25.07.2012 6/0538/150/2012
У Х В А Л А

25.07.2012 місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлов Д.О.,

при секретарі Корольовій Н. А..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду, заінтересовані особи: ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відстрочку виконання рішення суду, посилаючись на те, що Апеляційним судом Донецької області в місті Маріуполі 29 травня 2012 року було ухвалено рішення про усунення перешкод ОСОБА_2 у користуванні та розпорядженні будинком № 14, розташованим по вул. Межовій в місті Маріуполі шляхом виселення ОСОБА_1 з вказаного житлового будинку без надання іншого жилого приміщення. У своїй заяві заявник посилається на те, що у провадженні суду перебувають справи за позовами ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення сервітуту відносно будинку 14 по вул. Межовій в м. Маріуполі та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту частково недійсним у звязку із чим він вважає, що виконання рішення суду від 29 травня 2012 року може унеможливити виконання рішень суду за його позовом та позовом ОСОБА_3 До того ж посилається на те, що вказане рішення ним оскаржується у касаційній інстанції, у якої заявник просить призупинити виконання оскаржуваного ним рішення. Заявник мешкає у вказаному домоволодінні разом із своєю дружино та малолітнім сином, який є інвалідом з дитинства та новонародженою донькою, 10 липня 2012 р. н. Тому з урахуванням перелічених обставин вважає можливим виконання рішення від 29 травня 2012 року відстрочити до ухвалення рішення касаційною інстанцією.

Заявник в судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні представник заявника, що діє підставі довіреності, ОСОБА_4, наполягала на задоволенні заяви ОСОБА_1, підтримала доводи, наведені у заяві останнього, додавши, що ОСОБА_1 мешкав у спірному домоволодінні з моменту свого народження разом із померлим ОСОБА_5, після смерті якого у 1989 році був би спадкоємцем за законом. У теперішній час у суді на розгляді перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на обовязкову долю при спадкуванні після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_1 також оскаржує ухвалу суду про залишення його заяви без розгляду за його позовом до ОСОБА_2 про встановлення сервітуту на будинок 14 по вул. Межовій в м. Маріуполі. Позбавлення житла ОСОБА_1 та його родини зашкодить суттєво їх праву на житло, оскільки іншого вони не мають.

Зацікавлена особа, ОСОБА_2, та його представник, ОСОБА_6, до суду не зявились за невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від представника ОСОБА_2, ОСОБА_6, до суду були надані заперечення на заяву ОСОБА_1, за якими представник посилається на відсутність підстав для задоволення поданої останнім заяви про відстрочку виконання рішення суду від 29 травня 2012 року, оскільки приведені заявником доводи не є винятковими підставами, тому немає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, що зявились, дослідивши матеріали справи, вважає подану заяву такою, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Згідно п. 37 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» межі дії відстрочки (розстрочки) можуть бути визначені не лише датою, але й настанням якоїсь події (зміна матеріального становища відповідача, видужання тощо).

Відповідно до ст. 319 ЦПК України рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

На підставі ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Документів, які б підтверджували наявність на розгляді у суді справ за переліченими у своїй заяві ОСОБА_1 позовами, на які також посилалась при розгляді вказаної заяви представник ОСОБА_1, ОСОБА_4, у судове засідання та до матеріалів вказаної заяви не було надано.

У матеріалах справи мається копія позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні, встановлення факту прийняття спадщини, визнання заповіту недійсним, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права на частку спадкового майна (а. с. 125-129).

Окрім цього в матеріалах справи знаходиться ухвала суду від 27 червня 2012 року про залишення без розгляду позову ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення сервітуту відносно нерухомого майна (а. с. 121).

При цьому оскарження рішення суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги, не є підставою для зупинки виконання рішення апеляційного суду.

Суду не надано відомостей, що касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення суду апеляційної інстанції від 29 травня 2012 року, була прийнята до провадження судом касаційної інстанції.

Доводи заявника що останній мешкає у будинку 14 по вул. Межовій в м. Маріуполі разом із своєю родиною, що складається з дружини, ОСОБА_3, та дітей, ОСОБА_7, 2012 р. н., ОСОБА_8, 2000 р. н., який є інвалідом, підтверджуються довідкою-актом від 26 червня 2012 року Голови комітету самоорганізації населення «Азовстальській», завірено підписами сусідів, свідоцтвом про народження ОСОБА_7 та копією посвідчення № 6 від 9 листопада 2010 року (а. с. 109, 111, 112).

Перешкоди у здійсненні права власності на майно для ОСОБА_2, що були підтвердженні рішенням Апеляційного суду Донецької області від 29 травня 2012 року, є неприпустимими, бо обмежують гарантовані конституцією права власника нерухомого майна.

При цьому доводи, наведені заявником та його представником суд не вважає переконливими, оскільки суд лише у виняткових випадках може відстрочити виконання рішення. Наявні ж підстави не є винятковими, тому подана заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 36 Закону України „Про виконавче провадження, ст. 373 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду від 29 травня 2012 року, заінтересовані особи: ОСОБА_2, - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пяти днів через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя