Справа № 1411/3176/12
Провадження № 2/1411/1190/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2012 року

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Саукової А.А.;

при секретарі Федоровської Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 4,50 га., що розташована на території Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2, померлої 01 листопада 2008 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказала, що після смерті її бабусі ОСОБА_2, яка померла 01 листопада 2008 року залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 4,50 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Грегівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ІІ-МК № 037287 від 26.11.2002 року.

Ще за життя, ОСОБА_2 30 вересня 2004 року склала заповіт, відповідно до якого належний їй земельний пай, розташований в межах Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, заповіла позивачці ОСОБА_3 01 листопада 2008 року спадкодавець померла. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка звернулася до Жовтневої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відповідно до заповіту спадкодавець заповів належний їй земельний пай, розташований в межах території Грейгівської сільської ради, а позивачкою до нотаріальної контори був наданий правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Таким чином, відповідно до правовстановлюючого документу та заповіту існують розбіжності в типі обєкту спадкування. В звязку з цим позивач змушена звернутися до суду з позовом та просить його задовольнити.

Позивач в судове засідання не зявилась, в наданій суду заяві просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити.

Відповідач в суд свого представника не направив, надіслав до суду листа, в якому просив слухати справу за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2, яка померла 01 листопада 2008 року, відкрилась спадщина (а.с. 14).

Відповідно заповіту, складеного 30.09.2004 року ОСОБА_2 заповіла позивачці земельний пай, розташований в межах Грейгівської сільської ради. Вказаний заповіт зареєстрований за №183 в спадковому реєстрі (а.с. 13).

Позивачкою після реєстрації шлюбу прізвище змінено з Жирунна ОСОБА_1(а.с. 16-17).

На підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області № 659-р від 18.10.2002 року ОСОБА_2 передана була у приватну власність земельна ділянка (пай) площею 4,50 га, що розташована на території Грейгівскої сільської ради Жовтневого району Миколаївської області (а.с. 6-7) та виданий відповідний Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-МК № 037287 від 22.11.2002 року на імя ОСОБА_2 (л.д. 12).

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що земельний пай, вказаний у заповіті, та земельна ділянка, право власності на яку оформлене Державним актом на ОСОБА_2 є тотожними обєктами.

Згідно довідки виконавчого комітету Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 644/01-52 від 21.08.2012 року право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 11).

На день відкриття спадщини разом із спадкодавцем ніхто був не зареєстрований (а.с. 31).

Відповідно до статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з статтею 1223 право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 1233 ЦК України, суд визнає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 4,50 га., що розташована на території Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ІІ-МК № 037287, виданого на імя ОСОБА_2 26 листопада 2002 року на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації № 659-р від 18 жовтня 2002 року, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2, померлої 01 листопада 2008 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя А.А. Саукова