АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 222-ц/1690/1093/2012
Головуючий по 1-й інстанції
Суддя-доповідач: Пилипчук Л. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2012 року
м.Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого: судді Пилипчук Л.І.,

суддів: Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.,

при секретарі: Філоненко О.В.,

за участю: представника банку -Кіндяка
О.І., ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Київська Русь»

на рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 25 січня 2012 року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Київська Русь»в особі відділення
«Полтавська регіональна дирекція»АБ
«Київська Русь»до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Банк
Київська Русь»в особі відділення
«Полтавська регіональна дирекція»АБ
«Київська Русь»про розірвання
кредитного договору, скасування
штрафних санкцій та визначення способу
виконання рішення суду,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року ПАТ «Банк «Київська
Русь»в особі відділення «Полтавська
регіональна дирекція»АБ «Київська
Русь»звернулося в суд з позовом до
ОСОБА_3, про стягнення заборгованості
по кредитному договору. Позовні вимоги
обґрунтовувало тим, що відповідачка
належним чином не виконувала своїх
зобов'язань по сплаті кредиту з 2009 року,
у зв'язку із чим повинна сплатити на
користь банку заборгованість по
поверненню кредиту, відсотки за
користування кредитом та штрафи за
прострочення погашення відсотків та
кредиту.

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_3
просила суд розірвати кредитний
договір, звільнити її від сплати
штрафних санкцій та визначити спосіб
виконання рішення шляхом розстрочення
сплати заборгованості. Зазначала, що в
її житті відбулася істотна зміна
обставин, якими вона керувалась при
укладенні договору -проблеми зі
здоров'ям обумовили неможливість
продовжувати трудову діяльність і цим
самим викликали фінансову скруту.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 25 січня 2012 року позовну
заяву Публічного акціонерного
товарсиства «Банк «Київська Русь»в
особі відділення Полтавська
регіональна дирекція»АБ «Київська
Русь»до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Київська Русь»в особі
відділення Полтавська регіональна
дирекція»АБ «Київська
Русь»заборгованість по поверненню
кредиту в сумі 10 649,99 грн., 5 167,53 грн.
-відсотки за користування кредитом,
судові витрати в сумі 158,17 грн. судового
збору та 120 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, всього 16 095,69 грн.

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Київська Русь»в особі
відділення Полтавська регіональна
дирекція»АБ «Київська Русь»до ОСОБА_3
про стягнення 1 764,03 грн. штрафу за
прострочення сплати відсотків, 2 715,55
грн. штрафу за прострочення погашення
кредиту відмовлено.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Банк Київська Русь»в особі відділення
«Полтавська регіональна дирекція»АБ
«Київська Русь»про розірвання
кредитного договору, скасування
штрафних санкцій та визначення способу
виконання рішення суду -задоволено
частково.

Звільнено ОСОБА_3 від сплати штрафних
санкцій за неналежне виконання
кредитного договору у загальному
розмірі 4 479,58 грн.

Визначено порядок виконання рішення
суду ОСОБА_3 шляхом погашення
заборгованості у розмірі 16 095,69 грн.
протягом 6 років (72 місяців) рівними
частинами.

У задоволенні зустрічної позовної
заяви ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Банк
Київська Русь»в особі відділення
«Полтавська регіональна дирекція»АБ
«Київська Русь»щодо розірвання
кредитного договору відмовлено.

Вказане рішення в апеляційному порядку
оскаржив позивач ПАТ «Банк «Київська
Русь». Посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просив рішення скасувати в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_3 щодо
звільнення її від сплати штрафних
санкцій та визначення способу
виконання рішення та ухвалити в цій
частині нове рішення, яким відмовити у
задоволенні вказаних вимог, а також
скасувати рішення в частині відмови у
позові банку щодо стягнення з
відповідачки штрафних санкцій та
задовольнити вказані вимоги. Зазначає,
що підстав для звільнення ОСОБА_6 від
правових наслідків прострочення
виконання зобов'язання не вбачалось,
оскільки розмір неустойки може
зменшуватись лише за умови, якщо він
значно перевищує розмір збитків, або за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення. Вважає, що суд
помилково застосував розстрочку
виконання рішення, помилково
визначивши, що кредитний договір
припинив свою дію, так як сплинув
термін погашення кредиту, а залишилась
лише заборгованість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які брали участь у розгляді
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку про задоволення апеляційної
скарги ПАТ «Банк «Київська Русь».

Судом першої інстанції встановлено, та
підтверджується матеріалами справи, що
між Акціонерним банком «Київська
Русь»та ОСОБА_3 укладено кредитний
договір №923-02-07-2 від 18 жовтня 2007 року, за
яким відповідачці передано кредитні
кошти на споживчі потреби у сумі 17 000,00
грн. під 26% річних на строк до 18 жовтня
2010 року /а.с.10-11/.

Відповідно до п.2.3 кредитного договору
відповідачка зобов'язувалась
сплачувати відсотки за користування
кредитом щомісячно, не пізніше 20-го
числа місяця, наступного за місяцем, за
який вони нараховані з повним
погашенням кредиту за фактичну
кількість днів користування
кредитними коштами в місяці в якому
здійснюється погашення.

Встановлено, що ОСОБА_3 з 21 квітня 2009
року припинила виконувати свої
обов'язки щодо повернення кредиту та
сплати відсотків у зв'язку з чим за ним
утворилась заборгованість, яка згідно
розрахунку, наданого банком, станом на
25 лютого 2011 року складала 20 297,09 грн., а
саме:

- 10 649,99 грн. -заборгованість по
поверненню кредиту;

- 5 167,53 грн. -відсотки за
користування кредитом;

- 1 764,03 грн. -штраф за прострочення
погашення відсотків;

- 2 715,55 грн. -штраф за прострочення
погашення кредиту /а.с. 5-6/.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Встановивши вказані обставини,
місцевий суд дійшов обґрунтованого
висновку про наявність правових
підстав для стягнення з боржника
заборгованості по кредиту та відсотків
за користування ним.

Відмовляючи у задоволенні позову банку
в частині стягнення з відповідачки
штрафів за несвоєчасне виконання
зобов'язань по кредитному договору,
місцевий суд керувався положеннями ч.1
ст. 617 ЦК України, згідно яких особа, яка
порушила зобов'язання звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язань, якщо вона доведе, що це
порушення сталося внаслідок випадку
або непереборної сили.

Однак такий висновок суду першої
інстанції зроблено з неправильним
застосуванням до спірних відносин норм
матеріального права.

Згідно п.п. 2.9, 2.10 кредитного договору
від 18 жовтня 2007 року у випадку
порушення строків повернення кредиту
позичальниця зобов'язана сплатити
штраф у розмірі 25% від суми
простроченого платежу за кожний
випадок прострочення; у випадку
порушення строків сплати відсотків за
користування кредитом на відповідачку
накладається штраф у розмірі 25% від
суми прострочених відсотків за кожен
випадок прострочення.

Відповідно до ч.2 ст. 617 ЦК України не
вважається випадком, що є підставою для
звільнення від відповідальності за
порушення зобов'язання, відсутність у
боржника необхідних коштів.

Згідно норми ч.1 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. щодо звільнення
відповідачки від сплати штрафу за
суперечить нормам діючого
законодавства та обставинам справи.

Правові норми, які регулюють
можливість застосування пільг при
настанні правових наслідків порушення
забезпеченого зобов'язання,
передбачають лише можливість за
рішенням суду зменшити розмір
неустойки, якщо він значно перевищує
розмір збитків, та за наявності інших
обставин, які мають істотне значення (ч.
3 ст. 551 ЦК України).

Таким чином, правові підстави для
звільнення відповідачки від сплати на
користь банку штрафів за прострочення
сплати відсотків та погашення кредиту,
відсутні.

Враховуючи вікладені обставини, вимоги
банку щодо стягнення з відповідачки
заборгованості за кредитним договором
є обґрунтованими та підлягають
задоволенню у повному обсязі.
Відповідно, вимоги ОСОБА_3 щодо
звільнення її від сплати штрафів є
безпідставними.

Окрім того, місцевий суд дійшов
помикового висновку щодо підстав
відмови у розірванні договору,
визначивши його таким, що припинився у
зв'язку з закінченням його дії.

Відповідно до ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням
належним чином.

Згідно п. 8.1 кредитного договору строк
його дії встановлюється з дня його
підписання сторонами до повного
виконання сторонами зобов'язань за ним.

Таким чином кредитні відносини між
сторнами існували на час ухвалення
рішення місцевим судом та припиняться
лише у разі виконання відповідачкою
своїх обов'язків щодо сплати
заборгованості.

Вимоги зустрічної позовної заяви щодо
розірвання договору не підлягають
задоволенню, оскільки ч.2 ст. 652 ЦК
України передбачено, що в разі
недосягнення сторонами згоди щодо
приведення договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились, або
щодо його розірвання, договір може бути
розірваний за наявності одночасно
таких умов: 1) в момент укладення
договору сторони виходили з того, що
така зміна обставин не настане; 2) зміна
обставин зумовлена причинами, які
заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися; 3) виконання договору
порушило б співвідношення майнових
інтересів сторін і позбавило б
заінтересовану сторону того, на що вона
розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Тобто для розірвання договору у разі
істотної зміни обставин необхідно
наявність всіх перелічених умов
одночасно.

До того ж, вимагаючи розірвання
договору на підставі статті 652 ЦК
України на позивача за зустрічним
договором покладається, у
відповідності до статті 60 ЦПК України,
обов'язок довести ті обставини, на які
він посилається як на підставу своїх
вимог. Однак ОСОБА_3 не надала доказів
на підтвердження наявності всіх
чотирьох умов, необхідних для
розірвання кредитного договору у
зв'язку із істотною зміною обставин,
якими сторони керувалися при укладенні
договору.

Також місцевий суд помилково
розстрочив виконання судового рішення.
Враховуючи розмір заборгованості, ту
обставину, що ОСОБА_3, яка взяла на себе
кредитні ризики, не довела відсутність
у неї необхідних активів за рахунок
яких можна погасити борг, а також, що
розстрочення виконання рішення
призведе до недоотримання банком
доходів, вказаний висновок суду є
необґрунтованим.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції надав невірну юридичну
оцінку обставинам справи, порушив і
неправильно застосував норми
матеріального права, що є підставою для
скасування судового рішення та
ухвалення нового.

Судові витрати необхідно стягнути з
відповідачки на користь позивача у
відповідності зі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, п.п.3,4 ч.1 ст. 309,
ст.ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Київська Русь»-задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 25 січня 2012 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення по суті позовних
вимог.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Київська Русь»в особі відділення
«Полтавська регіональна дирекція»АБ
«Київська Русь»до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Київська Русь»в особі
відділення «Полтавська регіональна
дирекція»АБ «Київська
Русь»заборгованість по кредитному
договору у розмірі 20 297,09 грн. (двадцять
тисяч двісті дев'яносто сім гривень
дев'ять копійок).

Узадоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Банк Київська Русь»в особі відділення
«Полтавська регіональна дирекція»АБ
«Київська Русь»про розірвання
кредитного договору, скасування
штрафних санкцій та визначення способу
виконання рішення суду -відмовити за
безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Київська Русь»в особі
відділення «Полтавська регіональна
дирекція»АБ «Київська Русь»понесені
витрати по справі -202,97 грн. (двісті дві
гривні дев'яносто сім копійок) судового
збору та 120,00 грн.(сто двадцять гривень)
витрат на ІТЗ розгляду справи.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом 20 днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

СУДДІ:
/підпис/ Л.І. Пилипчук

/підпис/ Ю.В. Дряниця

/підпис/ Т.О. Кривчун

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області
Л.І. Пилипчук