Справа № 0305/1713/2012 Головуючий у 1 інстанції:Пономарьова О.М.
Провадження № 22-ц/0390/1939/2012 Категорія:27 Доповідач: Русинчук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2012 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого-судді - Русинчука М.М.,

суддів Мудренко Л.І., Матвійчук Л.В.,

при секретарі Никитюк Ю.Ю.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом кредитної спілки «Інкомвклад»до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою позивача на рішення Ківерцівського районного суду від 29 жовтня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ківерцівського районного суду від 29 жовтня 2012 року в задоволенні позову кредитної спілки (далі КС) «Інкомвклад»до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач КС «Інкомвклад», покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В суді апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з підстав в ній викладених.

Представник відповідачів ОСОБА_2 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, вважає її безпідставною та просив суд її відхилити.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.05.2008 року між КС «Інкомвклад»та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 1605/08-02, згідно з умовами якого кредитна спілка надала позичальнику кредит в розмірі 800 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 25 % річних та кінцевим терміном погашення кредиту до 15.11.2008 року (а.с.5-6).

Умовами кредитного договору, зокрема п. 3.2.4. передбачено, що за порушення строків повернення грошових сум позичальник зобовязувався сплачувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка буде діяти на період нарахування пені, від суми грошових коштів за кожен день прострочення.

П. 3.2.9. кредитного договору визначено, що у разі порушення (невиконання) умов договору позичальник зобовязаний сплатити штраф в розмірі 30 процентів від простроченої суми боргу.

Для забезпечення виконання зобовязань по вищевказаному кредитному договору 16.05.2008 року між кредитною спілкою та ОСОБА_4, було укладено договір застави, відповідно до умов якого заставодавець надав у заставу КС «Інкомвклад»належне йому на праві приватної власності майно, як забезпечення повернення кредитних коштів, а саме: вантажний самоскид MERCEDES-BENZ ACTROS, 2002 року випуску, кузов WDB9523141K739598, реєстраційний номер НОМЕР_1; вантажний автомобіль MERCEDES-BENZ ACTROS, 1999 року випуску, кузов WDB6251151К313617, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.7-8).

П. 5.7. договору застави передбачено, що заставодержатель за рахунок застави задовольняє свої вимоги в повному обсязі, що включаються на момент фактичного виконання зобовязання за кредитним договором та додатковими до нього договорами, включаючи суму основного боргу із врахуванням коефіцієнту інфляції на момент погашення боргу, плати за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, неустойку, інші витрати по здійсненню забезпеченої заставою вимоги, включаючи витрати, повязані з вчиненням дій державних виконавців, витрати на утримання, збереження, страхування, реєстрацію предмету застави, а також витрат повязаних з предявленням вимоги за кредитним договором і звернення стягнення на предмет застави та завданих порушенням умов даного договору та кредитного договорів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до виконавчого напису нотаріуса від 28.08.2008 року, вчиненого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_5, звернуто стягнення на заставлене майно згідно договору застави від 16.05.2008 року (а.с.20).

З виписки по рахунку КС «Інкомвклад»від 29.04.2009 року вбачається, що з ОСОБА_4 стягнуто в користь кредитної спілки 186 929 грн. 33 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором згідно виконавчого напису нотаріуса від 28.08.2008 року за рахунок реалізації одного із заставних автомобілів (а.с.27).

Відповідно до постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції ОСОБА_6 від 23.10.2009 року, інший вантажний автомобіль MERCEDES-BENZ ACTROS, 1999 року випуску, кузов WDB6251151К313617, реєстраційний номер НОМЕР_2, що був предметом застави, переданий КС «Інкомвклад»у власність в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.42).

Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Ч. 1 ст. 593 ЦК України передбачено, що право застави припиняється у разі: припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави; в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином, звернувши стягнення на обидва заставлених автомобілі, що були предметом застави, позивач задовольнив свої вимоги, а зобовязання між ним і відповідачем ОСОБА_4 за згаданим договором застави припинились примусовим його виконанням.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки строк виконання зобовязання за вказаним кредитним договором закінчився 15 листопада 2008 року, а розглядуваний позов предявлений позивачем 11 липня 2012 року, тобто після спливу позовної давності, суд за наявності заяви представника відповідачів про застосування позовної давності і відсутності поважних причин її пропущення обґрунтовано відмовив з цих підстав у позові до ОСОБА_3

Згідно із ч. 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи представника позивача про те, що строк позовної давності був перерваний шляхом подачі кредитною спілкою в травні 2010 року позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_3, оскільки ухвалою суду від 12.12.2011 року вказана позовна заява залишена без розгляду, що за змістом ст. ст.263, 264, ч. 1 ст. 265 ЦК України не зупиняє і не перериває перебігу позовної давності.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача кредитної спілки «Інкомвклад»відхилити.

Рішення Ківерцівського районного суду від 29 жовтня 2012 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: Судді: