АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0413/2-493/11 22-ц/491/2747/12
Справа № 2-493/11 Головуючий в 1 інстанції
№ провадження - 22-ц/491/2747/12 Тимошенко Т.І.
Категорія 26 (1V ) Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 грудня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Грищенко Н. М.

суддів: Барильської А.П., Митрофанової Л.В.

при секретарі: Євтодій К.С.

За участю: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника відповідачів: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області та Міжрайонного Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Бар Вінницької області - Мороз Нінель Юріївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області та Міжрайонного Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Бар Вінницької області

на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, Міжрайонного Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Бар Вінницької області, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення заборгованості по щомісячним страховим виплатам, перерахунку розміру щомісячних платежів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2006 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - ВАТ «Кривбасзалізрудком»), Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі - ВВД ФСС НВВ ПЗ України в м. Кривому Розі), Міжрайонного Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Бар Вінницької області (далі - ВВД ФСС НВВ ПЗ України в. м. Бар ), про стягнення заборгованості по щомісячним страховим виплатам, перерахунку розміру щомісячних платежів.

Під час розгляду справи позивач неодноразово уточнював позовні вимоги та остаточно просив стягнути на його користь з ВВД ФСС НВВ ПЗ України в м. Кривому Розі недоплату по страховим виплатам за період з 12 вересня 2003 року по 01 грудня 2004 року в сумі 4619,33 грн., з ВВД ФСС НВВ ПЗ України в. м. Бар - недоплату по страховим виплатам за період з 01 грудня 2004 року по 01 лютого 2007 року в сумі 14255,79 грн. та щомісячно, починаючи з 01 лютого 2007 року по 760,93 грн., до зміни обставин, що є підставою для перерахунку страхових виплат.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 квітня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені в повному обсязі. Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 недоплату по щомісячним страховим платежам за період з 12.09.2003 року по 01.12.2004 року в сумі 4619 грн. 33 коп.

Стягнуто з Міжрайонного Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Бар Вінницької області

на користь ОСОБА_2 недоплату по щомісячним страховим платежам за період з 01.12.2004 року по 01.02.2007 року в сумі 14255 грн. 79 коп.

Зобов'язано Міжрайонне Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Бар Вінницької області

Сплачувати щомісячно страхові виплати на користь ОСОБА_2 з 01.02.2007 року по 760 грн. 93 коп. до змін обставин, які тягнуть перерахунок виплат.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ВВД ФСС НВВ ПЗ України в м. Кривому Розі та ВВД ФСС НВВ ПЗ України в. м. Бар ставлят питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на їх думку, суд першої інстанції необґрунтовано стягнув страхові виплати за період, що перевищує трирічний термін та не перевірив чи відбулося фактичне підвищення заробітної плати по підприємству, не витребував відомості про нарахування і одержання заробітної плати за професією позивача за оспорюваний період, не надав належної правової оцінки економічному обґрунтуванню застосування або незастосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок і посадових окладів. Крім того, судом не взято до уваги, що особова справа позивача знаходиться за місцем його проживання у ВВД ФСС НВВ ПЗ України в. м. Бар, а тому не перевірив правильності нарахованих коштів, правомірності застосування коефіцієнтів, відсотків втрати працездатності позивача.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі не можна визнати законним і обґрунтованим.

Судом установлено, що ОСОБА_2 з 1984 року по 1994 рік працював стовбурним скіпового підйому на ш. «Октябрьская»ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат».

Висновком МСЕК від 18.11.1993 року позивачу було встановлено 60 % втрати професійної працездатності. При наступному переогляді 01.12.2004 року позивачу підтверджено 60 % втрати професійної працездатності на безстроковий термін та визнано його інвалідом третьої групи.

Наказом № 620 від 24.12.1993 року позивачу ОСОБА_2 ШУ «Октябрьське» ВО «Кривбасруда» були призначені щомісячні виплати відшкодування втраченого заробітку у розмірі 233057 крб., виходячи із середньої заробітної плати за три місяці до виробничої травми (грудень 1992 року - лютий 1993 року) відкоригованої на коефіцієнти підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві на 24.12.1993 року - 388428 крб., а також призначена одноразова допомога в розмірі 23305680 крб.

Станом на 31 травня 2000 року позивач отримував страхові виплати у розмірі 94 грн. 95 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що, адміністрацією ВАТ «Кривбасзалізрудком» невірно коригувалися суми відшкодування шкоди, а саме не було застосовано коефіцієнти 2,0 з 01.07.1994 року; замість коефіцієнта 2,5 застосовано коефіцієнт 1,25; не застосовано коефіцієнти 1,25 та 1,3, а також замість коефіцієнтів підвищення тарифних ставок 1,265 застосовано коефіцієнт 1,15, замість 1,226 застосовано коефіцієнт 1,1 та замість коефіцієнту 1,217 застосовано коефіцієнт 1,193, у зв'язку з чим відповідач передав особову справу до ВВД ФСС НВВ ПЗ України в м. Кривому Розі з невірним розрахунком суми відшкодування шкоди.

Після отримання 01.04.2001 року ВВД ФСС НВВ ПЗ України в м. Кривому Розі облікової справи ОСОБА_2, позивачу було продовжено виплату щомісячних страхових платежів у розмірі 94,95 грн., в той час як цей розмір повинен складати 314,53 грн., внаслідок чого недоплата за період з 01.04.2001 року по 01.02.2007 року становила 21602,91 грн. (з яких недоплата ВВД ФСС НВВ ПЗ України в м. Кривому Розі складала за період з 12.09.2003 року по 01.12.2004 року 4619,33 грн. та ВВД ФСС НВВ ПЗ України в м. Бар за період з 01.12.2004 року по 01.02.2007 року - 14255,79 грн.).

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону праці», п.п. 4, 9 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 472 від 23.06.1993 року зі змінами та доповненнями, які діяли на момент виниклих правовідносин (надалі -Правил), відшкодування шкоди, завданої працівнику ушкодженням здоров'я, складається з виплати втраченого заробітку (або відповідно його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності та інших виплат.

Відповідно до п. 28 Правил в редакції від 18.07.1994 року, що діяла до 03.10.1997 року, перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну і медичну допомогу) проводилось у разі: зміни ступеня втрати професійної працездатності; зміни складу сім'ї померлого; підвищення мінімального розміру заробітної плати в порядку, визначеному законодавством; підвищення тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових і бюджетних підприємств, заробітної плати відповідно до колективного договору.

При зростанні тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві з метою збільшення їх частки в середньомісячній заробітній платі в межах встановленого фонду споживання, при якому змінювалась лише структура заробітної плати (одночасно зменшувалися інші складові заробітної плати без зміни її загального розміру), не передбачено підстав для проведення перерахування щомісячних страхових виплат на коефіцієнт росту посадових окладів і тарифних ставок, що витікає з положень нормативно-правових актів, діючих на час виникнення спірних правовідносин, якими визначено порядок нарахування та перерахунку сум відшкодування шкоди працівникові у зв'язку із ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.

На думку колегії суддів суд першої інстанції при вирішенні спору по суті, дійшов помилкового висновку про необхідність перерахунку призначених позивачеві підприємством сум відшкодування шкоди, за період з 01 липня 1994 року по 01 квітня 2001 року на коефіцієнти підвищення тарифних ставок (посадових окладів), не звернув уваги на доводи представника відповідача про те, що після введення договірної заробітної плати ідеального підвищення тарифних ставок та посадових окладів на підприємстві фактично не проводилось у зв'язку з тим, що при підвищенні тарифних ставок змінювалася структура заробітної плати.

Госпрозрахункові підприємства, виходячи із своїх фінансових можливостей, самостійно визначали зростання коефіцієнтів тарифних ставок (посадових окладів) та терміни їхнього запровадження.

Так, з 01 липня 1994 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 449 збільшило тарифні ставки та посадові оклади в 2,0 рази, позивачу ж перерахунок щомісячних сум відшкодування шкоди не проводилось, у зв'язку з тим, що заробітна пата не збільшилася.

З 01.01.1996 року на підставі спільної постанови адміністрації і профспілкових комітетів ВО «Кривбасруда» № 1/6 від 26.01.1996 року тарифні ставки і оклади працівникам було збільшено в 2,5 рази, в той час як реальний ріст заробітної плати відбувся на коефіцієнт 1,25, який і був застосований підприємством до сум відшкодування шкоди позивача з 01.01.1996 року.

Відповідно до спільної Постанови адміністрації і профспілкових комітетів ВО «Кривбасруда» від 21.05.1997 року № 3/91/06 на підприємстві з 01.06.1997 року тарифні ставки були збільшені у 1,25 рази без збільшення заробітної плати працюючих, а з 01 січня 1998 року відповідно до спільної постанови адміністрації і профспілкових комітетів ВО «Кривбасруда» від 25.12.1997 року № 6/195 «Про перегляд структури заробітної плати» тарифні ставки були збільшені в 1,3 рази, також без збільшення заробітної плати працюючих.

З 01.07.1999 року згідно спільної постанови адміністрації та профспілкових комітетів від 27.10.1999 року № 14/17/8 ; з 01.01.2000 року згідно наказу № 59 від 27.03.2000 року та з 01.05.2000 року відповідно до наказу № 229 від 04.08.2000 року підприємство перерахувало суми відшкодування шкоди позивачеві на коефіцієнти фактичного збільшення заробітної плати, відповідно на 1,15; 1,1 та 1,193, оскільки заробітна плата на підприємстві, у тому числі за професією позивача, збільшилася саме на зазначені коефіцієнти.

За оспорюваний період з 01 липня 1994 року по 01 квітня 2001р. ВАТ «Кривбасзалізрудком» перерахувало суми відшкодування шкоди позивачу на коефіцієнти фактичного збільшення заробітної плати, що не суперечать закону, оскільки заробітна плата на підприємстві, у тому числі за професією позивача збільшилася саме на них.

Відповідно до ст. 17 вказаного Закону України від 23.09.1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» рішення правління Фонду, прийняте в межах його компетенції, є обов'язковим для виконання всіма страхувальниками та застрахованими.

Згідно положень цього закону та Порядку призначення та здійснення страхових виплат застрахованим особам (членам їх сімей), затвердженого постановою Правління ФССНВ України № 83 зі змінами та доповненнями , просте арифметичне множення страхової виплати на коефіцієнт не передбачено.

Пунктом 3.7.2 Порядку № 83 передбачено, що перерахування розміру щомісячної страхової виплати проводиться виходячи з відкоригованої заробітної плати на коефіцієнт підвищення страхових виплат, а відкоригована заробітна плата не може перевищувати максимальну величину, з якої справляються страхові внески до Фонду на дату проведення перерахунку.

Суми граничної заробітної плати з яких справляються страхові внески складають з 01.03.2002 року -1600,00 грн.; з 01.03.2003 року -2200,00 грн.; з 01.03.2004 року -2660,00 грн.

Судом першої інстанції не були враховані перелічені положення.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України «кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що позивачем ОСОБА_2 не надано доказів на підтвердження його позовних вимог, тому підстави для перерахунку сум відшкодування шкоди позивачеві у зв'язку з ушкодженням здоров'я, починаючи з 01 липня 1994 року відсутні.

Таким чином, беручи до уваги, що на час передачі особової справи до ВВД ФСС НВВ ПЗ України в м. Кривому Розі ВАТ «Кривбасзалізрудком» правильно визначило розмір щомісячних сум відшкодування шкоди, у суду першої інстанції не було підстав для перерахунку страхових виплат та стягнення недоплати по щомісячним страховим платежам на користь ОСОБА_2 за період з 12.09.2003 року по 01.12.2004 року в сумі 4619,33 грн. з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, а також за період з 01.12.2004 року по 01.02.2007 року в сумі 14255 грн. 79 коп. з Міжрайонного Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Бар Вінницької області. Також не було підстав стягнення з Міжрайонного Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Бар Вінницької області щомісячно, починаючи з 01.02.2007 року по 760 грн. 93 коп. до змін обставин, що є підставою для перерахунку страхових виплат.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі, дають апеляційному суду підстави для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення було порушено норми матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні його позовних вимог до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, Міжрайонного Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Бар Вінницької області, про стягнення заборгованості по щомісячним страховим виплатам, перерахунку розміру щомісячних платежів.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст.309, ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області та Міжрайонного Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Бар Вінницької області задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 квітня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні його позовних вимог до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, Міжрайонного Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Бар Вінницької області, про стягнення заборгованості по щомісячним страховим виплатам, перерахунку розміру щомісячних платежів.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: