Справа № 22-ц-1766/12 Головуючий у І інстанції Зінченко О.М.
Провадження № 22-ц/1090/2558/12 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 1 10.04.2012
РІШЕННЯ

Іменем України

10 квітня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Яворського М.А.,

суддів Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Соловйова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Громадської організації «Яхт-клуб «Борей» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 січня 2012 року у справі за позовом Громадської організації «Яхт-клуб «Борей» до ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

В січні 2011 року позивач ГО «Яхт-клуб «Борей» звернувся до суду із позовом про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 Заявлені вимоги позивач мотивував тим, що з 1993 року користується земельною ділянкою пл. 1,505 га., що розташована між захисною дамбою Конча-Заспа-Плюти та Канівським водосховищем на підставі Державного акту на право користування землею серії Б № 077471. В 2010 році після ухвалення ряду судових рішень позивач звернувся до ТОВ «Горизонт» для розроблення технічної документації з встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування, в процесі розробки якої встановлено, що земельна ділянка перейшла від ТОВ «Затишне» у власність відповідача ОСОБА_2 На думку позивача, відповідач набув право власності на спірну земельну ділянку незаконно, оскільки ТОВ «Затишне» було позбавлене права розпоряджатися земельною ділянкою та передавати майнові права на неї згідно ухвали від 30.09.2008 року, а єдиний законний розпорядник землі в межах селища Козин Обухівського району Київської області Козинська селищна рада будь-яких рішень про відчуження земельної ділянки, що перебуває у користуванні ГО «Яхт-клуб «Борей», не приймала. На підставі вищевикладеного позивач просив витребувати від відповідача на користь позивача земельну ділянку пл. 1,505 га., розташовану в с. Козин Обухівського району Київської області в межах вказаних координат.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 24 січня 2012 року в задоволенні позову ГО «Яхт-клуб «Борей» відмовлено.

Позивач ГО «Яхт-клуб «Борей», не погоджуючись із рішенням Обухівського районного суду Київської області від 24 січня 2012 року, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким позовні вимоги повністю задовольнити.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції даним вимогам закону не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову ГО «Яхт-клуб «Борей» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, суд першої інстанції виходив із того, що земельна ділянка ГО «Яхт-клуб «Борей» не зареєстрована в установленому порядку, межові знаки про винесення її в натурі на місцевості відсутні, а тому суд не вбачає підстав порушення прав позивача відповідачем; обґрунтування позовних вимог ґрунтуються на особистих міркуваннях позивача, які належним чином не підтверджуються матеріалами справи.

Однак з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися із наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно Державного акту на право користування землею серії Б № 077471, виданого у 1993 році та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право користування землею за № 330, ГО «Борей» передано в безстрокове користування земельну ділянку пл. 1,5 га. в смт. Козин Обухівського району Київської області в межах згідно із планом землекористування із цільовим призначенням будівництво громадського яхт-клубу.

Відповідно до ст. 23 ЗК України 1990 року в редакції, чинній на час одержання позивачем державного акту на право власності на земельну ділянку, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. За змістом вказаної норми право користування позивача спірною земельною ділянкою виникло після встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та одержання державного акту на право користування земельною ділянкою, а не після державної реєстрації цього права.

Правомірність отримання позивачем державного акту серії Б № 077471 від 1993 року встановлена рядом судових рішень, які набрали законної сили, і в силу ст. 61 ЦПК України дані обставини, встановлені відносно позивача ГО «Яхт-клуб «Борей», доказуванню не підлягають.

Так, постановою Верховного Суду України № 3-1860к09 від 26 травня 2009 року скасовано постанову Вищого господарського суду України від 04 березня 2009 року та залишено в силі постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 22 жовтня 2008 року, якою відмовлено в позові ТОВ «Затишне» до ГО «Яхт-клуб «Борей», треті особи Обухівська районна рада Київської області, Управління земельних ресурсів в Обухівському районі Київської області про визнання недійсним державного акту на право користування землею та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Постановою Вищого господарського суду України № 16/040-11 від 30.11.2011 року скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2011 року та залишено без змін рішення господарського суду Київської області від 11.05.2011 року у справі № 16/040-11 за позовом прокурора Обухівського району Київської області в інтересах держави в особі Козинської селищної ради до ГО «Яхт-клуб «Борей» про визнання недійсним державного акту на право постійного користування земельною ділянкою № 077471 від 1993 року, яким в задоволенні позову повністю відмовлено. Даним рішенням встановлено, що державний акт видавався виконавчим комітетом Обухівської районної ради народних депутатів на імя ГО «Борей» на підставі розробленого проекту відведення та отриманих всіх необхідних погоджень.

Вказані обставини підтверджуються наявними в справі доказами.

З огляду на викладене висновки суду першої інстанції про те, що позивач ГО «Яхт-клуб «Борей» не набув в передбаченому законом порядку права користування земельною ділянкою площею 1,5 га. в смт. Козин Обухівського району Київської області спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи та є помилковими. Відсутність реєстрації земельної ділянки в автоматизованій системі ведення державного земельного кадастру за ГО «Яхт-клуб «Борей» в межах Козинської селищної ради не спростовують наданих позивачем доказів права користування спірною земельною ділянкою.

Таким чином суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відсутність права позивача, яке підлягає захисту, в звязку із чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення по справі.

Вирішуючи заявлені позивачем позовні вимоги, колегія суддів приходить до висновку, що позов ГО «Яхт-клуб «Борей» не підлягає до задоволення, оскільки обраний позивачем спосіб захисту права не ґрунтується на законі.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, на яку посилається позивач як на підставу задоволення позовних вимог, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За змістом вказаної норми позивачем за віндикаційним позовом може бути лише власник майна, яке незаконно вибуло із його володіння, при цьому позивач повинен довести належність йому майна на праві власності.

Разом із тим позивач ГО «Яхт-клуб «Борей» є не власником, а є користувачем спірної земельної ділянки, відтак правила ст. 387 ЦК України щодо захисту права власності на позивача не поширюється, а тому заявлені позивачем позовні вимоги колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними та відмовляє позивачу в задоволенні позову.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для його скасування із ухваленням нового рішення про відмову ГО «Яхт-клуб «Борей» в задоволенні позову з інших підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Громадської організації «Яхт-клуб «Борей» задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 січня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити Громадській організації «Яхт-клуб «Борей» в задоволенні позову до ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий : Яворський М.А.

Судді : Кашперська Т.Ц.

ОСОБА_3