Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-4172/ 12 р. Головуючий у 1 інстанції: Макаров В.О.,
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.А.

Суддів: Подліянової Г.С.

ОСОБА_2

При секретарі: Карацюпі О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Запорізької міської ради, Орендного підприємства „Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації про визнання права власності, зобов"язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до Запорізької міської ради, Орендного підприємства „Запорізьке міжміське бюро технічної інвентразації про визнання права власності, зобовязання вчинити дії.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_3 зазначає, що 01 квітня 2003 року придбав у ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 459, жилий будинок № 16 з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться на земельній ділянці площею 699 кв.м. на вулиці Алма-Атинській в місті Запоріжжі.

З метою покращення його житлових умов та підвищення благоустрою, позивачем був знесений придбаний жилий будинок та у 2007 році побудований новий жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 31.08.2010 року № 410/4 «Про погодження прийняття в експлуатацію індивідуального житлового будинку (літ.3-2) з господарськими будівлями та спорудами по вул. Алма-Атинській, 16, погоджено прийняття в експлуатацію індивідуального житлового будинку (літ.3-2) з господарськими будівлями та спорудами по вул. Алма-Атинській, 16.

Пунктом 3, зазначеного рішення позивача зобов'язано звернутися до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Запорізькій області для отримання сертифікату відповідності житлового будинку державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

27 вересня 2010 року позивач отримав відповідь від інспекції державного архітектурно-будівельного-контролю в Запорізькій області за № 7/8-2100/5 з відмовою у видачі сертифіката відповідності з підстав відсутності державного акту на право власності на земельну ділянку.

Також, він звернувся з питання оформлення права власності на новостворений жилий будинок до Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради, однак листом від 15.03.2011 року йому також відмовлено в оформленні права власності з підстав відсутності сертифікату відповідності та державного акту на право власності на земельну ділянку.

Позивач вказує, що згідно із вимогами ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка придбала жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розташовані, без зміни її цільового призначення у розмірах, встановлених договором. Оскільки новостворене нерухоме майно, а саме будинок № 16 по вул. Алма-Атинській в м. Запоріжжі, буде використовуватись для проживання його родини, просить суд визнати за ним право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, жилий будинок, № 16 літера «3-2» загальною площею 363,1 кв.м, розташований по вулиці Алма-Атинскій місті Запоріжжі, який складається з: 1) коридору загальною площею 22,3 кв.м; 2) кімнати загальною площею 30,6 кв.м; 3) коридору загальною площею 11,4 кв.м; 4) кімнати загальний площею 31,2 кв.м; 5) - кухні загальною площею 37,0 кв.м; 6) санвузлу загальною площею кв.м; 7) гаражу загальною площею 31,9 кв.м; 8) сходів загальною площею 9,3 кв.м; 9) кімнати загальною площею 31,3 кв.м; 10) кімнати загальною площею 36,9 кв.м; II) санвузлу загальна» площею 17,6 кв.м; 12) кімнати загальною площею 32,5 кв.м; 13) коридору загальною площа» 22,5 кв.м; 14) кімнати загальною площею 31,0 кв.м; Лоджії (літнє приміщення) площею 2.0 кв.м. Також літера «И» - навіс площею 19,9 кв.м; №4 - ворота металеві площею 5,6 кв.м, №5 -паркан площею 29,8 кв.м, №6 - хвіртки площею 2,4 кв.м, №7- ворота металеві площею 7Л кв.м, №8 - паркан площею 146,7 кв.м, №9 - яма зливна площею 1 кв.м, № 10 - стінки підпір площею 18,1 кв.м, №11 - водопровід площею 3 кв.м., а також зобовязати Орендне підприємство «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати за ним право власності на самочинно збудоване вищезазначене нерухоме майно.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2012 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно - жилий будинок з господарськими будівлями і спорудами та зобовязання зареєструвати нерухоме майно, районний суд виходив з того, що позивач не виконав вимоги Закону щодо здачі в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, що є обовязковим згідно з законами України « Про основи містобудуванн», « Про планування та забудову територій» та Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 року № 1243, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

З таким висновком суду першої інстанції можна погодитися з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 квітня 2003 року позивач придбав у ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу жилий будинок № 16, що знаходиться на вулиці Алма-Атинській в місті Запоріжжі.

Зазначений будинок розташований на земельній ділянці площею 699 кв.м.

У 2007 році позивачем був знесений придбаний жилий будинок та побудований новий жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що є самочинним будівництвом.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності у порядку ч.3 ст.376 ЦК України може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке є новоствореним у звязку зі знесенням попередньої будівлі, та яке відповідно до будівельних норм та правил є закінченим будівництвом.

Визнання права власності на незавершене самочинне будівництво не допускається, оскільки це суперечить як частині третій ст.376 ЦК України так і ст.331 ЦК України.

Встановивши, що жилий будинок під літерою "3-2» є самочинним будівництвом та будівництвом незавершений, до експлуатації не прийнятий, в установленому порядку не зареєстрований, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання за позивачем права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про основи містобудування" спори з питань містобудування вирішуються радами у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що позивач порушував питання і воно було предметом розгляду компетентного державного органу, яким було прийнято рішення з відмовою в оформленні права власності з підстав відсутності сертифікату відповідності та державного акту на право власності на земельну ділянку.

З позову вбачається, що ОСОБА_3 фактично не згодин з рішенням інспекції державного архітектурно - будівельного контролю в Запорізькій області за № 7/8-2100/5 від 27.09.2010 року та з рішенням Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради від 15.03.2011 року 3 Я-0137, проте їх не оскаржує і вони не були предметом судового розгляду.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що судом повно і всебічно зясовані обставини справи, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права при розгляді спору не порушені, застосовані правильно, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, а доводи апеляційної скарги про неврахуванням судом, що при купівлі-продажу жилого будинку від 01.04.2003 року до нього також перейшло право користування на земельну ділянку, на якій розташований жилий будинок, а також рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 410/4 від 31.08.2010 року « Про погодження прийняття в експлуатацію індивідуального житлового будинку, довідку Головного управління архітектури та містобудування Запорізької міської Ради про погодження прийняття обєкту будівництва в експлуатацію від 13.09.2010 року Я-2673 не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновків суду..

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04 травня 2012 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: