Справа № 437/4981/12
Провадження № 437/4981/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2012 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у

складі: головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Каліневич Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новогнідської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, треті особи : Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту приналежності земельної ділянки, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Новогнідської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, треті особи : Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту приналежності земельної ділянки, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 04.03.2012 року помер її батько- Щербина ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 11,320 га., розташована на території ВАТ СлавутичНовогнідської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємцями на майно померлого ОСОБА_5 за заповітом, який він зробив 01.09.2011 року є позивач ОСОБА_1 та відповідач по справі ОСОБА_3 Позивач вчасно в шестимісячний строк від дня відкриття спадщини звернулася до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини, а крім того була зареєстрована і проживала разом зі спадкодавцем по одній адресі на день відкриття спадщини, що підтверджується домовою книгою.

ОСОБА_3 в той же шестимісячний строк подала заяву про відмову від своєї частки у спадщині на користь позивача.

Батько позивача ОСОБА_5 одержав право на земельну ділянку після смерті своєї матері ОСОБА_6, яка померла 11.08.2010 року. ОСОБА_5 після одержання свідоцтва про право на спадщину у вигляді земельної діялнки на території ВАТ СлавутичНовогнідської сільської ради при житті не встиг одержати державний акт на право власності на спадщину на земельну ділянку. Той факт, що ОСОБА_5 належить земельна ідлянка 11,320 га в ВАТ Славутичсвідчить отримане ним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 02.03.2011 року та отримана ним технічна документація із землеустрою щодо переоформлення права власності на земельну ділянку на його імя.

У звязку з цим, позивач просить встановити факт приналежності ОСОБА_5, померлому 04.03.2012 року земельної ділянки 11,320 га., розташованою на території СлавутичНовогнідської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер № -02-004-0335, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, померлого 04.03.2012 року.

Позивач в судове засідання не зявилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Новогнідської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області у судове засідання не зявилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала повністю.

Третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 всудове засідання не зявилася по невідомій суду причині.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне.

04.03.2012 року помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-КИ № 450986.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.03.2011 року ОСОБА_5 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 11.08.2010 року, на земельну ділянку розміром 11,320 га., що знаходиться на території ВАТ СлавутичНовогнідської сільської ради Дніпропетровської області Синельниківського району, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З заповіту від 01.09.2011 року вбачається, що ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження : все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповідав ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частках кожній.

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 014392, ОСОБА_6 на підставі рішення 8 сесії ХХІІІ скликання Новогнідської сільської ради № 91 від 20.12.1999 року передана у приватну власність земельна ділянка площею 11,320 га., яка розташована на території ВАТ СлавутичНовогнідської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно відмітки на державному акті, державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори 02.03.2011 року за реєстровим № 3-487 видане свідоцтво про право на спадщину, на підставі якого право власності на земельну ділянку переходить до ОСОБА_5.

Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо переоформлення права вланості на земельну ділянку ( пай ) від 21.04.2011 року, ОСОБА_5 була виготовлена технічна документація щодо переоформлення права власності на земельну ділянку, розташовану на території Новогнідської сільської ради.

Згідно акту відновлення меж земельної ділянки ( паю ) № 56 в натурі від 14.03.2011 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВРЕ № 963133 від 02.03.2011 року № 3-487 було відновлено межі земельної ділянки ( паю ) № 56 загальною площею 11.3200 га., що перебуває у власності ОСОБА_5, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новогнідської сільської ради Синельниківського району.

Відповідно до листа приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 № 513/0116 від 10.10.2012 року свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку не може бути видане, тому що земельна ділянка в земельних ресурсах Синельниківського району не перереєстрована на імя померлого ОСОБА_5, який був спадкоємцем після смерті ОСОБА_6, померлої 11.08.2010 року.

В матеріалах спадкової справи після смерті ОСОБА_5 померлого 04.03.2012 року, міститься заява ОСОБА_7 про відмову від прийняття спадщини. Також міститься заява ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підствах , із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.1,2 ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить

спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування№ 7 від 30.05.2008 року відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно ст.125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ч.1 ст.126 Земельного Кодекс України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 ст.126 Земельного Кодекс України передбачено, що право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину.

На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід ( ч.6 п.2 ст.126 Земельного Кодексу України).

Так, з матеріалів справи вбачається, що державний нотаріус Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори на державному акті серія ІІ-ДП № 014392, виданого на імя ОСОБА_6 Степанівнизробив відмітку про те, що 02.03.2011 року за реєстровим № 3-487 було видане свідоцтво про право на спадщину, на підставі якого право власності на земельну ділянку переходить до ОСОБА_5.

У звязку з вищевикладеним, позовні вимоги в частині встановлення факту приналежності ОСОБА_5, померлому 04.03.2012 року земельної ділянки площею 11,320 га, розташованої на території ВАТ СлавутичНовогнідської сільської ради судовому розглядові не підлягають, оскільки відповідно до вищезазначених документів ОСОБА_5 мав право на вказану земельну ділянку.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

На підставі викладеного та ст.ст. 1216, 1217,1220,1221,1223,1225,1235,1236,1268 ЦК України, ст.ст. 125,126 Земельного Кодексу України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування№ 7 від 30.05.2008 року, керуючись ст.ст.. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 11,320 га., розташовану на території ВАТ СлавутичНовогнідської сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, померлого 04 березня 2012 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя:

ОСОБА_8