Справа № 1614/2653/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2012 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі :

головуючого Святської О.В.,

з участю секретаря Клонової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої за довіреністю діє ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_8 , КП Кременчуцьке МБТІ про визнання свідоцтва про право власності на житловий будинок і договору дарування цього будинку недійсними, усунення перешкод в користуванні будинком, вселення в нього членів сімї, стягнення моральної шкоди, -

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_8 про визнання свідоцтва про право власності на житловий будинок і договору дарування цього будинку недійсними, усунення перешкод в користуванні будинком , вселення в нього членів сім»ї, стягнення моральної шкоди.

Вказали, що ухвалою Автозаводського окружного суду Полтавської області від 11.01.1993 року затверджено мирову угоду сторін, згідно якої визнано право власності на 11/25 частин житлового будинку за ОСОБА_5, 14/25 цього будинку залишилось у власності ОСОБА_1, затверджено реальний розділ житлового будинку. В силу неприязних відносин, що склались після судового засідання між членами сімей позивача та відповідача, позивач ОСОБА_1, разом зі своєю сімєю (дочкою - ОСОБА_3 та онучкою - ОСОБА_4, продовжувала жити в старому будинку 1920 року забудови, де прожила близько 17 років, не вселяючись в свою половину будинку, втрьох зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1. Восени 2011 року позивачі намагалися перебратися в свою частину будинку, але відповідач ОСОБА_5 їх не пустив 11 лютого 2012 року стара хата, в якій проживали позивачі, згоріла. Незважаючи на відсутність після пожежі у позивачів будь-якого житла, ОСОБА_5 в їх частину будинку так і не пустив. Протягом всього часу позивач ОСОБА_1, в силу юридичної необізнаності, не зареєструвала свою частину власності в ОСОБА_7 сільській раді та в МБТІ. В 2007 році ОСОБА_7 сільська рада, всупереч документальним даним, видала ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на спільний житловий будинок № 83 у звязку зі зміною нумерації згідно рішення ОСОБА_7 сільської ради про проведення інвентарізації домоволодінь та зміни нумерації будинків по вул.Шкільній в с.Мала Кохнівка. Після оформлення права власності на весь будинок відповідач ОСОБА_5 6.10.2007 року уклав договір дарування на користь ОСОБА_6. Просили визнати недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок №83 по вул.Шкільній в с.Мала Кохнівка Кременчуцького району Полтавської області , виданого ОСОБА_7 сільською радою Кременчуцького району Полтавської області на ОСОБА_6 та договір дарування від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 , посвідченого 6.10.2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_8, усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 14/50 частками житлового будинку №83 по вул. Шкільній в с.Мала Кохнівка Кременчуцького району Полтавської області , вселити в цю частину всіх позивачів, зобовязати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виселитися з цієї частини будинку, та стягнути з ОСОБА_5 на користь позивачки ОСОБА_1 5 000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду до участі по справі в якості третьої особи залучено КП Кременчуцьке МБТІ.

В засіданні представник представник позиачів адвокат ОСОБА_9 уточнив позовні вимоги, та просив визнати недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок №83 по вул.Шкільній в с.Мала Кохнівка Кременчуцького району Полтавської області , виданого ОСОБА_7 сільською радою Кременчуцького району Полтавської області на ОСОБА_5.

В засіданні представник позивачки ОСОБА_10 та її представник адвокат ОСОБА_9 позов підтримали. Вважають, що позов обґрунтований, строк давності не пропущено, так як про договір дарування позивач дізналася лише в 2012 році , свідоцтво ОСОБА_7 сільської ради про визнання права власності на будинок №83 за ОСОБА_5 є незаконним, виданим з порушеннями, рішення сільської ради, на підставі якого видане дане свідоцтво, є незаконним . Так як відповідач ОСОБА_5 протиправно не пускав ОСОБА_1 в належну їй частину будинку, навіть після пожежі, вважають що є підстави для стягнення моральної шкоди.

ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_9 позов підтримали , вважають, що він підлягає задоволенню. Інтереси неповнолітньої ОСОБА_4 представляла її мати ОСОБА_3, позов підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_5 та відповідач по цій справі ОСОБА_6 позов не визнав повністю. Вказав, що перепон в заселенні ОСОБА_1 ніхто не створював, право власності на спірний будинок оформлено на ОСОБА_5 в 2007 році , в цей же рік батько подарував йому даний будинок.

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_11 вважає, що позивачами при звернені до суду з даним позовом було пропущено строк позовної давності. Крім того, вважає, що позов безпідставний, так як позивачка ОСОБА_1 протягом тривалого часу не зареєструвала своє право власності належним чином, доказів щодо створення перепон щодо вселення у будинок позивачці ОСОБА_1 з боку відповідачів суду не надано..

Представник відповідача ОСОБА_7 сільської ради Кременчуцького району ОСОБА_12 позов не визнала. Пояснила, що до сільської ради будь-яких скарг від позивачів щодо створення перепон в заселенні до спірного будинку до цього позову не було, ухвалу суду від 1993 року ніхто з сторін для реєстрації не надавав. Свідоцтво про право власності на житловий будинок за ОСОБА_5 було видане 20.07.2007 року на підставі рішення виконкому ОСОБА_7 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 11 травня 2000 року.На цей час дане рішення є дійсним в повному обсязі.

Представник КП Кременчуцьке МБТІ в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Надали заяву про розгляд справи без їх участі.

Від приватного нотаріуса ОСОБА_8 надійшов лист про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Згідно ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межа, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Згідно п.1 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу УРСР від 31.01.1966 року, що діяла а час набрання законної сили мирової угоди, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Згідно п.4. реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Згідно п.7 Інструкції реєстрація провадиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком N 1.Додаток №1 п.30 визначає одну з підстав для реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР - мирова угода, затверджена ухвалою суду.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що 11 січня 1993 року Автозаводським окружним судом Полтавської області затверджено мирову угоду ( а.с.13-14) між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про визнання права власності та розподіл будинку на умовах, що ОСОБА_1 відмовляється від позову про виселення ОСОБА_5 з житлового будинку. За ОСОБА_13 визнано право власності на 14/25 частин житлового будинку №85 по вул.Шкільній в с.Мала Кохнівка Кременчуцького району, за ОСОБА_5 11/25 цього ж будинку. Дана ухвала суду набрала законної сили , ніким не оскаржена.

Згідно листа ОСОБА_7 сільської ради Кременчуцького району від 15.11.2012 року інвентаризація вулиць на території сільської ради проводилася згідно розпорядження Кременчуцької районної адміністрації по плану-календарю про впорядкування нумерації домогосподарства по підготовці до Всесоюзного перепису населення в 2001 році. Домоволодіння №85 в с.Мала Кохнівка по вул.Шкільній до інвентаризації належало ОСОБА_1 , після інвентаризації номер будинку 81. Так як в будинку , що побудований поряд з будинком ОСОБА_1 фактично проживав ОСОБА_5., його домоволодінню було присвоєно наступний номер 83. З часу побудови нового будинку № 83 до сільської ради ніхто не звертався ні з скаргами, ні з документами. Сторони по справі не заперечують та погоджуються з тим фактом , що будинок №83 по вул.Шкільній в с.Мала Кохнівка Кременчуцького району Полтавської області на цей час це будинок №85, зазначений в ухвалі суду про затвердження мирової угоди.

Згідно рішення виконавчого комітету ОСОБА_7 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 11 травня 2000 року №27 вирішено оформити право власності на житлові будинки нижче перерахованих громадян( списки додаються), просити Кременчуцьке МБТІ провести реєстрації будинків відповідно до діючих інструкцій «Про державні реєстрації обектів нерухомого майна»,В доданому списку напроти «буд.83» лічиться прізвище ОСОБА_5 ( а.с.85-86).

20.07.2007 року ОСОБА_7 сільською радою Кременчуцького району Полтавської області видане свідоцтво на право власності на нерухоме майно - на будинок з спорудами за адресою Полтавська область, Кременчуцький район, с.Мала Кохнівка, вул.Шкільна , 83 за ОСОБА_5. Підстава: рішення виконкому ОСОБА_7 сільсокї ради Кременчуцького району Полтавської області від 11.05.2000 року № 27.

6.10.2007 року приватним нотаріусом ОСОБА_8 посвідчено договір дарування , згідно якого ОСОБА_5 подарував, а ОСОБА_6 прийняв у власність дарунок: будинок з спорудами за адресою с.Мала Кохнівка Кременчуцького району Полтавської області, вул.Шкільна, 83.( а.с.50).

Проаналізувавши вищевикладене , суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 просить усунути перешкоди в користуванні власністю - житловим будинком 83 по вул.Шкільній в с.Мала Кохнівка Кременчуцького району , при цьому ухвала Автозаводського окружного суду Полтавської області від 11.01.1993 року про затвердження мирової угоди, якою визначено порядок реального розподілу спірного будинку та визначення часток кожного з співвласників , до цього часу позивачкою у відповідні органи, втому числі в КП Кременчуцьке МБТІ для здійснення державної реєстрації не подано, тобто право власності на цей час в порядку, встановленому законом за позивачкою не зареєстроване.

Позивачі також ставлять питання про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.11.2007 року , яке видане на імя ОСОБА_5 за адресою с.Мала Кохнівка Кременчуцького району Полтавської області, вул..Шкільна 83, яке було видане на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_7 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 11 травня 2000 року № 27 (а.с.85). Між тим вказане рішення №27 , на підставі якого видане оскаржуване свідоцтво про право власності на нерухоме майно - в даному випадку житловий будинок з спорудами за адресою с.Мала Кохнівка Кременчуцького району Полтавської області по вул..Шкільній, 83 , на даний час є дійсним, ніким у встановленому законом порядку не скасоване, питання про його скасування позивачем не ставилося , законність чи незаконність цього рішення судом не встановлювалася. За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі, оскільки інші вимоги , в тому числі щодо стягнення моральної шкоди , є похідними від даної вимоги. Одночасно відсутні підстави для стягнення з відповідачів понесених позивачами судових витрат.

Керуючись ст.ст.16 ЦК України, ст.10, 11, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в задоволенні позову до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_8, КП Кременчуцьке МБТІ про визнання свідоцтва про право власності на житловий будинок і договору дарування цього будинку недійсними, усунення перешкод в користуванні будинком та вселення в нього членів сімї, стягнення моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи, як брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Святська