АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0413/2-448/11
Провадження № 22-ц/491/823/12 суддя Пустовіт О.Г.
Категорія - 25 ( ІV ) Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

Іменем України

14 березня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Митрофанової Л.В., Грищенко Н.М.,

при секретарі: Бадалян Н.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 січня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», третя особа Головне Дніпропетровське обласне управління у справах захисту прав споживачів, про захист прав споживача.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивач ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» (далі ТДВ «СТ з додатковою відповідальністю «Глобус») про стягнення заборгованості по виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, 04.07.2008 року вона уклала з ТДВ «СТ з додатковою відповідальністю «Глобус» договір страхування належного їй автомобіля автомобіль НОМЕР_1 на випадок його пошкодження.

01 листопада 2008 року, їй стало зле, тому вона передала керування цим автомобілем ОСОБА_4 В цей день, о 20 год. 15 хв. в м. Кривому Розі на перехресті вулиць Кобилянського та Пушкіна сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), внаслідок якої було пошкоджено її автомобіль.

Відповідно до умов договору страхування, укладеного між нею та ТДВ «СТ з додатковою відповідальністю «Глобус», ДТП є страховим випадком, але відповідач відмовився від здійснення страхової виплати, мотивуючи відмову тим, що застрахованим транспортним засобом керувала особа, яка не була визначена договором страхування.

Оскільки, передаючи керування автомобілем ОСОБА_4, вона діяла з метою збереження транспортного засобу, а внаслідок непроведення відповідачем страхової виплати їй було завдано матеріальну шкоду, ОСОБА_3, уточнивши під час розгляду справи позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 36 322,02 грн., 9 428,81 грн. пені, 250,00 грн. витрат на послуги евакуатора та 600,00 грн. за послуги експерта.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 січня 2012 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Відновлено втрачене право споживача на отримання страхової послуги у повному обсязі та стягнуто з ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_3 36 322,02 грн. страхової суми, 9 428,81 грн. пені, 250,00 грн. витрат на послуги евакуатора та 600,00 грн. за послуги експерта

Стягнуто з відповідача судовий збір у сумі 466,00 грн. на користь держави.

В апеляційній скарзі представник відповідача ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права.

Так, судом не взято до уваги, що: ДТП сталося під час керування автомобілем особи, яка не зазначена в договорі страхування «Авто-Каско», що згідно п. 5.1.8 Умов добровільного страхування наземного транспорту виключає відповідальність страховика; позивач не сплатила страховий платіж у повному обсязі, а тому згідно п. 16.4.1. Умов страхування виплата страхового відшкодування не може бути здійснена до оплати страхового платежу в повному обсязі;м вартість послуг евакуатора перевищила розмір, встановлений договором, автомобіль евакуйовано без попереднього погодження зі страховиком до найближчого місця стоянки та не перевірено її сертифікацію згідно п. 11.4.2 Умов страхування.

Крім того, при розрахунку пені суд не взяв до уваги, що стягнення пені у вигляді подвійної облікової ставки НБУ не передбачено договором страхування та облікова ставка змінювалась у період з 25.12.2008р. по 27.09.2010р. з 10,25% до 7,75%.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити рішення суду без змін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів заявлених позовних вимог, апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить автомобіль марки «Шевроле Авео», державний номер НОМЕР_2.

04.07.2008 року між ОСОБА_3 та ТДВ «СТ з додатковою відповідальністю «Глобус» укладено договір № 13220 добровільного страхування наземного транспорту (надалі договір страхування) автомобіля марки «Шевроле Авео», державний номер НОМЕР_2, строком дії з 05.07.2008 року по 04.07.2009 року включно.

01.11.2008 року сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем безпідставно відмовлено у страховій виплаті, оскільки ОСОБА_3 передала керування транспортним засобом ОСОБА_4 згідно п. 2.2. Правил дорожнього руху України, у звязку з її хворобливим станом та з метою уникнути страхового випадку; в звязку з цим пошкодження автомобіля є страховим випадком та страхові суми повинні бути виплачені відповідачем.

Однак з таким висновком суду не можна погодитись з таких підстав.

Згідно з ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на підставі договору між страхувальником і страховиком.

Права та обовязки сторін, в тому числі розмір страхового відшкодування, підстави та строки його виплати та інші умови, передбачено договором страхування, який укладається відповідно до правил страхування та вимог діючого законодавства, яким регулюються відносини страхування.

З матеріалів справи вбачається, що 04.07.2008 року між сторонами укладено договір страхування у відповідності з Умовами добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного транспорту).

За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

При вирішені справи суд виходив з того, що 04.07.2008 року між сторонами було укладено договір добровільного страхування належного позивачці автомобіля «Шевроле Авео» від пошкодження, зокрема внаслідок ДТП, за умовами якого до керування цим транспортним засобом було допущено всіх осіб, які керують ним на законних підставах.

ТДВ «СТ з додатковою відповідальністю «Глобус» відмовило ОСОБА_3 у страховій виплаті, в звязку з тим, що до керування застрахованим транспортним засобом було допущено особу, яка не визначена п.3 договору страхування.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 991 ЦК України та ч. 2 ст. 26 Закону України "Про страхування" договором страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, ні ж визначені законом, якщо це не суперечить закону.

Пунктом 5.1.8 Умов добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного транспорту) ТДВ «СТ з додатковою відповідальністю «Глобус», які є невідємною частиною договору страхування від 04.07.2008 року, встановлено, що страховим випадком не визнаються події, що сталися внаслідок керування застрахованим транспортним засобом особою, яка не визначена договором страхування.

Як вбачається з договору добровільного страхування наземного транспорту (Авто-Каско), ОСОБА_3 не зазначила осіб, які могли б за її згодою здійснювати керування застрахованим транспортним засобом (а.с. 5), а тому при передачі керування застрахованим транспортним засобом особі, яка не визначена договором ОСОБА_4, позивач діяла без погодження з відповідачем на власний ризик.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції, в порушення вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України, не звернув уваги, що за умовами укладеного між сторонами договору страхування особою, допущеною до керування застрахованим транспортним засобом, є лише ОСОБА_3; не врахував, що дії позивачки щодо передачі автомобіля ОСОБА_4 не охоплюються умовами страхового полісу, та не вирішив питання, чи не діяла позивачка в даному випадку, передавши керування транспортним засобом іншій особі, на власний ризик; та чи не є ця обставина такою, що виключає настання страхового випадку.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясування обставин справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи на підставі п.п. 1,3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ТДВ «СТ з додатковою відповідальністю «Глобус» про захист прав споживача.

Згідно ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції ухвалює нове рішення, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позивач звільнена від оплати судового збору на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Поро судовий збір», судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скарги представника відповідача ОСОБА_2 з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 січня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», третя особа Головне Дніпропетровське обласне управління у справах захисту прав споживачів, про захист прав споживача відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору віднести на рахунок держави.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)