Справа № 435/1095/12
2/435/1255/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 листопада 2012 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Ткаченко К.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

її представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту проживання однією сімю без укладення шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, стягнення витрат на лікування та поховання, надання права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з названим позовом, надалі уточненим, посилаючись на те, що з квітня 2006 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_5, з яким познайомилась під час роботи в Амурській області, які продовжувались до моменту його смерті 20 вересня 2012 року. За цей час вони набули спільного майна у вигляді грошових банківських вкладів, відкритих на імя ОСОБА_5 Також незадовго до його смерті нею було витрачено грошових коштів на його лікування у сумі 5212 грн. 84 коп., а надалі, коли ОСОБА_5 помер, нею було витрачено грошових коштів на його поховання у сумі 4000 грн., тому просить суд встановити факт її проживання однією сім'єю без укладення шлюбу з ОСОБА_5 з 01 квітня 2006 року по 20 липня 2011 року; визнати спільною сумісною власністю її та ОСОБА_5 відкриті на його імя депозитні банківські вклади; визнати за нею право власності на 1/2 частку цих вкладів; стягнути з відповідача сина ОСОБА_5 на її користь витрати, понесені нею на лікування та поховання ОСОБА_5; надати їй право на спадкування за законом разом із спадкоємцями тієї черги спадкоємців за законом, яка закликається до спадкування після померлого ОСОБА_5 та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали уточнені вимоги у повному обсязі.

Відповідач та його представник заперечували проти їх задоволення у звязку з недоведеністю.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що знала ОСОБА_5 з 1976 року, що у 2006 році він черговий раз приїхав з Півночі у м. Кривий Ріг разом з позивачем, яку назвав своєю дружиною, з того часу вона з позивачем є подругами, ОСОБА_5 з позивачем неодноразово гостювали у неї, вона бачила, що відношення між ОСОБА_5 та позивачем були як між чоловіком та жінкою, вони жили разом та вели спільне господарство.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що у 2006 році разом з ОСОБА_5, якого знав з 1982 року, працював на Півночі, там же у 2006 році ОСОБА_5 познайомився з позивачем, з якою жив з 2006 року і до своєї смерті як на Півночі, так і у м. Кривому Розі як чоловік та жінка, вели спільне господарство, він неодноразово приїздив до квартири ОСОБА_5, де його постійно зустрічала позивач разом з ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показала, що відповідач є її племінником, а законна дружина ОСОБА_5 її рідною сестрою, відносини між якими були, як у кожній сім'ї, що ОСОБА_5, майже постійно працюючи на Півночі, надсилав її сестрі та відповідачеві матеріальної допомоги, а про стосунки ОСОБА_5 з позивачем їй взагалі нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що відповідач був її сусідом з 1972 року до 2005 року, батько відповідача ОСОБА_5 постійно проживав із своєю законною дружиною, десь у 80-х роках поїхав працювати на Північ, відкіля постійно надсилав своїй сім'ї матеріальної допомоги. Позивача вона іноді бачила, але не вважала її цивільною дружиною ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показала, що відповідач був її сусідом з 1983 року по 2007 рік, вона добре знала його батьків, батько відповідача ОСОБА_5 завжди жив для своє сім'ї, працюючи на Півночі, він допомагав сім'ї матеріально, вона бачила, що позивач приходила до ОСОБА_5, але в якості кого не знає.

Заслухавши пояснення сторін, дослідив матеріали справи, суд приходить до такого.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про встановлення факту її проживання однією сім'єю без укладення шлюбу з ОСОБА_5 з 01 квітня 2006 року по 20 липня 2011 року та визнання у звязку з цим фактом спільною сумісною власністю її та ОСОБА_5 відкритих на його імя депозитних банківських вкладів і про визнання за нею права власності на 1/2 частку цих вкладів, позивач послалась на положення ст. 74 СК України.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу може бути встановлений у судовому порядку.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Разом з тим згідно із ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

Отже при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, про що розяснено у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_5, який помер 20.07.2011 року, з 15.07.1972 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11, яка померла 17.07.2011 року і шлюбу між ними розірвано не було (а.с.85-87).

Відтак, ці позовні вимоги задоволенню не підлягають, позаяк факт, про встановлення якого просить позивач, не має для неї юридичного значення: від встановлення факту проживання позивача однією сім'єю без укладення шлюбу з ОСОБА_5 з 01 квітня 2006 року по 20 липня 2011 року не залежить виникнення права позивача на половину набутого у цей період майна, позаяк правила ст. 74 СК України щодо визнання спільною сумісною власністю та поділу майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, поширюються на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі.

Що ж до вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, понесених на лікування ОСОБА_5 та його поховання, то суд уважає про недоведеність цих вимог, оскільки на підтвердження позивачем витрат на лікування ОСОБА_5 не надано належних доказів, позаяк копії чеків та видаткових роздрібних не підтверджують понесення витрат на лікування саме позивачем, а на підтвердження витрат на поховання взагалі жодних доказів не надано.

На тих же підставах не підлягають задоволенню й вимоги про надання позивачеві права на спадкування за законом разом із спадкоємцями тієї черги спадкоємців за законом, яка закликається до спадкування після померлого ОСОБА_5, позаяк позивачем не надано доказів, що вона протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала чи надавала іншої допомоги ОСОБА_5 і що той на протязі цього ж тривалого часу через будь-які обставини перебував у безпорадному стані.

Отже, з урахуванням наведеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 74 СК України, ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 209, 212, 214-215, 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні уточненого позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту проживання однією сімю без укладення шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, стягнення витрат на лікування та поховання, надання права на спадкування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Попов.