н/п 2/2018/2979/2012
29 листопада 2012 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Бородіної Н.М.,
за участю секретаря Смирнової Т.Д.,
розглянувши у відкритому судовому цивільну справу за позовом ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -
встановив:
Позивач, ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», звернувся у суд з позовом про стягнення в солідарному порядку відповідачів, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заборгованості за договором кредиту № 74-В/08/12/ФО/П від 03.06.2008р. в загальній сумі 543132,97 грн..
Відповідач ОСОБА_1 у поданих запереченнях, проти задоволення позовних вимог заперечувала, зазначаючи, що банком невірно порахована сума заборгованості, відсутні підстави для дострокового стягнення усієї суми за договором кредиту. Крім того, просила застосувати до пені строк позовної давності у один рік та в порядку ч.3 ст.551 ЦК України зменшити суму неустойки.
Співвідповідач ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Співвідповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином
Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково виходячи з наступного.
03 червня 2008 року між ЗАКРИТИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «Банк НРБ», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" , згідно статуту, та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 74-В/08/12/ФО/П , відповідно до якого банк надає кредитні кошти в сумі 46 000 дол. США, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити за користування кредитними коштами проценти у розмірі 15% річних . 05.01.2010р. між банком і ОСОБА_1 укладена додаткова угода №2 до кредитного договору, якою змінений графік повернення заборгованості.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.1 ст. 1055 ЦК України договір кредиту укладається у письмовій формі.
Таким чином між ОСОБА_1 та банком був укладений за встановленою формою кредитний договір.
В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що договір кредиту та додаткова угода до нього, були підписані сторонами договорів, та позичальник отримав кредитні кошти передбачені договором кредиту, сплачував кошти за договором кредиту, що свідчить про згоду сторін за всіма істотними умовами договору.
Суд зазначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ст. 526 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом ( ст. 525 ЦК України).
Банк виконав свої зобов`язання та надав кредитні кошти розмірі 46 000,00 доларів США ОСОБА_1 , що сторонами не заперечується.
Відповідно до умов договору , а саме п. 1.3. кредитні кошти позичальник зобов`язався сплачувати в рахунок погашення кредитної заборгованості відповідно до графіку, згідно із додатком №1 до кредитного договору, що є його невід`ємною частиною , з кінцевим терміном повернення не пізніше «03»червня 2015 року.
05.01.2010 року додатковою угодою № 2 до кредитного договору, графік повернення заборгованості було змінено.
Відповідно до ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).
За змістом статті 549 ЦК під пенею розуміється грошова сума, яка встановлюється у відсотковому відношенні до простроченої суми за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання.
Згідно п. 10.1. за не своєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами , у визначені договором строки , позичальник зобов`язується сплатити банку пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання в розмірі 0,2% за кожен день прострочення.
Таким чином, станом на 07.06.2012 року, заборгованість ОСОБА_1 по договору кредиту складає 543132,97 грн..
Посилання ОСОБА_1 на не відповідність розрахунку банком заборгованості, судом не приймається, оскільки усі внесені ОСОБА_1 платежі були враховані банком та здійснений розрахунок у відповідності з умовами договору, що підтверджується розрахунком здійсненим банком, а також виписку по особовому рахунку та не спростована відповідачами.
Відповідно до ч.2 ст. 1050 Цивільного Кодексу України передбачено, якщо договором встановлено обов`язок позичальником повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики , що залишилася, та сплати процентів.
Також згідно п.8.2. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за договором у разі затримання позичальником щонайменше на один календарний місяць сплати частини кредиту та/або процентів, нарахованих за користування кредитними коштами.
Таким чином, оскільки відповідачем не виконуються умови договору щодо повернення кредиту та відсотків частками встановленими у графіку, у позивача є підстави для стягнення усієї заборгованості до закінчення терміну погашення кредиту.
Банк на виконання п.8.3 кредитного договору банк надсилав вимогу ОСОБА_1 про сплату заборгованості за договором кредиту, однак заборгованість по теперішній час не сплачена.
З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором, 03 червня 2008 року між банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, а також між банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки, які посвідчені приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левковою М.Ю. за реєстр. № 1222 та за реєстр. №1221. Також додаткова угода №2 до кредитного договору, укладена 05.01.2010р. між банком і ОСОБА_1 підписана, в тому числі поручителями.
Згідно із п. 2.1. договорів поруки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов`язались відповідати перед банком за виконання ОСОБА_1 зобов`язань, які випливають з кредитного договору № 74-В/08/12/ФО/П та можуть виникнути в майбутньому за кредитним договором, зокрема повернути кредит в сумі 46 000,00 дол. США, зі сплатою 15%, а у випадках, передбачених кредитним договором - достроково; а також сплатити неустойку.
Відповідно до ст..554 ЦКУ у випадку порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед боржником солідарно, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 несуть солідарну відповідальність перед банку за порушення ОСОБА_1 сплати зобов`язань за договором кредиту.
Банк на виконання п.4.2 договорів поруки надсилав вимоги поручителям про сплату заборгованості за договором кредиту, однак на теперішній час заборгованості за договором кредиту не сплачена
Між тим, відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Згідно ст.. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. При цьому сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Відповідно до ст.. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
При цьому у відповідності до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Як встановлено судом, кошти в сумі 100649,95 грн. (які підлягають стягненню з відповідачів) є неустойкою за договором кредиту . При цьому, відповідно до Постанови НБУ "Про затвердження Інструкції про порядок складання та оприлюднення фінансової звітності банків України" від 07.12.2004 N 598 збитки це перевищення суми витрат над сумою доходу, для отримання якого були здійснені ці витрати.
Як свідчать матеріали справи, заборгованість по виданій банком позичальнику кредитній сумі за договором № 74-В/08/12/ФО/П 334 складає 334108, 72 грн., тоді як неустойка ( пеня) за вказаним договором складає 100649,95 грн., що взагалі не перевищує суму збитків банку. Враховуючи відсутність обов`язкової умови для зменшення неустойки, передбаченої ч. 3 ст. 551 ЦК України, а саме перевищення неустойки розміру збитків банку, суд вважає, що підстави для зменшення неустойки відсутні.
Враховуючи зазначене та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» заборгованість за кредитним договором № 74-В/08/12/ФО/П в загальній сумі 514308 грн. 02 коп.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» 3219 грн. судового збору по 1073 грн. з кожного.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
десяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя