Справа № 22-ц-211/12 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н. Л.
Провадження № 22-ц/1390/211/12 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Д. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Зубарєвої К.П., Бакуса В.Я.,

секретаря Мариняк О.І.,

з участю представника ТзОВ Український автомобільний холдингОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, яка представляє інтереси ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Український автомобільний холдинг на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 7 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ТзОВ Український автомобільний холдинг, з участю третіх осіб Львівської філії товариства з обмеженою відповідповідальністю Український автомобільний холдинг, ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю Перша лізингова компанія, спільного підприємства Олнова, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 7 квітня 2011 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Український автомобільний холдингна користь ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди 138 670 (сто тридцять вісім тисяч шістсот сімдесят) грн. 93 коп. та 10 000 (десять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди, а всього 148 670 (сто сорок вісім тисяч шістсот сімдесят) гривень 93 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Український автомобільний холдингна користь ОСОБА_4 понесені судові витрати по справі в розмірі 2 563 (дві тисячі пятсот шістдесят три) гривні 63 коп.

В решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Дане рішення суду оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю Український автомобільний холдинг.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення є незаконним та необґрунтованим і таким, що порушує норми матеріального і процесуального права, майнові права, процесуальні права, обовязки та загалом законні інтереси відповідача у справі як майнового так і немайнового характеру, а також права та обовязки, передбачені Конституцією України.

Просить скасувати рішення Личаківського районного суду м. Львова від 07 квітня 2011 року та ухвалити нове, яким відмовити в позовних вимогах.

Інші учасники судового розгляду повідомлені належним чином, у черговий раз в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, причину своєї неявки суду не повідомили, матеріалів справи достатньо для розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ТзОВ Український автомобільний холдингОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, яка представляє інтереси ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що в березні 2009 року позивач звернулася до суду з позовом, позовні вимоги якого в подальшому уточнила її представник ОСОБА_3, яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 11.11.2007 р., про стягнення з відповідача 138 670,93 грн. заподіяної матеріальної шкоди та 20 000 грн. моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 24.12.2007 року позивачем придбано в ТОВ Перша лізингова компанія через Надбужанську товарну біржу автомобіль КІА SORENTO, чорного кольору, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3. Згідно даних сервісної книжки першим покупцем автомобіля було ТОВ Перша лізингова компанія, яка 18.11.2004 р. придбала даний автомобіль у ТОВ КІА Моторс Україна, яке отримало гарантію виробника. Гарантійний строк встановлений з моменту поставки першому покупцю 3 роки або 100 000 км пробігу. За даними сервісної книжки 03.08.2007 р. ТОВ КІА Центрв автомобілі проведено заміну двигуна в зборці. З отриманої інформації представників ТОВ Перша лізингова компанія, а також документів СП Олнова, яке використовувало даний автомобіль згідно лізингової угоди № КІ 1004/3-L від 09.11.2004 р., автомобіль в період листопада-грудня 2006 р. по серпень 2007 р., тобто приблизно десять місяців, знаходився на гарантійному ремонті, який здійснювало ТОВ КІА-Центр. Таким чином гарантійний строк на автомобіль було збільшено з 18.11.2007 р. по 18.09.2008 р. При купівлі автомобіля 24.12.2007 р. такий знаходився на гарантії. 23.08.2008 р. під час експлуатації автомобіля, в моторному відсіку сталась пожежа. Згідно висновку спеціалістів комплексного металознавчого, автотоварознавчого та пожежно-технічного дослідження встановлено, що осередок виникнення пожежі розташований в задній нижній частині моторного відсіку в зоні пучка дротів від джгута до датчика обертів колінчастого валу двигуна. Також встановлено, що при вібрації джгута до датчика, один із пучка електропроводів відірвався, знаходячись під напругою, викликав іскроутворення, що привело до загоряння в моторному відсіку автомобіля. Оскільки при виконанні робіт по заміні двигуна проводиться відєднання джгута і послідуюче його встановлення, то встановлений спеціалістами стан кріплення дає підстави для висновку, що після заміни двигуна не було забезпечене його конструктивно передбачене кріплення. Експлуатація джгута незакріпленим, приводила до його постійної вібрації, що сприяло умовам старіння, оплавлення, появи горючих продуктів розкладу полімерних матеріалів. Інструкцією по експлуатації автомобіля КІА SORENTO, розділ Догляд за автомобілем передбачено, що при пробігу 90 000 км проводиться технічний огляд № 6, під час якого здійснюється перевірка всієї електричної системи. Гарантійне обслуговування автомобіля здійснювала Львівська філія товариства з обмеженою відповідальністю Український автомобільний холдинг, яке є структурним підрозділом відповідача ТОВ Український автомобільний холдинг, яка 17.10.2007 р. при пробігу автомобіля 90 150 км проводила технічний огляд автомобіля. Під час здійснення такого, третьою особою Львівською філією ТОВ Український автомобільний холдинг, не забезпечено кріплення джгута, так як при перевірці електричної системи не можна було не побачити незакріплений джгут, оскільки перевірка електричної системи передбачає огляд, при необхідності - регулювання, виправлення, чищення чи заміну пошкоджених елементів. Тому відповідач повинен нести відповідальність за спричинену матеріальну шкоду. Крім того, просить стягнути моральну шкоду, яка спричинена стражданнями внаслідок пережитого стресу при виникненні пожежі в автомобілі, коли в ньому перебувала вона з чоловіком - третьою особою ОСОБА_4-Я.-Л., тривалий час переживала нервове потрясіння та неспокій, її постійно переслідують негативні спогади. Просить врахувати, що моральні страждання посилювались зміною звичного ритму життя, позбавленням можливості використання автомобіля, що призвело до понесення додаткових зусиль для унормування такого. Моральна шкода спричинена також внаслідок необхідності у вирішенні незапланованих проблем, повязаних із зверненням до фахівців для встановлення причини пожежі в автомобілі, затрат часу для встановлення спеціалістів, котрі вправі проводити певні дослідження, відвідування численних установ, затрат часу на забезпечення доказів для звернення до суду. Тому просить стягнути з відповідача і моральну шкоду.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, які відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України та ст. 16 Закону України Про захист прав споживачівшкода, завдана життю, здоровю або майну споживача дефектною продукцією або продукцією неналежної якості підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Право вимагати відшкодування завданої шкоди визнається за кожним потерпілим споживачем незалежно від того, чи перебував він у договірних відносинах з виробником (виконавцем, продавцем). При цьому на такого споживача покладається обовязок довести: 1) наявність шкоди; 2) наявність дефекту в продукції; 3) наявність причинно-наслідкового звязку між такими шкодою та дефектом. Відповідальність перед споживачем за таку шкоду несе сторона, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Задовольняючи частково позов та стягуючи з Товариства з обмеженою відповідальністю Український автомобільний холдингна користь ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди 138 670 (сто тридцять вісім тисяч шістсот сімдесят) грн. 93 коп. та 10 000 (десять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди, а всього 148 670 (сто сорок вісім тисяч шістсот сімдесят) гривень 93 коп, а також понесені нею судови витрати, районний суд у своєму рішенні зазначив наступне.

Відповідно до п.п. 10, 22 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства промислової політики України 29.12.2004 р. № 721 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.01.2005 р. за № 72/10352, виконавець забезпечує проведення технічного обслуговування та гарантійного ремонту ДТЗ. Недоліки усуваються шляхом ремонту комплектувального виробу, окремої складової частини або, в разі недоцільності такого ремонту, їх заміною, а також виконанням регулювальних робіт відповідно до вимог експлуатаційної документації та нормативних документів.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_4 24.12.2007 р., через ТОВ Надбужанська товарна біржа, шляхом укладення біржової угоди придбала у власність автомобіль КІА SORENTO, чорного кольору, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3 (том 1 а.с. 54).

До придбання позивачем автомобіля, такий належав його першому власнику ТОВ Перша Лізингова компанія, котра 18.11.2004 р. придбала вказаний вище автомобіль, як новий, у виробника ТОВ КІА Моторс Україна, яким видано талон на гарантійний ремонт із зазначенням дати виготовлення автомобіля. З часу укладення даної угоди та згідно даних сервісної книжки, почав діяти гарантійний термін. Такий визначений строком три роки або 100000 км пробігу в залежності від того, яка подія настане первинно. Це зазначено у долучених до справи копії відривного талону на гарантійний ремонт та копії сервісної книжки (том 1 а.с. 57, 17-24, 105).

Згідно лізингової угоди № КІ 1004/3-L від 09.11.2004 р. автомобіль передано власником, як лізингодавцем, у користування СП Олнова, врегулювавши умови користування в угоді (том 1 а.с. 113-124).

З долучених документів слідує, що отриманий у користування автомобіль на умовах лізингової угоди СП Олнова безпосередньо використовувався заступником директора по виробництву ОСОБА_6 Це підтверджується долученими до справи копіями наказів та листом від 30.09.2009 р. за вих. № 173 СП Олновапро період перебування ОСОБА_6 у трудових відносинах з СП (том 1 а.с. 106-108).

З копії наказу № 210-в від 11.09.2006 р. директора СП Олновавбачається, що у звязку з ремонтом автомобіля НОМЕР_4, закріпленого за заступником директора по виробництву ОСОБА_6, припинено видачу шляхових листів та списування паливних матеріалів. Лише наказом № 266-в від 22.12.2006 р. дано розпорядження про видачу шляхових листів у звязку із закінченням ремонту цього автомобіля. Тобто протягом 3-х місяців 11 днів автомобіль не експлуатувався. Нетривалий термін використання автомобіля після ремонту, підтверджується наступним наказом від 15.01.2007 р. про чергове припинення з аналогічної причини видачі шляхових листів на час ремонту автомобіля, і відновлено видачу таких наказом від 06.08.2007 р. № 218-в (том 1 а.с. 106-109). Тобто ще 6 місяців і 21 день автомобіль не експлуатувався по причині поломки. Тому в цілому документально підтверджено неможливість використання автомобіля по причині несправності протягом 10 місяців в період гарантійного терміну. Несправність автомобіля полягала саме у несправності двигуна, в кінцевому встановлено необхідність його заміни, що підтверджується наступними доказами.

З долученої до справи копії акту дефектації, за підписами директора, майстра СТО та інженера з гарантії Львівської філії ТОВ Український автомобільний холдинг, вбачається, що 01.03.2007 р. на СТО Львівської філії був доставлений автомобіль, на якому спостерігалась нестабільна робота двигуна (том 1 а.с. 110).

До справи долучено копію листа ТОВ Перша лізингова компанія, зі змісту якого вбачається, що товариство, як власник автомобіля, 01.02.2007 р. зверталося до ТОВ Український автомобільний холдинг по причині неможливості у Львівській філії перевірити та при необхідності перепрограмувати блок управління двигуном в автомобілі. В листі прямо зазначено, що автомобіль не їде, тому просив сприяння у вирішенні проблеми його доставки до офіційного дилера у м. Києві. (том 1 а.с. 112). Такі дані доводять, що у зазначений період автомобіль був у процесі саме гарантійного ремонту, який проводився лише силами ТОВ Український автомобільний холдинг, що відповідало умовам, зазначеним у Сервісній книжці, щодо проведення гарантійного ремонту офіційним дилером виробника та умовам п. 10.3 Лізингової угоди, згідно з якими технічне обслуговування або інші ремонті роботи, а також налагоджувальні ремонті роботи, повинні виконуватись виключно Уповноваженим дилером. Таким було ТОВ Український автомобільний холдинг, що також слідує із змісту листа на адресу суду від ТОВ Перша лізингова компаніяпро те, що проведення гарантійних ремонтів є прерогативою офіційного дилера (том 1 а.с. 155).

Отже, суд вважає доведеним факт неможливості використання автомобіля при несправному двигуні, та те, що він тривалий час, десять місяців, перебував на гарантійному ремонті, що у відповідності до вимог ст. 676 ЦК України зумовлює продовження гарантійного строку на час протягом якого покупець не міг використовувати автомобіль, у звязку з обставинами, що залежали від продавця.

Із долучених до справи рахунків-замовлень (актів виконаних робіт) від 16.01.2006 р., 01.02.2006 р., 14.02.2006 р., 04.05.2006 р., 21.09.2006 р., 28.12.2006 р., 16.08.2007 р., 17.10.2007 р., 31.01.2008 р., 02.04.2008 р., 08.04.2008 р. (а.с. 93-95, 97-104) обєктивно підтверджено посилання в позові на те, що в зазначений період автомобіль ремонтувався з врахуванням гарантійних зобовязань, як при існуванні власності на такий ТОВ Перша лізингова компанія, так і після купівлі автомобіля позивачем, тобто в період гарантійного строку. Тому, слід вважати встановленим, що після зміни власника, у звязку з перериванням і продовженням гарантійного строку, існували певні правовідносини між позивачем та відповідачем ТОВ Український автомобільний холдинг, що випливають із встановлених законом гарантійних зобовязань, аж до спливу строку гарантійного терміну, який у звязку з наведеними вище обставинами тривав до 18.09.2008 року.

З долучених до справи документів вбачається, що в період гарантійного строку, ТОВ Український автомобільний холдинг проводились техогляди автомобіля, що не заперечується відповідачем. Інформація в листі від 21.05.2009 р. Львівської філії ТОВ Український автомобільний холдингпро те, що в період з 18.04.2004 р. по 18.09.2008 р. проводила оплатні ремонтні роботи з технічного обслуговування автомобіля і не проводила будь-яких гарантійних ремонтів, спростовано долученим ТОВ Український автомобільний холдингкопією відривного талона на гарантійний ремонт про виконання саме Львівською філією ТОВ Український автомобільний холдинггарантійних ремонтних робіт 14.12.2005 р. (том 1 а.с. 65, 105), а також рахунком замовленням від 14.01.2006 р. про виконання гарантійного ремонту автомобіля (том 1 а.с. 104). Очевидність виправлення даних про число та місяць у відривному талоні на гарантійний ремонт, не спростовує обґрунтованості вимог позивача, лише дає підстави для критичної оцінки інформації вказаного листа та поданих відповідачем доказів.

Встановлено, що силами ТОВ КІА-ЦЕНТР, в якого згідно відповіді головного міжрегіонального управління статистики у м. Києві від 25.02.2011 р. № 12/1-7/386 проведено зміну назви на Товариство з обмеженою відповідальністю СПАРТА-ТІКА (том 2 а.с. 95) та згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, стан юридичної особи припинено (том 2 а.с. 64, 65), в період гарантійного строку 03.08.2007 р. виконувались роботи по заміні двигуна.

Ніким не оспрюється факт настання пожежі 23.08.2008 р. в моторному відсіку автомобіля при його експлуатації в денну пору доби при температурі повітря 28,5 градусів Цельсія, що підтверджено довідкою Львівського обласного центру з гідрометеорології (том 1 а.с. 40).

Висновком спеціалістів № 3669/3670 від 15.10.2008 р. комплексного металознавчого, автотоварознавчого та пожежно-технічного дослідження Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз однозначно встановлено, що осередок виникнення пожежі був розташований в задній нижній частині моторного відсіку в зоні пучка дротів від джгута до датчика обертів колінчастого валу двигуна. Механізм виникнення пожежі полягав у тому, що при вібрації незакріпленого джгута до датчика один із пучка електропроводів відірвався і знаходячись під напругою, викликав іскроутворення, що і стало причиною загоряння горючих продуктів розкладу полімерних матеріалів джгута, утворених внаслідок контакту із гарячими поверхнями коробки передач і коліна вихлопної труби та виникнення пожежі в моторному відсіку автомобіля.

Зі змісту описової частини висновку вбачається, що обгорівша частина джгута знаходиться за номерною панеллю. Враховуючи ці обставини, слід вважати спростованою позицію відповідача ТОВ Український автомобільний холдинг, що технічний огляд автомобіля було проведено якісно, оскільки кріплення джгута до датчика знаходиться на видному місці. Суд вважає, саме для запобігання негативних наслідків, які можуть мати місце при наявності невидимих для водія несправностей автомобіля або відхилень від норми роботи деталей автомобіля, які неможливо виявити водію при експлуатації автомобіля передбачені чергові технічні огляди, які проводяться виключно спеціалістами станцій технічного обслуговування, незалежно від стану автомобіля. В даному випадку передбачено було черговий техогляд автомобіля після пробігу 90 000 км. Враховуючи відмітку у сервісній книжці 17.10.2007 р. Львівською філією ТОВ Український автомобільний холдинг проводився такий техогляд автомобіля, який, безперечно, включає в себе діагностику та перевірку системи енергоживлення автомобіля у відповідності до вимог сітки технічного обслуговування автомобілів КІА, обслуговуваних підприємствами дилерської мережі КІА (том 2 а.с. 113-115), а отже незакріплена частина джгута, при належному, якісному, повному проведенні техогляду автомобіля повинна була бути виявлена і своєчасно усунута.

З описової частини вищевказаного висновку спеціалістів вбачається, що при проведенні ремонтних робіт по заміні двигуна - проводиться відєднання джгута і послідуюче його встановлення в конструктивно передбачених кріпленнях. Однак, стан такого кріплення на момент дослідження дає підстави для висновку, що таке конструктивно передбачене кріплення не було забезпечене при проведенні робіт по встановленню нового двигуна і він експлуатувався незакріпленим, що і дало можливість джгуту постійно вібрувати, контактувати із поверхнею корпусу коробки передач та коліном вихлопної труби від двигуна. В свою чергу це сприяло умовам старіння, оплавлення і появи горючих продуктів розкладу полімерних матеріалів, що в кінцевому результаті призвело до виникнення пожежі при механізмі описаному вище.

Слід врахувати, що при дослідженні автомобіля трьома спеціалістами експертної установи був присутній представник Львівської філії ТОВ Український автомобільний холдинг, про що зазначено у висновку. Жодних заперечень до висновку не висловив і дані такого також не оспрюються відповідачем по справі та третіми особами. Заяв та клопотань про призначення експертного дослідження жодний учасник процесу не заявив, що додатково підтверджує погодження в цілому з висновком спеціалістів, як належним письмовим доказом по справі, що передбачено ст. 64 ЦПК України. Такий висновок у суду також сумніву не викликає. Крім того, слід врахувати, коло залучених фахівців, установу, від імені якої проводилось дослідження, що така вправі проводити аналогічні експертні дослідження силами тих же фахівців.

Єдині заперечення представника відповідача по висновку, на який посилається позивач, що в такому відсутні дані про неякісне проведення технічного обслуговування автомобіля. Однак, суд не може прийняти такі, оскільки висновок про якісне чи неякісне виконання робіт є правовою оцінкою обставин, яка випливає із змісту даного фахового висновку. Позиція відповідача у запереченнях проти позову з мотивів прийняття автомобіля після проведення ТО без зауважень, як і після проведення інших робіт та підписання володільцем автомобіля рахунківзамовлень із зазначенням про отримання транспортного засобу з ремонту і відсутність претензій відносно термінів та якості його проведення, не може свідчити про якісне проведення ТО. Однак такі дії можуть свідчити лише про те, що володілець автомобіля, користуючись послугами вказаного товариства виконував умови гарантійних зобовязань про проведення ремонту автомобіля лише силами офіційного дилера, що передбачено сервісною книжкою і аж ніяк не може свідчити про якісне обслуговування автомобіля, в тому числі якісний техогляд такого. Крім того, якість проведення певного характеру робіт не може бути встановлена безпосередньо після закінчення ремонту.

Зауваження щодо різних даних про показники спідометра на автомобілі, не може вплинути на вирішення спору. Дійсно, при огляді автомобіля спеціалістами 15.10.2008 р. пробіг автомобіля вказано 94 500 км, і при оплатному ремонті автомобіля позивачем 08.04.2008 р., що підтверджено даними про оплату (том 1 а.с. 86), показник спідометра про пробіг автомобіля зазначено - 96 000 км. Однак слід прийняти до уваги, що згідно даних сервісної книжки та акту виконаних робіт і черговому ТО 17.10.2007 р. зазначено пробіг 90 150 км (том 1 а.с. 23, 100). Згідно даних актів виконаних робіт від 31.01.2008 р. та 02.04.2008 р. пробіг автомобіля незмінний і становить 94000 км. З дослідницької частики висновку спеціалістів, вбачається, що на момент огляду 27.08.2008 р. пробіг автомобіля встановити не виявилось можливим з причин відсутності бортового живлення автомобіля і повторний огляд автомобіля проводився 05.09.2008 р., при якому і був визначений пробіг автомобіля 98 900 км, що підтверджується фотознімком спідометра, який був зроблений при другому огляді. Листом від 05.10.2009 р. Інституту судових експертиз інформується, що різниця в даних щодо показника спідометра є механічною помилкою у висновку і зміна даних щодо фактичного пробігу із вказаних у висновку 94 900 км до відповідних 98 900 км на кінцевий розрахунок не впливає. Тому суд вважає спростованою позицію відповідача про умисну, зі сторони позивача, зміну показника спідометра. Крім того, один та другий показники - в межах встановленого гарантійного пробігу автомобіля.

Зазначеним вище висновком спеціалістів висвітлено також дані про вартість відновлювального ремонту автомобіля та спричинену власнику, пряму матеріальну шкоду внаслідок пожежі, і така становить 138 670,93 грн. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини спричинення такої шкоди внаслідок винних дій відповідача, який неналежним чином провів технічний огляд автомобіля 17.10.2007 року - після заміни двигуна, то на нього суд покладає обовязок нести майнову відповідальність перед позивачем за спричинену матеріальну та моральну шкоду.

Вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що така завдана позивачці пережиттям почуття страху та нервового потрясіння при раптовій пожежі під час її перебування у автомобілі та керуванні чоловіком. Такі обставини не могли не вплинути на тривалість періоду часу для відновлення нормального психологічного стану позивачки. Затрати часу на забезпечення доказів по справі, порушення ритму життя внаслідок таких затрат часу та позбавлення можливості користування автомобілем, посилювало ступінь моральних страждань досить тривалий період часу, який підтверджується датами огляду машини у пошкодженому вигляді. Тому суд вважає, що 10 000 гривень є відповідною сумою для відшкодування моральної шкоди за рахунок відповідача.

При цьому у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені останнім судові витрати пропорційно до розмірі задоволених позовних вимог, а саме 743 гривні 63 коп. оплати висновку спеціаліста, 1 700 гривень судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду, а всього 2 563 гривні 63 коп. судових витрат.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи і відповідних їм правовідносин.

Встановивши такі обставини, районний суд прийшов до правильного висновку про наявність вини відповідача ТОВ Український автомобільний холдинг у завданні шкоди позивачці.

Проте, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Про необхідність урахування зазначених конституційних положень судам розяснено й у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду.

Так, згідно зі? ст. 1190 ЦК України особи, спільним?и діями або бездіяльністю яки?х було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України п. 3 № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року передбачено, що шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяній нею (в порядку часткової відповідальності).

У матер?іалах справи наявна заява адвоката позивачки про в?изначення відповідальності відповідача у частці відповідно д?о ступеня його вини, яка становить, на їхнє переконання, 99 %.

Як встановлено матеріалами справи та перевіреними доказами, заміну двигуна в зборці проведено ТОВ КІА Центр.

Вірно зазначивши у своєму рішенні, що при проведенні ремонтних робіт по заміні двигуна - проводиться відєднання джгута і послідуюче його встановлення в конструктивно передбачених кріпленнях, однак таке конструктивно передбачене кріплення не було забезпечене при проведенні робіт по встановленню нового двигуна і він експлуатувався незакріпленим, що в кінцевому результаті призвело до виникнення пожежі, районний суд поклав повну матеріальну відповідальність лише на ТОВ Український автомобільний холдинг, яке позивачка у кінцевих уточнених позовних вимогах визначила єдиним відповідачем по даній справі.

Однак в повній мірі з таким висновком суду в цій частині погодитись не можна, оскільки, зважаючи на викладені вище обставини справи та ураховуючи, що згідно Інструкції по експлуатації автомобіля КІА SORENTO, розділ Догляд за автомобілемпередбачено, що при пробігу 90 000 км. проводиться технічний огляд № 6, під час якого проводиться перевірка всієї електричної системи, та те, що гарантійне обслуговування автомобіля здійснювала Львівська філія товариства з обмеженою відповідальністю Український автомобільний холдинг, яке є структурним підрозділом відповідача ТОВ Український автомобільний холдинг, яка 17.10.2007 р. під час гарантійного строку проводила черговий плановий технічний огляд автомобіля, під час здійснення якого, належним чином не було перевірено електричну систему автомобіля, не виявлено зазначений вище недолік та не забезпечено належне кріплення джгута, і такі дії відповідача в значно більшій мірі знаходяться в причинному зв'язку з виникненням пожежі в задній нижній частині моторного відсіку в зоні пучка дротів від джгута до датчика обертів колінчастого валу двигуна належного позивачці автомобіля, колегія суддів вважає, що відшкодування позивачу матеріальної шкоди відповідачем, слід визначити у розмірі 90% від матеріального збитку 138 670,93 грн. за висновком спеціалістів № 3669/3670 від 15.10.2008 р. комплексного металознавчого, автотоварознавчого та пожежно-технічного дослідження Львівського науково-дослідного інституту судових експертизта, а також від від 10 000 грн. визначеної районним судом моральної шкоди.

Отже, позовні вимоги в частині відшкодування ТОВ Український автомобільний холдинг матеріальної шкоди підлягають задоволенню в розмірі 124 803,83 грн., моральної (немайнової) 9 000 грн.

Ураховуючи те, що районний суд ухвалив рішення при невідповідності висновків обставинам справи, при вирішенні спору неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, судове рішення на підставі ч. 1 п. п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні.

У звязку із зміною рішення суду першої інстанції та на підставі ст. 88 ЦПК України, колегія суддів визначає інший розмір відшкодування позивачеві понесених судових витрат. Враховуючи зменшення розміру задоволення позовних вимог в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2 229,27 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч. 1 п. 3 ст. 307, ч. 1 п.п. 3, 4 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Український автомобільний холдингзадовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 7 квітня 2011 року змінити, зменшивши розмір стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Український автомобільний холдингв користь ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди з 138 670 (сто тридцять вісім тисяч шістсот сімдесят) грн. 93 коп. до 124 803 грн. 83 коп. та з 10 000 (десять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди до 9 000 гривень, а всього з 148 670,93 грн. до 133 803 грн. 83 коп.

Зменшити розмір стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Український автомобільний холдингв користь ОСОБА_4 понесених нею судових витрат по справі з 2 563 (дві тисячі пятсот шістдесят три) гривні 63 коп. до 2 229 грн. 27 коп.

Всього стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Український автомобільний холдингв користь ОСОБА_4 136 033 (сто тридцять шість тисяч тридцять три) гривні 10 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Монастирецький Д.І.

Судді: Зубарєва К.П.

ОСОБА_7