Справа № 2-136/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2012 .

Артемівський міськрайонний суд в Донецькой області

у складі: головуючого судді - БУКРЄЙ С. П.

при секретарі - Тімченко Т.Ю.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

третьої особи на боці позивача- Болхової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного ОСОБА_4 товариства Страхова компанія Дніпроінмедпро стягнення страхового відшкодування у розмірі 137962.72 гривні за договором В№ ТР-Д03-02 добровільного страхування наземного транспорту від 11 березня 2008 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказував, що 11 березня 2008 року між ним та відповідачем ОСОБА_4 страховим товариством закритого типу Дніпроінмедв особі директора Донецького регіонального представництва, був укладений договір страхування наземного траспортного засобу В№ ТР Д 03-02. 20 травня 2008 року о 15 годині 20 хвилин автомобіль НОМЕР_1, яким на підставі відмітки в свідоцтві про реєстрацію автомобіля, керував його син ОСОБА_5 по проспекту Ленінському в м. Донецьку в районі цирку зіткнувся з автомобілем Мазда-3 р/н/ АН 7500ВХ під керуванням ОСОБА_6, в наслідок чого автомобіль НОМЕР_1 був пошкоджений. Одразу після виникнення дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_5 по телефону повідомив про це представника Донбаської філії відкритого акціонерного товариства Родовід БанкОСОБА_7, яка про виникнення страхового випадку по телефону повідомила керівника Донецького представництва АСКЗТ ДніпроінмедОСОБА_8, який прибув на місто події, де склав необхідні документи про настання страхового випадку. Оскільки на момент виникнення дорожньо-транспортної події він був відсутній у м. Донецьку, так як знаходився в м. Києві, письмова заява до АСКЗТ Дніпроінмедпро виникнення страхового випадку і виплату страхового відшкодування ним була подана лише 02.06.2008 року. У жовтні 2008 року він отримав лист від відповідача АСКЗТ Дніпроінмед, яким йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, що зявилося для нього підставою звернутися з позовною заявою до суду про стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 86080 гривень 40 копійок, витрат за експертні дослідження у розмірі 480 гривень, 2000 гривень витрат за правову допомогу, та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

До судового засідання від позивача надійшла уточнена позовна заява в якій останній уточнив свої позовні вимоги і просить стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 137962 гривні 72 копійки, витрати на повідомлення заінтересованих осіб про огляд автомобіля в розмірі 192 гривні 82 копійки, витрати про відправку телеграм та по сплаті за експертизу в розмірі 562 гривні 80 копійок.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_1 діюча за довіреністю на уточнених позовних вимогах наполягали та просили їх задовольнити пояснивши, що АСКЗТ Дніпроінмед, на їх думку, беспідставно відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування у звязку з дорожньо -транспортною пригодою, яка відбулася 20 травня 2008 року о 15 годині 20 хвилин по проспекту Ленінському в м. Донецьку, в наслідок чого автомобіль НОМЕР_1 був пошкоджений, оскільки на місці ДТП був присутнім представник відповідача ОСОБА_8, який склав заяву та схему ДТП і якому його син в той же день подав заяву про виникнення страхового випадку та виплату страхового відшкодування, а він особисто зміг подати таку заяву лише 02.06.2008 року, оскільки до цього часу він з 20.05.2008 року по 02.06.2008 року знаходився в м. Києві. Крім того вважають, що його син не ухилявся від медичного огляду, оскільки робітник ДАЇ після дорожньо-транспортної пригоди його не направив для огляду на стан спяніння. У п. 16.5 договору добровільного страхування наземного транспорту від 11.03.2008 року В№ ТР Д03-02 конкретних строків проходження медичного огляду не встановлено і тому син позивача, відчуваючи себе погано після ДТП, такий медичний огляд пройшов за власним бажанням 21.05.2008 року.

Третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних позовних вимог, суду пояснив, що 20 травня 2008 року , після дорожньо-транспортної пригоди він особисто викликав представника відповідача ОСОБА_8 та представника банку. Про необхідність подання заяви відповідачу про ДТП він не знав. На момент ДТП його водійське посвідчення було у другій машині і при ньому його не було.

Представник третьої особи Родовід Банкв судове засідання не зявився та надав письмову заява про розгляд справи в його відсутність та просить задовольнити позовні вимоги позивача та суму страхового відшкодування перерахувати на поточний рахунок банку на погашення заборгованості за кредитним договором, який укладений між ними та позивачем, з передачею позивачем автомобіля НОМЕР_1 в заставу на забезпечення виконання обовязків по кредитному договору, який було застраховано за договором добровільного страхування наземного транспорту від 11.08.2008 року.

В судовому засіданні представник відповідача діючий за довіреністю ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги позивача не визнав та вважає їх необґрунтованими і безпідставними, оскільки третя особа ОСОБА_5 в день ДТП 20.05.2008 року отримав на місці ДТП від інспектора ДАЇ направлення до наркологічного диспансера на проведення огляду для встановлення факту спяніння, але знехтував цим направленням та в порушення умов договору страхування не здійснив огляд безпосередньо після ДТП, як того вимагає п. 15.5 даного договору та здійснив такий огляд лише наступного дня після ДТП, що, відповідно до п.п. 17.17.14 п. 17.17 і п. 17.21 договору страхування, є підставою для відмови виплати страхового відшкодування. Представник відповідача не виїжджав на місце ДТП і нічого не складав, заяву про ДТП позивачем була подана лише 02.06.2008 року. Відповідно до п.п. 15.5 та 15.12 договору страхування неповідомлення по скоєння ДТП є підставою для відмови у відшкодуванні. Крім того представник відповідача вважає, що у них взагалі не виник обовязок щодо виплати страхового відшкодування, оскільки конкретні дії водія, т.т. ОСОБА_5, виключають факт пошкодження автомобіля у ДТП як страховий випадок, оскільки ОСОБА_5 керував автомобілем НОМЕР_1 без посвідчення водія, допустив грубе порушення правил дорожнього руху та вчинив з використанням наземного транспортного засобу протиправні дії, т.т. адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, за яке передбачена адміністративна відповідальність.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені сторонами докази по справі, зясувавши обставини справи суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 989 ЦК України на страхувальника покладено обовязок повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором, а також повідомлення страховика про настання страхового випадку у строк, який дає страховику можливість дослідити обставини справи та дійти висновку про визнання його страховим випадком чи відмову в цьому.

Відповідно до п.15 договору В№ ТР-Д03-02 добровільного страхування наземного транспорту від 11.03.2008 року укладеного сторонами страхувальник при настанні страхового випадку повинен : не пізніше наступного робочого дня з дати настання страхового випадку, будь-яким чином повідомити страховика та вигодонабувача про настання страхового випадку з подальшим письмовим підтвердженням. Письмове підтвердження повинно бути надане страховику по пошті або вручене представнику страховика впродовж двох робочих днів з дати наставання страхового випадку. У випадку, коли виконання даних умов було неможливим для Страхувальника, Страхувальник повинен підтвердити це документально (п.п. 15.1 договору); при ДТП здійснити медичний огляд для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спягніння (п.п. 15.5 договора); негайно звернутися у відповідні державні органи (ДАІ , органи внутрішніх справ, органи пожежної безпеки та ін.) повідомити їм про подію, яка має ознаки страхового випадку, здійснити всі інші дії, які вимагає чинне законодавство країни, де стався страховий випадок, а також негайно сповістити вигодонабувача про настання страхового випадку. При цьому, відповідно до п.п. 15.12 договору, ці обовязки розповсюджуються і на осіб, які мають право керувати транспортним засобом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 20 травня 2008 року о 15 годині 20 хвилин керував автомобілем НОМЕР_1 по проспекту Ленінському в м. Донецьку в районі цирку і порушивши правила дорожнього руху України зіткнувся з автомобілем Мазда-3 р/н/ АН 7500ВХ під керуванням ОСОБА_6, в наслідок чого автомобіль НОМЕР_1 був пошкоджений.

Даний факт підтверджується поясненнями ОСОБА_5 та постановою Ленінського районного суду м. Донецька від 05 травня 2009 року, згідно якої ОСОБА_5 було визнано винним за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрито у звязку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

На підтвердження належного виконання позивачем та його сином обовязків за договором страхування в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він працював начальником представництва ПАТ Страхова компанія Дніпроінмеді його ОСОБА_5 повідомив по телефону, що відбулося ДТП і він виїхав на місце ДТП. Він попередив ОСОБА_5 про те, що йому необхідно надати документи. Коли та хто подавав йому заяву про настання страхового випадку він не памятає. Подальше письмове підтвердження було подано, але в які строки він теж не памятає.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили, що вони знають позивача ОСОБА_3 так як працюють разом. В кінці квітня 2008 року 29-30 чисел вони разом ОСОБА_3 їздили у м. Вишгород, де займалися продажем саджанців і на початку червня 2008 року повернулися додому. До їх повернення ОСОБА_3 подзвонив син та повідомив про ДТП та пошкодження автомобіля, в силу чого позивач хотів повернутися додому, але син сказав йому що він все владнає.

Приймаючи до уваги, що п.15.1 договору передбачає обовязок позивача будь-яким чиномповідомити Страховика та Вигодонабувача про настання страхового випадку, суд вважає свідчення свідка ОСОБА_8, в сукупності пояснень ОСОБА_5, достатніми доказами факту повідомлення Страховика та Вигодонабувача про настання страхового випадку.

Між тим п. 15.1 зобовязує позивача впродовж двох робочих днів з дати настання страхового випадку надати Страховику письмове підтвердження по пошті або особисто шляхом вручення представнику Страховика.

В судовому засіданні встановлено, що таке письмове підтвердження, т.т. заява про настання випадку, що має ознаки страхового подана позивачем лише 02.06.2008 року, т.т. поза межами встановленого договором строку, що підтверджується наявністю в матеріалах справи такої заяви та не заперечується позивачем.

Суд вважає, що надані позивачем докази про неможливість виконання цієї умови позивачем, т.т. пояснення свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, не є належними та такими, що безперечно підтверджують цей факт, оскільки в такому випадку ОСОБА_3, або ОСОБА_5 повинен підтвердити неможливість виконання цієї умови документально (п.15, п.п. 15.1).

Суд вважає, що письмова відмова Страховика у виплаті страхового відшкодування від 06.10.2008 року ґрунтується на умовах договору.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 порушено п. 15.5 договору, який зобовязує позивача, або особу, яка керувала транспортним засобом при ДТП здійснити медичний огляд для встановлення факту вживання психоактивної речевини та стану спягніння.

Суд вважає безпідставними заперечення представника позивача з приводу того, що ОСОБА_5 виконав п.15.5 договору пройшовши медичний огляд 21.05.2008 року, оскільки умовами договору не передбачений період проходження медичного огляду, а працівники ДАЇ не направляли його на медичний огляд зовсім.

Як встановлено у судовому засіданні і підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Донецька від 05 травня 2009 року про адміністративне правопорушення ДТП відбулося 20.05.2008 року в 15.20 годин.

Цією ж постановою встановлено, що ознак алкогольного спяніння та тілесних ушкоджень у водіїв не було і працівником ДАЇ ОСОБА_11 було видано ОСОБА_5 направлення на медичний огляд на місці ДТП.

Відповідно до п.1.2 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.09.2009 N 400/666 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 жовтня 2009 року за N 931/16947 (далі Інструкції), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 1.8 Інструкції передбачає, що у разі дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп'яніння учасників цієї пригоди є обов'язковим у вищезазначених закладах охорони здоров'я та, відповідно до п. 2.9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, уповноважена особа Державтоінспекції МВС забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, при відсутності у водія ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів та тілесних ушкоджень, доставка водія до медичного закладу для працівників ДАЇ, відповідно вказаній Інструкції, не обовязкова.

Між тим, відповідно до п. 15.5 договору проходження медичного огляду на стан спяніння, це обовязок ОСОБА_5

При цьому суд приймає до уваги вимоги п.2.9 Інструкції щодо часу проведення такого огляду, т.т. не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів.

Як вбачається з наданого ОСОБА_5 суду протоколу № 4478 медичного огляду, ОСОБА_5 почав його проходити лише 21 травня 2008 року в 20.50 годин, т.т. аж через 29 годин після ДТП. При цьому суд приймає до уваги відсутність належних та достатніх доказів наявності поважних причин, які б завадили ОСОБА_5 своєчасно виконати п.15.5 договору.

Відповідно до ч.2 ст. 991 ЦК України договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

За умовами п. п. 17.17;17.17.14; 17.21 укладеного сторонами договору добровільного страхування наземного транспорту страхове відшкодування не виплачується, якщо страхувальник (його уповноважений представник, або особи, які мають право керувати транспортним засобом згідно з умовами даного договору) не виконав своїх обовязків, передбачених даним договором, т.т. п.п. 15.1; 15.4 . Страховик має право повністю або частково відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо страхувальник або особи, які мають право керувати транспортними засобами не виконали обовязків передбачених даним договором.

Таким чином суд вважає, що відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування ґрунтується на законі та умовах договору.

Одночасно суд вважає можливим погодитися з позицією представника відповідача у судовому засіданні з приводу відсутності у відповідача зобовязань по виплаті страхового відшкодування позивачу у звязку з відсутністю страхового випадку.

Відповідно до п.3 договору страховим випадком за даним Договором визначається подіє, яка сталася з наземним транспортним засобом пошкодження чи знищення транспортного засобу.

Але п.12 Договору виключає наявність страхового випадку у разі: 2) експлуатації наземного транспортного засобу за відсутності належного посвідчення на керування наземним транспортним засобом; 3) вчинення з використанням наземного транспортного засобу протиправних дій, за які передбачена відповідальність згідно діючого законодавства України; 9) грубого порушення ПДР, а саме: недодержання вимог дорожніх знаків та дорожньої розмітки, що забороняють рух транспортних засобів.

Постановою Ленінського районного суду м. Донецька від 05 мая 2009 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 по ст.. 124 КУпАП та матеріалами цієї справи доведені факти керування ОСОБА_5 20 травня 2008 року о 15 годині 20 хвилин автомобілем НОМЕР_1 по проспекту Ленінському в м. Донецьку в районі цирку без посвідчення водія та порушив п. 11.4 правил дорожнього руху України і не виконав вимоги дорожнього знаку 4.7.

Пункт 11.4. Правил дорожнього руху України встановлює, що на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Дорожній знак 4.7 встановлює об'їзд перешкоди з правого боку.

Таким чином ОСОБА_5, керуючи транспортним засобом, грубо порушив ПДР, а саме не виконав вимоги дорожнього знаку та п. 11.4 ПДР, що забороняють рух транспортного засобу у конкретному напрямку, в результаті чого і був визнаний винним у ДТП та в порушенні ст.. 124 КУпАП за що передбачена відповідальність згідно діючого законодавства України

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням по адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, при наявності вказаних обставин, які передбачені умовами договору, виключається наявність страхового випадку, а тому суд вважає, що зобовязання відповідача по сплаті страхового відшкодування позивачу за умовами договору не виникли.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 82, 209, 212 215 ЦПК України; ст.ст. 989,991 ЦК України суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА Страхова компанія Дніпроінмед про стягнення страхового відшкодування у розмірі 137962.72 гривні за договором В№ ТР-Д03-02 добровільного страхування наземного транспорту від 11 березня 2008 року, укладеним між ОСОБА_4 страховим товариством закритого типу ДНІПРОІНМЕДта ОСОБА_3 ЗАЛИШИТИ ОСОБА_12.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення у повному обсязі виготовлено 16 квітня 2012 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя С. П.Букрєй