Справа № 2-3615/2011p.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 липня 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді: Мороз В.П.

при секретарі: Андрущенко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства ОТП Банкпро визнання вказаної у кредитному договорі вартості кредиту недійсною, визнання договору поруки припиненим,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2011 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства ОТП Банкпро визнання вказаної у кредитному договорі вартості кредиту недійсною, визнання договору поруки припиненим.

В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві та в ході судового засідання представник позивачки, з урахуванням уточнень (а.с.61-66), посилався на те, що 10.07.2008р. між ОСОБА_2 та ЗАТ ОТ П Банк, правонаступником якого є ПАТ ОТП банк, укладено кредитний договір № ML-300/275/2008.

В якості забезпечення зобовязання ОСОБА_2 за кредитним договором, з позивачкою було укладено договір поруки № SR-30/275/2008 від 10.07.2008 року.

У своєму позові позивачка посилається на те, що при укладанні договору поруки банк ввів її в оману відносно сукупної вартості кредиту за Кредитним договором, тому просила суд визнати сукупну вартість у вигляді абсолютного подорожчання, вказану в кредитному договорі № ML-300/275/2008 від 10.07.2008р., укладеного між нею та Банком, такою що не відповідає дійсності; визнати за нею право знати сукупну вартість кредита у вигляді абсолютного подорожчання за кредитним договором № ML-300/275/2008 від 10.07.2008 року, укладеному між ОСОБА_2 та ЗАТ ОТП Банк; визнати припиненим договору поруки, укладеного між позивачкою та банком та стягнути з відповідачів на її користь судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, суду надав свої заперечення (а.с.76-80), посилаючись на те, що банком було виконано всі вимоги за кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 10.07.2008р. між ОСОБА_2 та ЗАТ ОТ П Банк, правонаступником якого є ПАТ ОТП банк, укладено кредитний договір № ML-300/275/2008 (а.с.8-11).

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 18, 21 Закону України Про захист прав споживачів, Банком було надано ОСОБА_2 в письмовій формі та в повному об'ємі інформацію про умови надання кредитів по програмі Житло в кредит, а саме: детальний розпис вартості кредиту та умов за пропонованими Банком програмами кредитування, як у іноземній валюті - доларах США, євро, швейцарських франках, так і в національній валюті України - гривні.

Про отримання від Банку повної інформації щодо вартості кредиту, умов його надання та повернення свідчить власноручний підпис ОСОБА_2 в ч. 1.3 Анкети-заяви на отримання іпотечного кредиту (а.с.81).

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1, п. 1.1, 1.4, 1.5 ч. 2 Договору, Банк надав ОСОБА_2 кредит в іноземній валюті на загальну суму 46 000,00 (сорок шість тисяч) доларів США, терміном з 10.07.2008 року до 10.07.2023 року, а Позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов'язання згідно з Договором у повному обсязі.

На виконання пункту 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року № 541/13808 Додатком № 1 до Кредитного договору, Банк надав Палюх 0.0. відомості щодо сукупної вартості кредиту у виді абсолютного подорожчання кредиту.

10 березня 2009 року між Банком та ОСОБА_2 0.0. було укладено Додатковий договір № 1 до Кредитного договору №МЬ-300/275/2008 від 10.07.2008 року (а.с.67-68).

Відповідно до п. 2.1.1 Додаткового договору № 1 сторони визначили розмір фіксованої процентної ставки в розмірі 11,20 % (одинадцять цілих двадцять сотих) відсотків річних на період з 10.03.2009 року до 10.11.2009 року та плаваючої процентної ставки в розмірі - 5,91 % (п'ять цілих дев'яносто одна сота) відсотків на період з 10.03.2009 року до повного виконання боргових зобов'язань за Договором для розрахунку процентів за користування кредитом.

З метою виконання зобов'язань за Договором між ОСОБА_3 та Банком було укладено Договір поруки № 5К-30/275/2008 від 10.07.2008 року.

Згідно ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України, за Договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно умов п. п. 1.1, 1.2, 2.1, 2.2 Договору поруки, ОСОБА_3 у порядку та на умовах, передбачених Договором поруки зобов'язався нести солідарну майнову відповідальність перед Банком за виконання в повному обсязі зобов'язань Позичальника за кредитним Договором та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 10.07.2023 року у розмірі 46 000,00 (сорок шість тисяч) доларів США, та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами Кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості.

Відповідно до п. 2.3.1 Договору поруки, ОСОБА_3 підтвердила, що ознайомлена з положеннями Кредитного договору, Додатками до нього, цілком розуміє його зміст та згодна виступати поручителем за борговими зобов'язаннями. Будь-яке посилання в тексі Договору поруки на положення Кредитного договору є достатнім для виявлення волі кожної сторони щодо змісту такого посилання.

