Справа № 1312/2-5179/11 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин Я.М.
Провадження № 22-ц/1390/2419/12 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. Категорія: 57
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Богонюка М.Я., Савуляка Р.В.

з участю секретаря: Рванцової О.О.

з участю : ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2011 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення моральної шкоди.

Стягнуто з відповідача в користь позивача моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Проведено розподіл судових витрат.

Рішення суду оскаржив Львівський обласний військовий комісаріат. Апелянт вважає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповно з`ясованих обставинах справи. Стверджує, що дії відповідача є правомірними, реалізовано право на апеляційне та касаційне оскарження, передбачене чинним законодавством. Зазначає, що судом першої інстанції не наведено жодного доказу протиправної поведінки посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки такий діяв в межах наданих йому Кодексом адміністративного судочинства.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановлену цивільно-процесуальним кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.

Встановлено, що 3 листопада 2008 року позивач звертався до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним рішення відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29 липня 2008 року (протокол № 9), яким йому було відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій; зобов`язати останнього надати йому статус учасника бойових дій.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2009 року позов задоволено, визнано протиправним рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника бойових дій, від 29 липня 2008 року (протокол № 9) щодо відмови у наданні статусу учасника бойових дій; зобов`язано відповідача надати позивачу статус учасника бойових дій.
Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2010 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Після відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню судового рішення, Львівський обласний військовий комісаріат звернувся із заявою до Львівського окружного адміністративного суду про розстрочення виконання судового рішення від 12 березня 2009 року.

Ухвалою суду від 15 лютого 2011 року у задоволенні відповідної заяви було відмовлено.

17 лютого 2011 року відповідачем було подано до суду першої інстанції заяву про встановлення способу і порядку виконання судового рішення від 12 березня 2009 року.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 1 березня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2011 року, встановлено способ і порядок виконання судового рішення і ухвалено що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2009 року слід виконати шляхом видачі посвідчення учасника бойових дій,нагрудного знаку «Ветеран війни - учасник бойових дій» та листа талонів на правоодержання проїзних квитків з 50-відсотковою знижкою їх вартості.

З ухвали Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2011 року вбачається, що касаційну скаргу відхилено, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2009 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2010 року - залишено без змін.

Встановлено, що судове рішення виконано тільки через два роки і посвідчення учасника бойових дій, нагрудний знак «Ветеран війни - учасник бойових дій» та лист талонів на право одержання проїзних квитків з 50-відсотковою знижкою їх вартості позивач отримав тільки 6 травня 2011 року.

Згідно приписів ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ч. 1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом встановлено факт заподіяння позивачу, який є інвалідом 2-ї групи, моральної шкоди, що підтверджується виписними епікризами, також встановлено факт заподіяння такої шкоди протиправними діяннями відповідача, що підтверджується рішенням суду в адміністративній справі, яке набрало законної сили.

Враховуючи характер правопорушення відповідача, глибину душевних страждань позивача, погіршення його здібностей, ступеня вини відповідача, а також з урахуванням часу протягом якого позивач був позбавлений можливості реалізувати надані йому законом права та інтереси, що суперечить принципам розумності, суд приходить до висновку про стягнення моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.

Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів.

З такими висновками суду слід погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення суду відсутні, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:
Судді: