Апеляційний суд Чернівецької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2012 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого - судді Чупікової В.В.

суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2

секретар Костинян І.М.

за участю представників відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, позивачки ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до державного підприємства «Хотинське державне спеціалізоване лісництво АПК» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за апеляційною скаргою державного підприємства «Хотинське державне спеціалізоване лісництво АПК» на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 липня 2012 року,-

встановила:

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 липня 2012 року позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано незаконним наказ директора державного підприємства «Хотинське державне спеціалізоване лісництво АПК» від 24 квітня 2012 року №38 про звільнення із займаної посади головного бухгалтера ОСОБА_5 за п.2 ст.40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_5 на посаді головного бухгалтера державного підприємства «Хотинське державне спеціалізоване лісництво АПК» з 24.04.2012 року.

Стягнуто з державного підприємства «Хотинське державне спеціалізоване лісництво АПК» на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 8845 грн. та 500 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 9345 грн.

В задоволення решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щ розподіл судових витрат. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_5 на роботі та в частині стягнені заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць.

В апеляційній скарзі державне підприємство «Хотинське державне спеціалізоване лісництво АПК» ставить питання про скасування рішеї суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в позові Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального процесуального права.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_5 просить її відхилі а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне обґрунтоване.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхилені виходячи з наступного.

По справі встановлено, що позивачка перебувала у трудових відносинах^ відповідачем. Працювала на посаді головного бухгалтера підприємства^ 04.08.2004 року по 24.04.2012 року, коли була звільнена з займаної пос згідно п.2 ст.40 КЗпП України через невідповідність займаній посаді виконуваній роботі на підставі наказу №38 від 24.04.2012 року (а.с.6.8-9).

Відповідно до п.2 ст.40 КЗпП трудовий договір, укладений невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноважеі ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника займг посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи.

Зазначаючи в наказі про звільнення позивачки з займаної посади по ст.40 КЗпП України через невідповідність займаній посаді або викої роботі, представник відповідача не вказав, що саме перешкод продовженню її роботи - недостатня кваліфікація чи стан її здоров'я.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка має вищу освіту - закії у 1999 році Чернівецький державний університет і. ОСОБА_7 спебціальністю «Облік і аудит» та здобула кваліфікацію економіста, посаді головного бухгалтера підприємства працює з 2004 року(а.с.ЗЗ, 9).

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивачка та її предста пояснювали, що на протязі роботи на посаді головного бухгалтера до неї було зауважень по роботі, до дисциплінарної відповідальності за буді упущення в роботі не притягувалася. Наведена обставина представиш відповідача не спростовна належними та допустимими доказами. З теї акту позапланової ревізії окремих питань фінансово - господарсі діяльності відповідача №24-07/84 від 17.02.2012 року не вбачається, позивачка не може займати посаду головного бухгалтера через недос кваліфікацію. У справі також відсутні належні та допустимі докази неможливість позивачки продовжувати роботу на посаді головного бухгалтера через стан здоров'я.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992 року, на який посилаються представники відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції на обгунтування доводів апеляційної скарги, трудовий договір за п.2 ст.40 КЗпП України може бути розірваний з позивачкою, як керівником підрозділу підприємства, у зв'язку з її нездатністю забезпечити належну -дисципліну праці у даному підрозділі. Належними та допустимими доказами не встановлено обставин щодо нездатності позивачки забезпечити належну дисципліну праці у ввіреному їй підрозділі.

З ксерокопії витягу з медичної карти стаціонарного хворого, виписного епікризу, листів непрацездатності вбачається, що позивачка ОСОБА_5 знаходилася на стаціонарному лікуванні з 24.04.2012 року по 25.05.2012 року (а.с.17-21).

Ч.З ст.40 КЗпП України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992 року визначено, що розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не може бути визнано обґрунтованим , якщо в день звільнення працівнику видано лікарняний листок про його тимчасову непрацездатність.

Крім цього, представниками відповідача не спростовані належними та допустимими доказами доводи позивачки про наявність на час її звільнення на підприємстві вакансії бухгалтера.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 липня 2012 року, яке ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Хотинське державне спеціалізоване лісництво АПК» відхилити.

Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: