АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2012 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Михайловської С.Ю.

Суддів Єлізаренко І.А., Чубукова О.П.

При секретарі Качур Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання правочину недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2012 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання правочину недійсним, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на неправильну оцінку доказів та обставин по справі.

Суд першої інстанції, відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог встановив, що між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір №DNH4KS30120047 від 13.07.2005 року. Предметом вказаного договору є надання Відповідачем ОСОБА_3 строкового кредиту в сумі 4910,40 (чотири тисячі дев'ятсот десять грн. 40 копійок) терміном на 42 місяці по 13.01.2009 р. Зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 2,09 % у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту.

За умовами вказаного кредитного договору відповідач надав кредит ОСОБА_2 шляхом й у межах суми, визначеної у договорі, що не оспорюється сторонами справи.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

При укладенні спірного договору Позивачу були відомі усі умови договору та не існувало ніяких інших умов, які б примусили Позивача прийняти ці умови проти його волі.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Позивачем в порушення ст. 57-66 ЦПК України не було надано суду доказів, які б підтверджували факти порушення відповідачем прав чи інтересів позивача та не викладено яким саме чином укладення спірного кредитного договору з Відповідачем порушує його права та охоронювані законом інтереси.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд Кредитора і ОСОБА_3 та з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства та Правил.

Одним із загальних принципів цивільного законодавства є принцип свободи договору, який знайшов своє відображення у ст.ст. З та 627 ЦКУ. Свобода договору

включає в себе й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та

обов'язки учасників. За ст. 632 ЦКУ ціна договору встановлюється за домовленістю

сторін, тобто вільною. Позивач звернулась до банку з проханням про видачу кредиту. З

свого боку банком потреби Позивача було задоволено та надано кредит з урахуванням

волі ОСОБА_3.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання виконав у повному обсязі.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що спірний договір відповідає вимогам законодавства України та у задоволенні позовних вимог відмовив позивачці.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія судді вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив вищезазначені обставини справи, дав цим обставинам та доказам по справі правильну правову оцінку і, відповідно до вимог ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Довід, зазначений ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про неправильну оцінку доказів та обставин по справі, необґрунтований, оскільки зводиться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці, тоді як, згідно ст. 212 ЦПК України, оцінка доказів є виключним правом суду.

Таким чином, рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному прядку протягом двадцяти днів.

Судді :