Справа № 2-377/12
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2012 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Линника В.Я.,

при секретарі Адаменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Ірпінського міського відділу ГУМВС України в Київській області про виселення,

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб м. Ірпінь, про виселення, який позивач мотивував тим, що він мешкає в належній йому на праві власності 1/4 будинку № 44 по вул. Вокзальна в м. Буча Київської області (що виділена в натурі). За цією ж адресою прописана відповідач ОСОБА_2.

Позивач неодноразово пропонував відповідачці виселитися з його 1/4 частини будинку, але вона відмовилась це зробити. Вважає, що проживання (користування) відповідача у 1/4 частині будинку, що належить йому на праві приватної власності, не відповідає його волі, що обмежує і порушує його право власності на будинок.

Просить суд виселити ОСОБА_2 з 1/4 будинку, що знаходиться за адресою: м. Буча Київської обл., вул. Вокзальна, 44; Зобовязати Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб м. Ірпінь зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в 1/4 будинку 44, вул. Вокзальна, м. Буча Київської обл.

В судове засідання позивач не зявився, його представники в судовому засіданні позов підтримали, підтвердили обставини, наведені в позовній заяві, доповнили позовні вимоги просили визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування ј частиною будинку № 44 по вул. Вокзальна в м. Буча Київської області.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали, вказували, що в зазначену частину будинку відповідачку було вселено рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 19.03.2010 р., тому вона має право невизначений строк проживати там, а правові підстави для її виселення відсутні. На даний час відповідачка не проживає в будинку, тому що позивачем було змінено замок на вхідних дверях, а їй такі ключі не надано. Просили відмовити у позові.

Судом з урахуванням думки учасників розгляду справи Ірпінського міського відділу ГУМВС України в Київській області було залучено до розгляду справи в якості відповідача, а Відділ громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб м. Ірпінь виключено із учасників розгляду справи, оскільки даний відділ не є юридичною особою.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 міського відділу ГУМВС України в Київській області не зявився, від відповідача надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності.

Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що позивач є власником відокремленої ј частини будинку № 44 по вул. Вокзальна в м. Буча Київської області, яка складається з приміщень 1-2, 1-3, 1-4, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 16.06.1979 р. (а.с. 5-6), технічним паспортом на будинок (а.с. 33-37). Позивач є дідом відповідачки, що встановлено Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 19.03.2010 р. (а.с. 15-17), яким відповідачку разом з її малолітнім сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 було вселено у зазначену частину будинку та зобовязано позивача не чинити перешкод їй у користування цими жилими приміщеннями.

Як визнали в судовому засіданні сторони, після набрання цього рішення законної сили відповідачку в примусовому порядку було вселено в зазначену частину будинку і їй передано ключі від вхідних дверей, однак на даний час відповідачка більше року в будинку не проживає, оскільки позивачем було змінено замки на вхідних дверях будинку, а їй не надано ключі від них.

Відносини щодо вселення, виселення та права користування житлом регулюються нормами Житлового кодексу УРСР (далі ЖК УРСР).

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЖК УРСР членів сімї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно з ст. 116 ЖК УРСР якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Суд відмовляє у виселенні відповідачки із частини будинку № 44 по вул. Вокзальна в м. Буча Київської області, що належить позивачу, оскільки відповідачка фактично не проживає у зазначеній частині будинку.

Крім того, судом встановлено, що відповідачку на законних підставах (за рішенням суду) було вселено в ј частину будинку № 44 по вул. Вокзальна в м. Буча Київської області, а позивачем всупереч вимог ст. 30 ЦПК України не надано доказів наявності підстав, передбачених ст. 116 ЖК УРСР, для її виселення.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК УРСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 цього Кодексу при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Хоч судом і встановлено, що відповідачка не проживала в спірній частині будинку більше одного року, однак, дані обставини виникли через перешкоди, які чинив їй позивач, шляхом зміни у вхідних дверях замків, тому суд вважає, що вона не проживала у зазначених жилих приміщеннях з поважних причин.

Отже, відсутні підстави для визнання відповідачки такою, що втратила право на користування ј частиною будинку № 44 по вул. Вокзальна в м. Буча Київської області, в звязку з чим суд відмовляє в цій частині позову.

Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що в його частині будинку відсутнє місце та умови для проживання відповідачки з дитиною, тому що дане питання зясовувалось під час прийняття рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19.03.2010 р.

Суд не приймає до уваги наданий позивачем акт обстеження житлово-побутових умов проживання від 19.01.2012 р., складений депутатом Бучанської міської ради (а.с. 27), оскільки даний акт було складено зі слів заінтересованої особи ОСОБА_5 (дочки позивача) та сусідів, які не несуть жодної відповідальності за правдивість показань.

Суд відмовляє в позові в частині зобовязання зняття відповідачки з реєстраційного обліку, оскільки позивачем не надано доказів того, що він звертався до відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області з цього питання і йому в цьому було відмовлено, отже відсутні докази порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту судом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 116, 157 ЖК УРСР, ст.ст. 30, 60, 61, 209, 215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Відмовити у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Ірпінського міського відділу ГУМВС України в Київській області про виселення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які були відсутні під час проголошення рішення, - з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_6