Справа № 223/1632/2012
У Х В А Л А

"27" липня 2012 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

суддя Мазурчак А. Г. ,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки земельної ділянки,

третя особа , що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача ОСОБА_3 міська рада -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить виділити йому в користування частину земельної ділянки, що знаходиться в м. Гнівань, по вул..Леніна, 74, мотивуючи тим, що відповідно з договорами купівлі-продажу частки житлового будинку від 04.03.2005р. та 14.03.2007р. він володіє 25/100 частин житлового будинку за вказаною адресою; рішенням 13 сесії 5 скликання ОСОБА_3 міської ради від 26.12.2007р. №380 йому надано дозвіл на приватизацію земельної ділянки в м. Гнівань, по вул.. Леніна, 74, у розмірі 0, 0119га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; однак співвласник даного будинку - ОСОБА_2 не бажає здійснити розмежування земельних ділянок; комісія ОСОБА_3 міської ради 31.12.2011р. виїжджала з метою встановлення меж, але межі встановити не вдалось.

Дослідивши подані матеріали, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі виходячи з наступного.

За змістом п.1. ч.1 ст. 33 Закону України Про місцеве самоврядування в Українівід 21.05.1997 № 280/97-ВР ( з наступними змінами та доповненнями) надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад , віднесено до виключних повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Надання земельних ділянок громадянам для будівництва та обслуговування жилого будинку здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування в порядку, передбаченому законом.

Отже, спори щодо виділення земельних ділянок не підвідомчі суду, що також вбачається і із роз'яснень Пленуму Верховного Суду України , що містяться в п. 2 постанови №7 від 16.04.2004 р. Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ ( з наступними змінами та доповненнями), яким визначений перелік справ підсудних судам і така категорія справ, як виділення земельних ділянок, не передбачена.

Крім того, дані позовні вимоги пов'язані із встановленням меж земельних ділянок, що перебувають у користуванні сторін.

Статтею 106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника земельної ділянки сприяння встановлення твердих меж.

На виконання вказаної статті наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010р. № 376, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16 червня 2020року №391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення ( відновлення) межі земельних ділянок в натурі ( на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, якою визначено механізм встановлення меж на місцевості.

За ч.3 ст. 158 ЗК України земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності та користуванні громадян вирішують органи місцевого самоврядування.

Отже, за змістом ст. 106, 158 ЗК України спір про встановлення чи відновлення меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, не підвідомчий суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 158 ЗК України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи в користуванні громадян, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування.

Згідно п.2 ч.2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.2 ч.2 ст.122 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадженні у справі за його позовом до ОСОБА_2 про виділення частки земельної ділянки,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача ОСОБА_3 міська рада.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом п'яти діб з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_4