Апеляційний суд Київської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Антоненко В.І.,

суддів: Касьяненко Л.І., Гуль В.В.,

при секретарі : Сашко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, 3-тя особа Перша Білоцерківська міська нотаріальна контора про визнання договору дарування недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

у березні 2009 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися із позовом, в обґрунтування якого зазначили, що після смерті 18.08.2008 року свого батька ОСОБА_4 вони звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, де дізналися, що належні померлому на праві власності 79/100 частини будинку №24 по вул. Макаренка у м. Біла Церква були подаровані останнім своїй дружині ОСОБА_1 на підставі договору від 14.09.2007 року. Просили визнати недійсним вказаний договір з тих підстав, що він не відповідає вимогам закону щодо його форми та підпис у договорі зроблений не батьком, а іншою особою.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2009 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір дарування 79/100 частини будинку №24 по вул. Макаренка у м. Біла Церква укладеного 14.09.2007 року між ОСОБА_4 Ейваном Готлібовичем та ОСОБА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Законним і обґрунтованим, відповідно до ст. 213 ЦПК України є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Постановляючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_4 мав фізичну ваду, був неписьменний, у нього не було волевиявлення дарувати ОСОБА_1 частини будинку.

Проте з такими висновками суду першої інстанції не можна погодитися виходячи із наступних обставин.

Судом встановлено, що 14.09.2007 року державним нотаріусом першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 було посвідчено договір дарування частини будинку, відповідно до якого ОСОБА_4 подарував відповідачці 79/100 частини будинку №24 по вул. Макаренка у м. Біла Церква Київської області.

Позивачі дізналися про оспорюваний договір дарування після смерті свого батька, який помер 18 серпня 2008 року.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до вимог ч.2 ст.719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

У відповідності до вимог ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_4 14 вересня 2007 року також заповів частину житлового будинку ОСОБА_6 Вказаний заповіт був також посвідчений державним нотаріусом першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 по місцю проживання ОСОБА_4 Заповіт був посвідчений після укладення договору дарування про що свідчить нумерація використаних нотаріусом спеціальних бланків: договір дарування бланк №606076, заповіт бланк №606077.

Із змісту заповіту вбачається, що заповіт підписаний власноручно ОСОБА_4, і крім того в заповіті є запис про те, що цей заповіт прочитаний ОСОБА_4 вголос.

Посилання позивачів на те, що підпис на оспорюваному правочині зроблений не ОСОБА_4 є без підставними.

Згідно висновку експерта №9995/11-32 від 16 лютого 2012 року підписи від імені ОСОБА_4 Ейвона Готлібовича в двох примірниках договору дарування 79/100 частини будинку №24 по вул. Макаренка у м. Біла Церква, який укладено 14.09.2007 року та посвідчено державним нотаріусом першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 зареєстровано в реєстрі № 5-3125, а також підписи від імені ОСОБА_4 навпроти реєстраційних записів № 5-3125, 3126/3127 в реєстрі нотаріуса першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 виконані самим ОСОБА_4 Ейвоном Готлібовичем.

Оскільки допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, постановлене по справі судове рішення підлягає скасуванню з постановленням нового рішення, яким слід відмовити позивачам у задоволені позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись: ст.ст.307,309,313,316,317 ЦПК України колегія,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2009 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, 3-тя особа Перша Білоцерківська міська нотаріальна контора про визнання договору дарування недійсним - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: