АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 2-539/11 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/491/667/12 ОСОБА_1
Категорія - 46 (І) Доповідач Михайлів Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

21 березня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів: Ляховської І.Є., Соколан Н.О.

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю: позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», треті особи Відділ державної виконавчої служби Широківського районного управління юстиції, Широківська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, виконавчий комітет Розилюксембургської сільської ради, про виключення майна з опису та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про виключення майна з опису та визнання права власності.

В обґрунтування позову зазначила, що в період перебування в шлюбі з відповідачем 28 серпня 2007 року було придбано домоволодіння № 11 по вул. Театральній в с. Миролюбівка Широківського району, право власності на яке зареєстроване на ім'я відповідача.

06 жовтня 2011 року на виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» матеріальної шкоди за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу 20.12.2010 року, яким його засуджено, державним виконавцем накладено арешт на вказане домоволодіння.

Вважаючи, що домоволодіння є спільною її та відповідача сумісною власністю, оскільки придбано в період шлюбу, й вона має право на ? його частини, бо на її утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, просила суд визнати за нею право власності на ? частини вказаного домоволодіння, а ? його частину визнати на праві власності за відповідачем, виключити з опису і арешту ? частини домоволодіння.

Ухвалою суду від 10.11.2011 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2012 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Виключено з акту опису і арешту майна від 06 жовтня 2011р., складеного державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Широківського районного управління юстиції 1/2 частку домоволодіння № 11 по вул. Театральній в с. Миролюбівка Широківського району, що складається з житлового будинку А-1 житловою площею 32,1 кв.м., загальною площею 52, 3 кв. м, Б - погрібу, В - літньої кухні, Г - сараю, Д - сараю, Е - сіннику, Ж - вбиральні, І - водоколонки, І І - вимощення, № 1 - огорожі, № 2 - воріт/хвіртки, № 3 - огорожі, № 4 - хвіртки.

Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності по ? частині за кожним на домоволодіння № 11 по вул. Театральній в с. Миролюбівка Широківського району, що складається з житлового будинку А-1 житловою площею 32,1 кв.м., загальною площею 52, 3 кв. м, Б - погрібу, В - літньої кухні, Г - сараю, Д - сараю, Е - сіннику, Ж - вбиральні, І - водоколонки, І І - вимощення, № 1 - огорожі, № 2 - воріт/хвіртки, № 3 - огорожі, № 4 - хвіртки.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по суті позову, посилаючись на порушення судом ст. 70 СК України та неврахування наявності підстав для збільшення її частки в спільному з відповідачем майні, оскільки на її утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, в той час як відповідач їх вихованням та утриманням не займається. Вважає необґрунтованим посилання суду на ст. 71 СК України, оскільки мови про поділ майна не було.

Відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» заперечує проти доводів апеляційної скарги й просить в її задоволенні відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, з 04 грудня 2004 року, від якого мають одну малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

28 серпня 2007 року подружжя придбало домоволодіння № 11 по вул. Театральній в с. Миролюбівка Широківського району, право власності на яке зареєстроване на ім'я відповідача ОСОБА_3

Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.12.2010 року ОСОБА_3 засуджено за ст. 185 ч.3, 185 ч.5 КК України та стягнуто з нього на користь ПАТ «ОСОБА_5 Кривий Ріг» матеріальну шкоду.

Постановою державного виконавця ВДВС Широківського РУЮ від 18 серпня 2011 року на підставі виконавчого листа № 1-396/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» матеріальної шкоди в розмірі 125432,50 грн., звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи відповідача, а також постановою від того ж числа накладено арешт на кошти у межах суми 125432,50 грн.

06 жовтня 2011 року державним виконавцем проведено опис та накладено арешт на майно, яке складається з домоволодіння № 11 по вул. Театральній в с. Миролюбівка Широківського району.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що домоволодіння № 11 по вул. Театральній в с. Миролюбівка Широківського району є спільною сумісною власністю подружжя й підлягає поділу між ними в рівних частках, при цьому частка позивача підлягає виключенню з акту опису та арешту майна.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Вирішуючи питання про належність описаного майна - домоволодіння № 11 по вул. Театральній в с. Миролюбівка Широківського району подружжю ОСОБА_2, суд першої інстанції, у відповідності до норм ст. 214 ЦПК України, керувався ст. 60 СК України, згідно частини 1 якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Належність спірного майна подружжю на праві спільної сумісної власності сторонами не оспорюється.

Спір виник з приводу розміру частки позивача ОСОБА_2, як співвласника цього майна у спільній сумісній власності подружжя, й відсутності підстав для покладення на неї обовязку відповідати своєю часткою майна за збитки, завдані внаслідок скоєння злочину її чоловіком.

Вирішуючи спір та визначаючи ідеальні частки подружжя в домоволодінні № 11 по вул. Театральній в с. Миролюбівка Широківського району без його реального поділу й залишаючи майно у спільній частковій власності подружжя, суд першої інстанції здійснив поділ спірного домоволодіння за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України, виходячи з рівності часток кожного із співвласників в ньому.

Виходячи з цього суд обгрунтовано виключив з акту опису і арешту майна від 06 жовтня 2011р., складеного державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Широківського районного управління юстиції, належну позивачу 1/2 частку домоволодіння № 11 по вул. Театральній в с. Миролюбівка Широківського району, що узгоджується з розясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в Постанові «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 року № 6 зі змінами.

Обґрунтовуючи вимогу про збільшення частки в спільному сумісному майні подружжя, позивач ОСОБА_2 посилалася на проживання з нею двох неповнолітніх дітей.

Даючи оцінку вказаним доводам позивача, суд першої інстанції правильно визначив відсутність підстав для збільшення її частки, що узгоджується з положеннями ч.3 ст. 70 СК України, згідно якої за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Аналогічне розяснення надане й Пленумом Верховного Суду України в п. 30 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11.

Всупереч ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України, позивач ані в суді першої, ані в суді апеляційної інстанції не довела, що розмір аліментів, які добровільно сплачуються відповідачем ОСОБА_3 на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом вирахування із його заробітної плати, є недостатнім для забезпечення фізичного та духовного розвитку дитини.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивач не довела обставин, за наявності яких, суд міг би застосувати положення ч. 3 ст. 70 СК України та відступити від рівності часток при поділі спільного сумісного майна подружжя домоволодіння № 11 по вул. Театральній в с. Миролюбівка Широківського району, а тому доводи апеляційної скарги правильності висновків суду в цій частині не спростовують.

Не може погодитися колегія суддів із доводами апеляційної скарги позивача про необґрунтованість посилання судом на ст. 71 СК України, оскільки інтереси неповнолітніх дітей, або другого з подружжя, що заслуговують на увагу, можуть враховуватися судом й в тому разі, коли суд не відступив від засади рівності часток при поділі (п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»). При цьому посилання позивача про відсутність в неї вимоги про поділ домоволодіння безпідставні, оскільки частки подружжя в спільному сумісному майні визначаються шляхом його поділу, а позивач просила визнати право власності саме на частку в спільному сумісному майні подружжя.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2012 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: