Справа № 429/8560/12
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 жовтня 2012 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Бондаренко В.М.,

при секретарі: Галенко А.А.,

за участю представників позивача: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, суд

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, в якій просив суд стягнути з відповідача борг в сумі 49 743,40 грн., три проценти річних в розмірі 3 452,20 грн. та судові витрати по справі, а саме: суму судового збору в розмірі 531,96 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 28 березня 2010 року відповідач позичив у нього 4 700 євро, що за курсом НБУ становило 49 743,40 грн., про що відповідач власноручно написав розписку. Відповідач зобовязався повернути йому гроші на протязі одного місяця, тобто до 28 квітня 2010 року. Однак, по закінченню вказаного терміну, після 28.04.2010 року, відповідач суму боргу не повернув. За останній час він неодноразово звертався до відповідача із проханням повернути йому гроші, але всі ці звернення ніякого позитивного результату не дали, відповідач на його прохання не реагує, кошти не повертає.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити в повному обсязі, в своїх поясненнях спиралися на доводи, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення, вказавши, що він дійсно 28.03.2010 року брав у позивача кошти в розмірі 4700 Євро, які на даний час не повернув.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне:

28 березня 2010 року позивач дав в борг відповідачу суму коштів в розмірі 4 700 євро, про що відповідач власноручно написав розписку (а.с. 8). Відповідно до довідки, яка мається в матеріалах цивільної справи, виданої Дніпровським відділенням № 1 ПАТ «ОСОБА_5 Стандарт», згідно інформації НБУ курс євро на 25.03.2010 року був встановлений на рівні 10,583703 грн. за один євро. Відповідач зобовязався повернути позивачу гроші на протязі одного місяця, тобто до 28 квітня 2010 року. Однак, по закінченню вказаного терміну, після 28.04.2010 року, відповідач суму боргу не повернув. За останній час позивач неодноразово звертався до відповідача із проханням повернути йому гроші, але всі ці звернення ніякого позитивного результату не дали, відповідач суму не повернув.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином, форма договору позики не порушена.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Три проценти річних становлять 3 452 грн. 20 коп. з розрахунку: 49 743 грн. 40 коп. х 3%:100:365 = 4 грн. 10 коп. х 842 = 3 452 грн. 20 коп.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки вони обґрунтовані та доведені в судовому засіданні.

На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: суму судового збору в розмірі 531,96 грн., сплачених позивачем при подачі позову до суду. Витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 3000,00 грн. не підлягають задоволенню, так як вони не обґрунтовані та не доведені в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідент. номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (ідент. номер НОМЕР_2) суму боргу в розмірі 49 743 (сорок девять тисяч сімсот сорок три) грн. 40 коп., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 3 452 (три тисячі чотириста пятдесят дві) грн. 20 коп., судові витрати по справі, а саме: суму судового збору в розмірі 531 (пятсот тридцять одна) грн. 96 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_6