Провадження № 22ц/2090/5400/2012 р.
Справа № 2033/2-511/11 Головуючий 1 інстанції Горпинич О.В.
Категорія: сімейні Доповідач: Овсяннікова А.І
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Сащенко І.С.

при секретарі Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 05 червня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про участь батька у вихованні дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку та способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про участь батька у вихованні дитини.

В обґрунтування позову вказала, що з ОСОБА_2 вона познайомилася у 2005 році. 14 квітня 2007 року у них народилася донька ОСОБА_3.

На той час відповідач був громадянином ОСОБА_4 та мав сімю, яка проживає в ОСОБА_4 і куди він періодично їздив.

Відповідач першу сімю не залишив і на початку 2010 року вони розійшлися.

Стосовно побачень з донькою у них стали виникати сварки.

Відповідач вимагав віддавати йому дитину не тільки для побачень, але й залишення її у нього на добу і більше.

На її заперечення погрожував, що вона може взагалі не побачити дитину, та у неї і її сімї будуть неприємності.

Вона реально сприймає такі погрози, оскільки відповідач є громадянином іншої країни і може вивезти дитину до ОСОБА_4.

Просить встановити час спілкування з дитиною кожну суботу з 10 до 12 години по місцю її проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 безпосередньо у її присутності або присутності членів її сімї.

Відповідач позов не визнав.

Звернувся до суду з зустрічною позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та щодо участі у її вихованні.

В обгрунтування позову вказав, що відповідачка перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною; рішення опікунської ради щодо часу його побачень з дитиною не виконує.

Просить зобовязати відповідачку усунути перешкоди у його спілкуванні з донькою та щодо участі у її вихованні; змінити порядок спілкування з донькою, що встановлений органом опіки і піклування, виключивши з нього присутність матері, яка під час побачень з донькою заважає їх спілкуванню; встановити йому час для спілкування з донькою та участі у її вихованні щонеділі по вівторках та четвергах з 16.00 до 19.00 години, другого та четвертого тижня місяця по суботах з 10.00 години до 13.00 години за місцем на його вибір, а першого та третього тижня місяця з 16.00 п'ятниці до 18.00 неділі за місцем його постійного помешкання та зобов'язати ОСОБА_1 дотримуватися цього режиму відносин з донькою; визнати за ним право відпочинку з донькою щорічно влітку у липні місяці впродовж календарного місяця - 30 днів без присутності матері; стягнути з відповідачки 3000 грн. спричиненої нею йому моральної шкоди стосовно порушення його батьківських прав.

Представники третьої особи зазначили, що батькові дитини слід надати можливість у спілкуванні з донькою, але при прийнятті рішення покладалися на розсуд суду з урахуванням інтересів дитини.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 05 червня 2012 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про участь батька у вихованні дитини - відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку та способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини - задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди у спілкуванні та прийнятті участі у вихованні ОСОБА_2 із донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визначено наступний спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2: щонеділі по вівторках та четвергах з 16 до 19 години, другого та четвертого тижня місяця по суботах з 10 до 13 години без присутності матері за місцем на вибір позивача, але щоб це не створювало загрози для дитини, з обов'язковим поверненням дитини до місця постійного проживання.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 500 грн..

В решті позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на безпідставність прийнятого судом рішення. Судом необґрунтовано не прийнято її доводи та заперечення.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

03 квітня 2007 року народилася ОСОБА_3, батьками якої є сторони.

Донька сторін мешкає разом з матірю, що не оспорюється сторонами .

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має прав перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Крім того ст.. 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересам дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та визначаючи час для його спілкування з донькою по вівторках та четвергах з 16 до 19 години та другого та четвертого тижня по суботах з 10 до 13 години без присутності матері суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що він як батько має право на спілкування з донькою, однак ОСОБА_1 йому в цьому перешкоджає.

Заперечення ОСОБА_1 були предметом ретельного дослідження суду першої інстанції і їм дана належна оцінка.

Посилання ОСОБА_1, що цей час для спілкування з дитиною повинен проводитися у її присутності або присутності її рідних, оскільки існує ймовірність вивезення дитини до іншої країни, судовою колегією не приймається.

Будь яких доказів щодо можливого перевезення дитини без згоди та відома позивачки до ОСОБА_4 нею не надано. При цьому відповідач це взагалі оспорює.

Жодних доказів не надано позивачкою і щодо того, що спілкування ОСОБА_2 з донькою без присутності матері буде негативно впливати на дитину.

Наявність неприязних стосунків між батьками не оспорюється.

Судом підставно враховано, що Вікторії 5 років, вона мешкає з матірю і має велику, у порівнянні з дорослою людиною, вразливість і що мати має певний вплив на формування думки дитини стосовно батька.

Законодавець зазначає, що суд може обумовити побачення батька з дитиною в присутності іншої особи, однак, це повинно мати місце в окремих випадках і якщо це викликано інтересами дитини.

Які інтереси дитини будуть порушені при побаченні батька з донькою без присутності матері позивачкою не зазначено.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Той факт, що відповідач не має реєстрації в Україні не є підставою для проведення часу спілкування в присутності матері.

Відповідач має місце проживання в місті Харкові за адресою: АДРЕСА_1, де мешкає його дружина та син.

Саме за цією адресою Управління служб у справах дітей проводило огляд його житла та надавало висновок щодо можливості його спілкування з дитиною.

Не приймаються судовою колегією і заперечення ОСОБА_1 проти побачень ОСОБА_2 з донькою без її присутності з тих підстав, що стан його здоровя не дозволяє йому бачитися з дитиною без її присутності.

Жодного висновку лікарів або взагалі якоїсь довідки, що ОСОБА_2 за станом здоровя не може спілкуватися з дитиною без присутності сторонніх осіб, немає.

На підтвердження своїх заперечень ОСОБА_1 посилається на довідку від 17 лютого 2011 року, в якій зазначено, що ОСОБА_2 04 грудня 2010 року звертався до прийомного відділення терапевтичного корпусу лікарні № 25 та йому визначено діагноз : гіпертонічна хвороба; вегето судинна дистонія.

Однак, на підставі цієї довідки робити висновок, що за станом здоровя ОСОБА_2 не може без сторонніх осіб спілкуватися з дитиною не можна.

Отже, рішення суду в цій частині є законним та обгрунтуваним і підстав для його скасування не вбачається.

Що стосується рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 500 грн., то рішення в цій частині підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до вимог ст..ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Будь яких доказів причинення ОСОБА_1 моральної шкоди ОСОБА_2 не надано.

Сам факт звернення ОСОБА_2 до суду з цим позовом не свідчить про безумовне спричинення позивачу моральної шкоди.

Щодо погіршення стану його здоровя, то стосовно цього взагалі не надано будь яких доказів та обгрунтувань.

Стягуючи ці кошти суд посилається на вимоги ч.4 ст. 157 СК України, яка даних правовідносин не стосується. Відшкодування моральної шкоди за цією статтею передбачено у разі ухилення одного з батьків від виконання договору. Між тим, договір між сторонами укладено не було.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.3, 313, 316,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 05 червня 2012 року у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 500 грн. на відшкодування моральної шкоди скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: