коп. (відсотки за користування коштами, індекс інфляції за мінусом ПДФО).

Враховуючи, що відповідач повернув позивачу ОСОБА_1 внесок, відсотки, інфляційні та судові витрати, які були стягненні рішеннями Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.05.2009 року та 22.02.2010 року лише після підписання протоколу зустрічі, а саме 20.06.2011 року, таким чином прострочивши виконання зобовязання, а тому він, відповідно до ст. 625 ЦК України, має сплати 3% річних від простроченої суми.

При розрахунку 3% річних, суд враховує, що рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.05.2009 року набрало законної сили 29.05.2009 року, а тому, на думку суду, прострочення виконання настало саме з 29.05.2009 року. Прострочена сума на 29.05.2009 року складає 10424,27 дол. США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 83115 грн. 83 коп. та 30 грн., а всього: 83145 грн. 83 коп. Таким чином 3% річних від простроченої суми за період з 29.05.2009 року по 20.06.2011 року складає 5139 грн. 10 коп., із розрахунку: 83145 грн. 83 коп. /загальна сума прострочення/ х 752 дні (прострочення за період з 29.05.2009 року по 20.06.2011 року/ х 3% : 365 днів = 5139 грн. 10 коп.

При розрахунку 3% річних, суд враховує, що рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.11.2010 року набрало законної сили 29.11.2010 року, а тому, на думку суду, прострочення виконання настало саме з 29.11.2010 року. Прострочена сума на 29.11.2010 року складає 590,6 дол. США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 4709 грн. 03 коп. та 120 грн., а всього: 4829 грн. 03 коп. Таким чином 3% річних від простроченої суми за період з 29.11.2010 року по 20.06.2011 року складає 80 грн. 57 коп., із розрахунку: 4829 грн. 03 коп. /загальна сума прострочення/ х 203 дні (прострочення за період з 29.11.20039 року по 20.06.2011 року/ х 3% : 365 днів = 80 грн. 57 коп.

Загальна сума 3% відсотків річних складає 5219 грн. 67 коп. (із розрахунку: 5139 грн. 10 коп. + 80 грн. 57 коп. = 5219 грн. 67 коп.), а тому на думку суду, саме вказана сума підлягає до стягнення з відповідача ПАТ КБ «Надра»на користь позивача ОСОБА_1

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача на його користь 16 грн. 45 коп. (3% річних від суми незаконно утриманого ПДФО при виплаті йому 20.06.2011 року грошових коштів, частина якого, а саме 1037 грн. 02 коп. йому була повернута лише 30.12.2011 року, із розрахунку: 1037 грн. 02 коп. х 3% : 365 днів х 193 дні = 16 грн. 45 коп.), то вони, на думку суду, не підлягають до задоволення, оскільки ПДФО в сумі 1483 грн. 25 коп. був утриманий 20.06.2011 року при проведенні розрахунку з відповідачем і факт утримання зайвої суми податку в розмірі 1037 грн. 02 коп. з доходу ОСОБА_1 у вигляді нарахованих та виплачених відсотків за користування його депозитним вкладом був встановлений лише під час позапланової виїзної перевірки філії ПАТ КБ «Надра»Черкаського РУ, що стверджується довідкою від 25.11.2011 року № 279/17-2207/26423703. А тому, вини в простроченні виконання зобовязання в цій частині, суд не вбачає.

Крім того, вказана сума (1037 грн. 02 коп.) вже входить до загальних сум прострочених зобовязання 83145 грн. 83 коп. та 4829 грн. 03 коп., на які суд вже нараховує 3% річних, оскільки розрахунок 3% річних суд проводить від загальних сум прострочених відповідачем, які були стягнуті на користь позивача за рішеннями Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.05.2009 року та 16.11.2010 року та прострочені відповідачем (такий розрахунок наводить і позивач в позові), а не на фактично виплачену суму від якої відраховані податки. А тому підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині суд не вбачає.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача-1 на його користь інфляційних за прострочення грошового зобовязання в сумі 17534 грн. 73 коп., виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Інфляція це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (п. 2 Методологічних положень щодо організації статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на споживчі товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, затверджених наказом Державного комітету статистики України від 14.11.2006 року № 519.

Показником, який характеризує рівень інфляції, є індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді порівняно з базисним.

Застосування до прострочених суми грошового зобовязання встановленого індексу інфляції за весь час прострочення за своєю природою є відшкодуванням збитків, завданих кредитору внаслідок знецінювання його грошових коштів у звязку зі зростанням загального рівня цін на товари і послуги протягом певного періоду часу.

Офіційний індекс інфляції розраховується Державним комітетом статистики України і визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня.

Тобто, за змістом ст. 625 ЦК України встановлений індекс інфляції враховується до суми боргу в разі наявності між сторонами грошових зобовязань у валюті України - гривні.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншими нормативно-правовим актом.

Як вбачається із умов Договору №303884 строкового банківського владу (депозиту) «Мій вибір», оформленого в рамках пакету послуг ТП Базовий № 47172 він укладений в іноземній валюті, а саме в доларах США.

При проведенні розрахунку з позивачем ОСОБА_1 20.06.2011 року відповідач виплатив йому частину коштів в доларах США (9785,86 дол. США), а частину в національній валюті України гривні за курсом НБУ на день проведення такого розрахунку (8348 грн. 83 коп., 150 грн.). А тому, підстав для задоволення позову в цій частині суд не вбачає.

Крім того, суд відповідно до ст. 88 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути в відповідача ПАТ КБ «Надра»на користь держави судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 625 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 61, 88, 209, 210, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», Філії Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»про відшкодування збитків задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»на користь ОСОБА_1 5219 грн. 67 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»на користь держави судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подання у десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_4