У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.

суддів: Парапана В.Ф.

ОСОБА_1,

при секретарі: Сенчук А.О.,

за участю скаржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_3 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2011 року за скаргою ОСОБА_2 про зміну сторони у виконавчому провадженні та зобовязання відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відновити виконавче провадження, -

в с т а н о в и л а:

02 листопада 2011 року до Суворовського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_2 зі скаргою, яка в подальшому ним була уточнена, у якій скаржник просить, на підставі ст. 378 ЦПК України замінити сторону у виконавчому провадженні за номером ВП №27864679 від 21 липня 2011 року, відкритого відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України на підставі виконавчого листа №2-341/10, виданого 30 червня 2011 року Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з Державного казначейства України на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 80000 гривень. А саме, замінити Державне казначейство України на Державну казначейську службу України. Зобовязати відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (далі виконавча служба) відновити вказане вище виконавче провадження.

В обґрунтування своєї скарги, ОСОБА_2 посилався на те, що 21 жовтня 2011 року державним виконавцем Вовченко О.В. було зупинено провадження по зазначеному вище виконавчому провадженню з посиланням на необхідність звернення з поданням до суду, який видав виконавчий лист, з метою встановлення способу і порядку виконання судового рішення, та вважає, що постанова державного виконавця неправомірна, тому виконавче провадження по виконанню рішення слід відновити. Крім того ОСОБА_2 зазначив, що у звязку з прийняттям Указу Президента України №460/2011 від 13 квітня 2011 року «Про Положення про Державну казначейську службу України», Державна казначейська служба України є правонаступником Державного казначейства України, отже її слід визначити стороною у зазначеному вище виконавчому провадженні.

У судовому засіданні ОСОБА_2 скаргу підтримав та просив її задовольнити із зазначених у ній підстав.

Старший державний виконавець в судове засідання не прибув. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, встановленому законом.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2011 року скарга задоволена повністю, а саме змінено сторону у виконавчому проваджені, а саме змінено Державне казначейство України на Державну казначейську службу України, та зобовязано старшого державного виконавця відновити виконавче провадження ВП №27864679 від 21 жовтня 2011 року.

В апеляційній скарзі старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України просить дану ухвалу суду змінити, а саме виключити з ухвали зобовязання державного виконавця відновити виконавче провадження, мотивуючи тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною і необґрунтованою, а тому вона ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання не з'явився апелянт старший державний виконавець, але про розгляд справи він сповіщався належним чином, про що свідчить телефонограма, крім того у апеляційній скарзі старший державний виконавець просить розглядати справу за його відсутності. Тому у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України його неявка до суду апеляційної інстанції не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги старшого державного виконавця Каращук К.Л., заперечення на апеляцію скаржника ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах скарги та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без зміни, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням норм процесуального права.

Матеріалами справи встановлено, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4, 21 липня 2011 року було відкрито виконавче провадження ВП №27864679 на підставі виконавчого листа №2-341/10, виданого 30 червня 2011 року Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з Державного казначейства України на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 80000 гривень.

21 жовтня 2011 року, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 на підставі п.1 ч.1 ст. 38, ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», вказане вище виконавче провадження було зупинено у звязку з подачею ним подання до Суворовського районного суду м. Одеси про встановлення способу і порядку виконання зазначеного у виконавчому листі судового рішення.

Посилання апеляційної скарги на статтю 51 Закону України «Про виконавче провадження» як підставу незаконності ухвали суду першої інстанції, не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги на підставі нижче наведеного.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 «Про виконавче провадження» про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Так, ухвалою місцевого суду було відновлено порушене право ОСОБА_2 шляхом зобовязання державного виконавця відновити виконавче провадження, а також зміну сторони у виконавчому провадженні.

Отже, твердження старшого виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України в апеляційній скарзі про те, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, а тому є незаконною і необґрунтованою, являються неспроможними, та такими, що не заслуговують на увагу.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Тому, законних підстав для зміни ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали по справі немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу старшого виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відхилити, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, однак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: підпис ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_1