Згідно ч. 1, 3, 4 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами]. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Кредитний договір, Додатковий договір № 1 до кредитного договору, Договір поруки, оформлені згідно вимог цивільного законодавства, скріплені підписами працівника Банку та печаткою з однієї сторони і підписами ОСОБА_2, ОСОБА_3 з іншої, що є безперечним підтвердженням досягнення згоди з усіх істотних умов кредитного Договору, додаткового договору № 1, Договору поруки, їх укладення в належній формі.

Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до п. 22 Постанова пленуму ВСС від 30.03.2012 N 5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Укладенням Договору поруки, ОСОБА_3 поручилася за виконання зобов'язань Палюх 0.0. за Кредитним договором зі змінами, внесеними Додатковим договором № 1, а також з усіма існуючими та майбутніми змінами, доповненнями та додатками.

З цього вбачається, що твердження Позивача про збільшення об'єму відповідальності за Договором поруки без її згоди не відповідає дійсності, а отже не може бути підставою для визнання Договору поруки таким, що припинив свою дію.

Що стосується сукупної вартість кредиту у виді його абсолютного подорожчання, то відповідно до Додатку № 1 до кредитного договору вона визначена у розмірі 41 769,00 (сорок одна тисяча сімсот шістдесят дев'ять) гривень.

Зі змінами, внесеними згідно додатку № 1 до Додаткової угоди № 1 до кредитного договору, розмір сукупної вартості кредиту у виді його абсолютного подорожчання визначено у розмірі 64 993,55 (шістдесят чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто три) гривень 55 копійок.

Зазначені Позивачем витрати Палюх 0.0. щодо комісії за кредитне обслуговування, комісія за надання довідки по кредитному рахунку, комісія за перерахування готівки при продажі іноземної валюти для погашення заборгованості по Кредитному договору, комісія за внесення змін до Кредитного договору, комісія за оформлення довіреності на розпорядження поточним рахунком для погашення заборгованості по кредитному договору, оплата збору до Пенсійного фонду при купівлі іноземної валюти для погашення заборгованості по Кредитному договору не входять до сукупної вартості кредиту.

Відповідно до п. Пі 1.5.1, 1.11 ч. 2 Договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі платежу та не пізніше дати платежу шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено Договором. Усі платежі для повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом повинні здійснюватися Позичальником у валюті кредиту, в строки та на умовах встановлених Договором. У випадку відсутності або недостатності у Позичальника коштів для здійснення платежів у відповідній валюті Банк має право здійснити конвертаційну операцію за рахунок коштів Позичальника в інших валютах відповідно до вимог чинного законодавства України за існуючими тарифами Банку. Підписанням Договору Позичальник підтвердив свою обізнаність з діючими тарифами Банку та обов'язковими платежами передбаченими чинним законодавством України.

Відповідно до п. п. 4.1, 4.3, 4.4, ст. 4 Договору іпотеки № РМЬ - 300/275/2008 від 10.07.2008 року, витрати пов'язані з нотаріальним посвідченням Договору іпотеки несе Боржник. Іпотекодавець забезпечує страхування предмету іпотеки, згідно з умовами Кредитного договору. На вимогу Банку Іпотекодавець зобов'язаний за власний рахунок (чи за рахунок третьої особи] провести незалежну оцінку предмета іпотеки, згідно з вимогами чинного законодавства України.

Поручитель, в свою чергу, підписанням Договору поруки, підтвердила, що ознайомлена з положеннями Кредитного договору, Додатками до нього, цілком розуміє його зміст, а отже і діючі тарифи Банку.

З цього вбачається, що твердження Позивача про введення його Банком в обман щодо сукупної вартості кредиту не відповідають дійсності.

При укладенні Договору поруки Позивач ознайомився з умовами Кредитного договору, додатків до нього, в тому числі з порядком та розміром розрахунку вартості кредиту, усіма діючими тарифами Банку.

Проте, суд вважає, що позивачка має право знати сукупну вартість кредиту у вигляді абсолютного подорожчання за кредитним договором № ML-300/275/2008 від 10.07.2008 року, укладеному між ОСОБА_2 та ЗАТ ОТП Банк, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 119, 122 ЦПК, ст. 11 ЗУ Про захист прав споживачівУкраїни, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства ОТП Банкпро визнання вказаної у кредитному договорі вартості кредиту недійсною, визнання договору поруки припиненим, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право знати сукупну вартість кредита у вигляді абсолютного подорожчання за кредитним договором № ML-300/275/2008 від 10.07.2008 року, укладеному між ОСОБА_2 та ЗАТ ОТП Банк(Публічним акціонерним товариством ОТП Банк).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства ОТП Банкна користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 45 грн. 50 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Суддя В.П.Мороз