Справа № 4-с/2113/18/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2012 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Марків Т.А.,

при секретарі Яковлєвій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, м. Каховка Херсонської області, скаргу ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області ОСОБА_2,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на рішення головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області ОСОБА_2

Вимоги мотивовано тим, що рішенням Каховського міськрайонного суду від 15 жовтня 2007 року з ОСОБА_3 ухвалено стягувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання їх повнолітньої дочки ОСОБА_4 У звязку з тим, що на виконанні відділу знаходилися декілька виконавчих провадження відносно ОСОБА_3, 26 вересня 2011 року провадження щодо стягнення аліментів приєднано до зведеного виконавчого провадження, за яким вже було проведено перші прилюдні торги арештованого майна боржника. На прилюдних торгах арештоване майно реалізовано не було, тому заявник виявила бажання залишити собі таке майно. Державним виконавцем запропоновано внести в строк до 02 липня 2012 року різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на її користь на підставі виконавчого листа про стягнення аліментів. Із такою пропозицією заявник не згодна вважаючи, що початкова вартість арештованого майна значно завищена, тому що експертом під час проведення оцінки не враховано всіх чинників, що впливають на ціноутворення вказаної частини квартири. Звернення до виконавчої служби щодо призначення рецензування звіту про оцінку арештованого майна залишилося без задоволення. Враховуючи вищенаведене просила суд визнати рішення головного державного виконавця Каховського міськрайонного управління юстиції щодо внесення різниці між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на її користь з ОСОБА_3 незаконним, зобовязати державного виконавця призначити переоцінку арештованого майна та стягнути понесені нею судові витрати.

В судовому засіданні представник заявника на задоволенні вимог наполягала, з підстав викладених у скарзі.

Представник відділу державної виконавчої служби Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області в судовому засідання заперечувала проти задоволення скарги, пояснивши, що в провадженні відділу ВДВС Каховського МРУЮ знаходиться зведене виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчих листів №1-290 та № 2-2395. Для примусового виконання у межах зведеного провадження державним виконавцем були призначені прилюдні торги з реалізації арештованого майна боржника, які не відбулися у звязку з відсутністю купівельного попиту. Державним виконавцем 29 лютого 2012 року ОСОБА_1 надіслано лист щодо зясування можливості реалізації її права на залишення нереалізованого майна боржника. На зазначену пропозицію ОСОБА_1 погодилась, проте заперечувала проти експертної оцінки вартості майна, вважаючи її завищеною та просила призначити рецензування звіту. Вимоги стягувача про рецензування звіту були залишені без задоволення, оскільки на момент проведення торгів здійснена оцінка була чинною, а Законом України Про виконавче провадженняпередбачено лише право стягувача погодитися залишити за собою майно чи ні, без будь-яких додаткових вимог чи умов, окрім цього чинним законодавством не передбачено на стадії вирішення питання про залишення майна за стягувачем, як таке, що не було реалізоване, можливості повторної оцінки майна.

Судом встановлено, що рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 15 жовтня 2007 року ухвалено: стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання повнолітньої дитини: дочки ОСОБА_4 у розмірі 550 грн., щомісячно на період її навчання до 18 червня 2010 року (а.с. 6).

З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_3 слідує, що станом на 01 вересня 2010 року заборгованість боржника становить 17 188,43 грн. (а.с. 7).

Постановою від 17 серпня 2011 року державного виконавця, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів закінчено у звязку із закінченням строку виконання (а.с. 8). 14 вересня 2011 року постанову про закінчення виконавчого провадження від 17 серпня 2011 року, скасовано як таку, що винесено з порушенням норм матеріального права (а.с. 9).

У звязку з знаходженням декількох виконавчих листів щодо стягнення боргу з одного й того ж боржника ОСОБА_3 заборгованості на користь стягувачів, постановою державного виконавця від 26 вересня 2011 року виконавче провадження щодо виконавчого листа про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 приєднано до зведеного виконавчого провадження (а.с. 10).

Відповідно до висновку про вартість обєкта незалежної оцінки, затвердженої 14 червня 2011 року оцінювачем ОСОБА_5, ринкова вартість 1/3 частини (ідеальна частка у приватній спільній власності) 2-кімнатної квартири № 23 загальною плошею 48,9 кв.м., розташованої за адресою: м. Каховка Херсонська область, проспект Ворошилова, № 11, яка належить ОСОБА_3, на дату оцінки 07 червня 2011 року становить 40 680 грн. (а.с. 11).

31 серпня 2011 року на підставі постанови державного виконавця проведено уцінка арештованого майна, що передане на реалізацію, що належить ОСОБА_3 на 30 % від початкової вартості майна. Вказана постанова надіслана сторонам виконавчого провадження 31 вересня 2011 року за вих. № 6137 (а.с. 12).

Листом державного виконавця від 16 грудня 2011 року за вих. № 10-27/9556 стягувачів за зведеним виконавчим провадженням повідомлено про проведення узгодження уцінки арештованого майна у звязку з відсутністю купівельного попиту на других прилюдних торгах (а.с. 31).

Заявою від 20 грудня 2011 року представник стягувача ОСОБА_1 надав згоду на повторну уцінку арештованого майна на 50% початкової вартості (а.с 32).

Стягувачам у зведеному провадженні 29 лютого 2012 року за вих. № 07-27/1383 надіслано розяснення щодо можливості реалізації права на залишення за ними нереалізованого майна (а.с. 33).

У відповіді на пропозицію державного виконавця щодо залишення за стягувачами нереалізованого майна боржника від 05 березня 2012 року ОСОБА_1 висловила бажання залишити за собою нереалізоване майно, не погодившись лише з висновком про початкову вартість арештованого майна (а.с 13, 34).

У звязку з висловленим бажання щодо залишення нереалізованого майна боржника, державним виконавцем 15 червня 21012 року за вих. № 07-27/3709 на адресу ОСОБА_1 надіслано пропозицію на реалізацію зазначеної можливості внести в строк до 02 липня 2012 року на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу ДВС Каховського МРУЮ різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягнення на її користь, так як початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України Про виконавче провадженняу разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони обєднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем (п. 3 ст. 58 Закону України Про виконавче провадження).

Згідно із п.6 ст. 62 Закону України Про виконавче провадження, у разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобовязаний у пятнадцятиденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом (п. 8 ст. 62 Закону України Про виконавче провадження).

Згідно із абз. 2 п. 5.12.7 Інструкції Про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року, якщо вартість непроданого майна боржника перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом, і стягувач виявив бажання залишити за собою непродане майно, то він зобовязаний протягом 15 днів з дня відповідного повідомлення державного виконавця внести на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби різницю між вартістю непроданого майна та сумою коштів, які підлягають стягненню на його користь. Майно передається стягувачу за оцінкою, за якою воно було передано на реалізацію.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадженняу справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби (дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів).

У справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, повязані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, суд перевіряє відповідність цих дій положенням ст.ст. 55, 57 Закону України Про виконавче провадження. Для проведення оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських, річкових суден, а також майна, вартість якого перевищує 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець зобовязаний залучити до участі у виконавчому провадженні оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні(п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження.

Суд, заслухавши представника заявника, представника відділу ВДВС Каховського МРУЮ, дослідивши матеріали справи вважає, що дії державного виконавця щодо надання пропозиції стягувачу сплатити різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на її користь винесена з дотриманням Інструкції Про проведення виконавчих дій, Закону України Про виконавче провадженнята в межах повноважень державного виконавця, а вимоги заявника з приводу зобовязання до вчинення переоцінки арештованого майна боржника є необґрунтованими, враховуючи ту обставину, що початкова вартість майна за проведеною оцінкою від 14 червня 2011 року, та процедура продажу майна з прилюдних торгів були відомі сторонам зведеного виконавчого провадження і не оскаржувалися у встановленому порядку.

Керуючись ст.ст. 8, 21, 22, 24, 55, 124 Конституції України,

Постановою Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду

судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб

державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого

провадженнявід 26 грудня 2003 року № 14,

ст. 383, 386 387 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області ОСОБА_2 щодо зобовязання сплатити різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягнення за виконавчим листом та зобовязання державного виконавця до призначення проведення переоцінки арештованого майна відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом пяти днів з дня отримання її копії особою, яка оскаржує ухвалу, до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_6