Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 1400 / 2012 р. Головуючий у 1 інстанції: Мінасов В.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2012 року м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Савченко О.В.,

Суддів: Кочеткової І.В.,

ОСОБА_2,

При секретарі: Мосіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове обєднання № 2», Концерну «Міські теплові мережі», третя особа ОСОБА_4 про захист прав споживача, зобовязання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи доповнював і уточнював.

Зазначав, що являється власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_1. У 2006 році мешканець квартири 6 в цьому ж будинку ОСОБА_4 самовільно переобладнала систему теплопостачання в своїй квартирі, що призвело до порушення теплового режиму і в його квартирі, внаслідок чого він захворів на запалення легень.

Посилаючись на те, що відповідачі не вживають активних заходів до відновлення системи теплопостачання і продовжують нарахування плати за неякісні послуги по встановленим тарифам, просив суд зобов'язати Концерн "МТМ" зробити йому перерахунок плати за послуги теплопостачання за 2006 2010 роки та укласти з ним договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання; зобов'язати КП "ВРЕЖО №2" поновити систему опалення відповідно до первинної проектної документації, привести діаметри труб у відповідність з пропускною спроможністю; стягнути з Концерну "МТМ" матеріальну шкоду в розмірі 418,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 9945 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про задоволення позову ОСОБА_3 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що за позовом КП ВРЕЖО третя особа ОСОБА_4 судовим рішенням від 9 березня 2011 року зобовязана за власний рахунок відновити систему внутрішнього опалення, а тому підстав для повторного покладання такого обовязку на житловий орган не має. Вимоги про зменшення плати за послуги теплопостачання за 2006-2010 роки, на думку суду першої інстанції, також необґрунтовані, оскільки споживачем не надано жодного акту-претензії, складеного у відповідності з Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, на підставі якого концерн теплових мереж проводить відповідні перерахунки.

Висновки суду узгоджуються з вимогами діючого законодавства і ґрунтуються на зібраних у справі доказах.

Доданий до апеляційної скарги акт-претензія від 1 лютого 2012 року про температурний режим в квартирі позивача не являється достатньою підставою для покладання на Концерн „ МТМ обовязку зменшити плату за теплопостачання за 2006-2010 роки.

Частиною третьою статті 20 Закону „Про Теплопостачання передбачено, що тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб'єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Отже, чинним законодавством України розмежовані повноваження між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування щодо регулювання тарифів у сфері теплопостачання.

Пунктом 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, передбачено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.

Відповідно до пункту 29 Правил споживач має право на зменшення розміру плати у разі: надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання; відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг.

Підставою для проведення відповідних перерахунків являється акт-претензія, який складається в порядку, передбаченому п.п.33-39 Правил.

Судом установлено, що засіб обліку теплової енергії в квартирі позивача не установлений, а тому нарахування плати за теплопостачання проводиться у відповідності з п.12 Правил згідно з показниками будинкового засобу обліку пропорційно опалюваній площі. Із акту, складеного представниками відповідачів 16 грудня 2009 року, вбачається, що температурний режим подачі тепла на горищі будинку відповідає встановленим нормам; причиною неякісного теплопостачання в квартирі позивача являється самовільне переобладнання мешканцем квартири №6 внутрішньої системи опалення і зменшення діаметра труби вдвічі (а.с.45). Оскільки Концерн „МТМ належним чином виконує свої обовязки з подачі тепла до будинку, в якому розташована квартира позивача, протягом 2006-2010 років акти-претензії щодо якості послуг у спосіб, встановлений п.37 Правил, сторонами не складалися, передбачені законом підстави для зменшення розміру плати споживача за спожите тепло не вбачається.

Судом обґрунтовано залишені без задоволення і вимоги позивача про покладання на Концерн „МТМ обовязку по укладанню договору про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, так як спір між сторонами щодо укладання відповідного договору відсутній. За змістом ст.24 Закону України „Про теплопостачання і ст.21 Закону України Про житлово-комунальні послуги обовязок по укладанню такого договору покладається на споживача. Допустимих доказів звернення ОСОБА_3 до теплопостачальника з пропозицією укладання відповідного договору і безпідставної відмови останнього від його підписання матеріали справи не містять. Не надано таких доказів апелянтом і суду апеляційної інстанції. Зважаючи на те, що Концерн „МТМ не заперечує проти укладання з позивачем договору про теплопостачання, підстав для покладання на нього обовязку укласти такий договір в судовому порядку не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спору і обовязкового скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2012 року в цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: