Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-2391/12 Головуючий у 1 інстанції: Геєць Ю.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2012 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Гончара О.С.

суддів : Воробйової І.А.

ОСОБА_2

при секретарі Черненко А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Дніпроспецсталь» про відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2010 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ВАТ «Дніпроспецсталь» про відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В позовній заяві зазначала, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2005 року позивач була поновлена на роботі на посаді лікаря-терапевта санаторію-профілакторію ВАТ «Дніпроспецсталь». Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 26 лютого 2008 року вищезазначене рішення суду частково змінено, вирішено питання з кого саме стягувати компенсацію за вимушений прогул. Через те, що відповідачем були подані апеляційна та касаційна скарги, позивач була поновлена на роботі лише 06 березня 2008 року на підставі наказу ВАТ «Дніпроспецсталь»

На підставі викладеного просила суд на підставі ст.. 236 КЗпП України виплатити їй середній заробіток за час затримки поновлення на роботі з 12 лиситопада 2005 року по 06 березня 2008 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2012 року позовні вимоги ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За правилами ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Зазначеним вимогам ухвалене по справі рішення в повній мірі не відповідає.

Суд першої інстанції відмовив в позові з тих підстав, що рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11.11.2005 року яким було поновлено позивача на роботі не містило вказівки щодо негайного його виконання та набрало законної сили 26.02.2008 року і позивачем порушено строк звернення до суду, встановлений ст.233 КЗпП України.

Проте з таким висновком суду першої інстанції судова колегія не може погодитись в повній мірі.

Встановлено, що ОСОБА_3 перебувала у трудових відносинах з ВАТ «Дніпроспецсталь» та у липні 1999 року вона звільнена з посади лікаря терапевта на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 листопада 2005 року ОСОБА_3 була поновлена роботі на вказаній посаді.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 23.12.2005 року повернуто апеляційну скаргу відповідачу по справі.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15.03.2006 року відстрочено виконання рішення суду від 11.11.2005 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13.11.2007 року ухвала апеляційного суду Запорізької області від 23.12.2005 року скасовано, справа направлена на новий розгляд.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 26.02.2008 року відхилено апеляційну скаргу ВАТ «Дніпроспецсталь».

Згідно заяви позивача її було поновлено на роботі з 06.03.2008 року.

Питання виконання рішень суду про поновлення на роботі та відповідальності за невиконання таких рішень врегульовані cт. ст. 77, 85, 87, 88 Закону України "Про виконавче провадження".

Оплата вимушеного прогулу при затримці власником або уповноваженим ним органом виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника передбачена ст. 236 КЗпП України.

Ці норми законів, є спеціальними нормами.

Частиною 5 ст. 235 КЗпП України передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконного звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Проте, зі змісту ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 367 ЦПК України слідує, що дії по виконанню цього рішення залежать від волі працівника, поновленого на роботі. Тому, у відповідності до положень ст. 368 ЦПК України, за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, судом негайно видається виконавчий лист. Виконавчий лист може бути пред'явлено до виконання в день ухвалення рішення про поновлення на роботі. Державний виконавець зобов'язаний порушити виконавче провадження по виконанню рішень, які підлягають негайному виконанню не пізніше наступного дня після одержання заяви. В той же день повинні бути зроблені відповідні виконавчі дії -(ст. 25 Закону України " Про виконавче провадження").

За таких обставин, ОСОБА_3 повинна була приступити до роботи з моменту винесення рішення судом про поновлення на роботі, тобто з 11 листопада 2005 року, про те вона цього не зробила. Крім того, вона не надала суду доказів того, що відповідач відмовився виконувати рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не впливають на правильність прийнятого судом рішення, оскільки право на оскарження рішення в апеляційному порядку, передбачено процесуальним законом, і оскарження рішення не є перешкодою для негайного виконання рішення про поновлення на роботі.

Стаття 233 КЗпП України визначає строк, протягом якого особа може звернутися до суду для вирішення трудового спору, однак між ОСОБА_3 та ВАТ «Дніпроспецсталь» виникли правовідносини з приводу невиконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.

Чинне трудове законодавство передбачає покладення на власника або уповноважений ним орган відповідальності за затримку виконання такого рішення суду у вигляді стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та така відповідальність покладається на власника або уповноважений ним орган за наявності їхньої вини без обмеження передбаченим ст..233 КЗпП України строком.

Данних обставин справаи суд першої інстанції не врахував, відмовив в задоволенні позову з інших підстав, в зв»язку з чим рішення суду підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2012 року по цій справі змінити. Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову з підстав зазначених в мотивувальній частині даного рішення.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: