Справа №22-2274/2012р. Головуючий у 1- інстанції: Коробенко С.В.
Доповідач : Кравець В.А. ;
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2012 року колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючої - Кравець В.А.,

Суддів - Левенця Б.Б., Музичко С.Г. при секретарі - Попандопало Ю.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Споживчого товариства Гаражно-будівельного кооперативу «Автомотор» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 08 грудня 2011 року у справі за позовом Споживчого товариства Гаражно-будівельного кооперативу «Автомотор» до ОСОБА_1, третя особа - Київська міська рада про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2011 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

В мотивування вимог посилався на те, що На території СТ ГБК «Автомотор», по вул. Нечуй- Левицького, 7-Б, знаходиться будівля з встановленою на ній табличкою «Кафе», власником якої вважає себе ОСОБА_1 При цьому ОСОБА_1 не було надано ніяких прав на розташування та зведення цієї будівлі та на користування земельною ділянкою під нею. Згідно Статуту СТ ГБК «Автомотор» та рішення Виконкому Київміськради про відведення земельної ділянки для будівництва гаражів від 03.09.1962р. №1182, від 16.07.1973р. №1098, від 07.08.1990р. №686, територія СТ ГБК «Автомотор» повинна використовуватися лише під розташування на ній гаражних боксів та відкритої стоянки.

Рішенням загальних зборів від 08.04.2006р. ухвалено звільнити територію СТ ГБК «Автомотор» від майна, що йому не належить, а саме торгівельного павільйону-кафе, тимчасово встановленого ТОВ «TTC» (ОСОБА_2, ОСОБА_1), за рахунок власника майна. Проте, дане рішення безпідставно ігнорується ОСОБА_1

22.06.2011р. на засіданні правління СТ ГБК «Автомотор» було прийнято рішення зобов'язати ОСОБА_1 звільнити самозахоплену ним територію СТ ГБК «Автомотор» шляхом демонтажу будівлі, розташованої на ній, та вивозу сміття самостійно та за власний кошт до 14.07.2011р.

Оскільки дані рішення безпідставно ігноруються ОСОБА_1, позивач просив зобов»язати ОСОБА_1 звільнити самозахоплену ним територію СТГБК «Автомотор» шляхом демонтажу будівлі, розташованої на ній.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 08 грудня 2011 року - в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам. Апелянт зазначає, що судом не враховано те, що відповідно до рішення Виконкому Залізничної районної ради депутатів трудящих про відведення земельної ділянки для будівництва гаражів від 03.09.1962 року №1182 у позивача виникло право на користування земельною ділянкою за адресою: м. Київ, вул. Нечуй - Левицького, 7-В з моменту винесення такого рішення, а чинний на той час земельний кодекс УССР 1922 р. обов'язку реєстрації речових прав на земельну ділянку не передбачав.

В судовому засіданні апелянт скаргу підтримав.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що права позивача як землекористувача діями ОСОБА_1 не можуть бути порушені, оскільки позивач не є повноправним користувачем або власником земельної ділянки за адресою: м. Київ, вул. Нечуя-Левицького, 7-В.

Висновок суду відповідає обставинам справи та грунтується на вимогах закону.

Судом установлено, що Гаражно-будівельному кооперативу «Автомотор» земельна ділянка по вул. Нечуя-Левицького була відведена на підставі рішень Виконкому Київміськради про відведення земельної ділянки для будівництва гаражів від 03.09.1962р. №1182, від 16.07.1973р. №1098, від 07.08.1990р. №686.

Відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайнята земельна ділянка піддягає поверненню власнику землі або землекористувачу, та приводиться у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, які здійснюються за рахунок громадян, які самовільно зайняли земельну ділянку.

Нормами ст. 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту реєстрації цих прав.

Виходячи з умов ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою, право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Статтею 20 Земельного кодексу УРСР від 08.07.1970р. (який був чинним до 15.03.1991р.) право землекористування засвідчувалось державними актами на право користування землею. Форми актів встановлюються Радою Міністрів СРСР. Зазначені документи видаються після відводу земельних ділянок в натурі.

Варто зауважити, що відповідно до ст.22 ЗК України приступати до користування наданою земельною ділянкою до встановлення відповідними землевпорядними органами меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і видачі документа, який засвідчує право користування землею, забороняється.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи, а саме, відповіді Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації (а.с. 27) вбачається, що відведення земельної ділянки має відбуватися відповідно Регламенту розгляду питань щодо набуття та реалізації права користування землею в м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 15.07.2004 №457/1867 „Про врегулювання процедури передачі в користування земельних ділянок в м. Києві» із змінами, внесеними, рішенням Київради від 28.09.06 №36/93.

Згідно з вимогами рішення зацікавлена особа, яка має намір одержати земельну ділянку в оренду, звертається з відповідним клопотанням (заявою), додавши до нього необхідні документи, передбачені вказаним рішенням.

Як убачається з матеріалів справи позивач не є власником, ні користувачем земельної ділянки, яку він просить звільнити від забудови, здійсненої ОСОБА_1, а рішення виконкомів Київради, не оформлені відповідними актами.

Відповідно до ст.. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Отже, відмовляючи у задоволенні позову, суд дійшов вірного висновку, що позивач не оформлював право користування земельною ділянкою ні у відповідності до Земельного кодексу України від 18.02.1990р. ані чинного Земельного кодексу України, не оформив у встановленому законом порядку право набуття та користування землею.

Посилання позивача на те, що Головне управління земельних ресурсів КМДА фактично визнає його землекористувачем земельної ділянки не може свідчити про наявність такого права .

Таким чином, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на суть прийнятого рішення не впливають.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Споживчого товариства Гаражно-будівельного кооперативу «Автомотор» - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 08 грудня 2011 року в справі залишити беззміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Судді