Дата документу 23.04.2012 Справа № 2-3827/11
Номер провадження 2/814/636/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2012 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Турбіної Т.Ф.

при секретарі Шульженко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

У жовтні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що мати позивачки ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_5 та батько її сестри ОСОБА_6 - ОСОБА_7 були рідними сестрою та братом, їх мати та баба позивачки і ОСОБА_6 - ОСОБА_8. Батьки у ОСОБА_3 та ОСОБА_7 були різні: ОСОБА_4 та ОСОБА_9 відповідно, які були першим та другим чоловіком ОСОБА_8.

Приблизно до 1957 року ОСОБА_6 зі своїм батьками та братом ОСОБА_2, та позивачка зі своїми батьками та спільною бабкою ОСОБА_8 проживали однією сім'єю за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бородинська, будинок 86. Позивачка зі спадкодавцем народились під час проживання їхніх батьків в зазначеному будинку.

01 квітня 2011 року двоюрідна сестра ОСОБА_6 померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Спадкоємців першої черги не має, спадкодавцем другої черги за законом після ОСОБА_6 є її рідний брат ОСОБА_2, відповідач по справі, який не мав і не має на теперішній час наміру приймати спадщину.

В силу положень статей 1263 та 1266 Цивільного кодексу України позивачка є спадкодавцем третьої черги за правом представлення після ОСОБА_6.

З метою прийняття спадщини в шестимісячний строк з моменту її відкриття, а саме 22 червня 2011 року, позивачка звернулася до Другої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_6, заведена спадкова справа № 235/2011. Згідно повідомлення Другої Запорізької державної нотаріальної контори позивачкою не надані підстави для закликання до спадкоємства за законом, у зв'язку з чим запропоновано повторно звернутися до приватного нотаріуса ОСОБА_10 та оформити заяву належним чином.

Однак, надати документи, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства, не уявляється можливим, оскільки свідоцтва про народження матері позивачки - ОСОБА_3 та батька спадкодавці - ОСОБА_7, які є братом та сестрою, у позивачки відсутні. Отримати відповідну інформацію в органах РАЦС (відомості, відображені в актових записах наших батьків) також не уявляється можливим, оскільки строки зберігання відповідної документації органів РАЦС скінчились багато років тому.

Правовстановлюючі документи на спірну квартиру після смерті ОСОБА_6 виявилися відсутніми, з приводу чого позивачка зверталася до Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, однак в порушення кримінальної справи було відмовлено.

Оскільки надати державному нотаріусу підстави для закликання до спадкоємства, не уявляється можливим, відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, позивачка просить визнати за нею право власності на спадкове майно рішенням суду, яким також необхідно встановити факт родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем.

У судовому засіданні позивачка, її представник позов підтримали, просили його задовольнити у повному обсязі з викладених вище підстав.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду нотаріально посвідчену заяву, в якій підтвердив обставини, викладені в позові, не заперечував проти його задоволення, справу просив розглянути за його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 квітня 2011 року померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ЖС №204964, виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області (а.с.6). Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідки ОП ЗМБТІ право власності ОСОБА_6 на вказану квартиру зареєстровано в ОП ЗМБТІ на підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 від 14.12.2010р. р.№1696.

Організацією та матеріальним забезпеченням похорон ОСОБА_6 займалась позивачка, що підтверджується квитанцією салону ритуальних послуг та свідоцтвом про поховання.

В липні 2011 року позивачка зверталась до Ленінського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області із заявою про порушення кримінальної справи за фактом незаконного проникнення до спірної квартири, оскільки після смерті спадкодавця з квартири зникли в тому числі правовстановлювальні документи на спірну квартиру. Згідно повідомлення начальника Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС ОСОБА_12 від 07.09.2011 року, винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи. Копію договору міни, відповідно до якого ОСОБА_6 набула право власності на квартиру, надано суду приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Спадкодавці першої черги відсутні. Відповідач ОСОБА_2 є рідним братом ОСОБА_6, що підтверджується повідомленням №1743/02/4-02-16 від 01.09.2011 року заступника начальника Запорізького міського управління юстиції - начальника Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_13, і є спадкоємцем другої черги за законом після смерті ОСОБА_6

ОСОБА_2 у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертався. Підстави вважати його таким, що фактично прийняв спадщину, відсутні. Доводи позивачки, що ОСОБА_2 не збирається приймати спадщину після своєї рідної сестри, знайшли своє підтвердження із нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2, в якій він підтвердив викладені в позові обставини щодо відсутності у нього наміру приймати спадщину після сестри і щодо факту родинних відносин, не заперечував проти його задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 1263 Цивільного кодексу України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

За змістом частини 4 статті 1266 Цивільного кодексу України двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Мати позивачки ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_5, яка являлась тіткою спадкодавці ОСОБА_6, померла. Таким чином, в силу положень статей 1263 та 1266 Цивільного кодексу України позивачка є спадкоємцем третьої черги за правом представлення після смерті ОСОБА_6

З метою прийняти спадщини в шестимісячний строк з моменту її відкриття позивачка 22 червня 2011 року звернулася до Другої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_6

Згідно повідомлення Другої Запорізької державної нотаріальної контори заява позивачки, підпис на якій засвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_10, про прийняття спадщини за законом після померлої ОСОБА_6 отримана 29.06.2011 року, зареєстрована за № 985, заведена спадкова справа № 235/2011. Згідно цього ж повідомлення запропоновано оформити заяву належним чином, оскільки заявницею не надані підстави для закликання до спадкоємства за законом.

Надати документи, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства, не уявляється можливим, оскільки свідоцтва про народження моєї матері - ОСОБА_3 та батька спадкодавці - ОСОБА_7, які є братом та сестрою, у позивачки відсутні. Органом РАЦС відповідна інформація (відомості, відображені в актових записах батьків) не надана, оскільки строки зберігання відповідної документації в органах РАЦС скінчились.

Факт родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем був підтверджений в суді поясненнями свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, які були сусідами позивачки і спадкодавиці під час проживання їх сімей за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бородинська, буд. 86.

Вказані обставини не заперечуються відповідачем, підтверджуються матеріалами справи, довідкою Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції.

Таким чином, суд вважає доведеним факт родинних відносин між позивачкою ОСОБА_1 і ОСОБА_6, які є двоюрідними сестрами.

За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Оскільки позивачка у встановленому законом порядку звернулася із заявою про прийняття спадщини, в нотаріальній конторі заведена спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_6, у звязку з відсутністю умов для нотаріального оформлення спадщини нотаріус другої Запорізької державної нотаріальної контори відмовив в оформленні позивачці свідоцтва про право на спадщину, факт родинних відносин як підставу для закликання до спадкоємства за законом, встановлено в судовому засіданні, зазначене дає підстави для визнання в судовому порядку за позивачкою права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-214, 224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 і ОСОБА_6, померлою 01 квітня 2011 року, які є двоюрідними сестрами.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла 01 квітня 2011 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Турбіна