АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ДНЕПРОПЕТРОВСКОЙ ОБЛАСТИ
Справа № 2-2482/11/0408 Головуючий в першій
Провадження 22-ц/491/662/12 інстанції Валуєва В.Г.
Категорія № 5 ( ІІ) Доповідач - Барильська А.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.

суддів: Грищенко Н.М.,Савіної Г.О.,

при секретарі: Бадалян Н.О.,

за участю: позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє за довіреністю в інтересах відповідача ОСОБА_5, на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07 листопада 2011 року по справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ 1/2 частки спільного сумісного майна в натурі , -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про розподіл спільного майна.

З метою забезпечення позову у листопаді 2011 року ОСОБА_6 звернулась із заявою про забезпечення позову.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07 листопада 2011 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Заборонено ОСОБА_5 здійснювати зовнішню та внутрішню реконструкцію спільного часткового майна ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , а саме оздоровчого комплексу , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 без письмової згоди ОСОБА_2 та відповідних дозвільних документів;

?- заборонено ОСОБА_5 змінювати систему опалення , каналізаційну систему, систему водопостачання та електричні мережі, що належать до спільного часткового майна без відповідних дозвільних документів та письмової згоди ОСОБА_2;

?- зобовязано ОСОБА_5 демонтувати та не використовувати камери відеоспостереження , які він встановив у споруді , що належить до спільного часткового майна ОСОБА_2 та ОСОБА_5 яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,

?- затверджено наступний порядок використання спільного часткового майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення судового спору. ОСОБА_5 використовує спільне часткове майно по парним дням тиждня, ОСОБА_2 використовує спільне часткове майно по непарним дням тижня.

Не погодившись із ухвалою суду ОСОБА_4, який діє за дорученням в інтересах ОСОБА_5, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом процесуальних норм, ставить питання про скасування ухвали суду та відмові в задоволенні заяви.

Зокрема, вважає, що судом не враховано, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності підприємства, крім того, вид забезпечення позову, котрий застосував суд не відповідає позовним вимогам; судом не обґрунтовано обраний вид забезпечення позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд першої інстанції керувався ст.ст. 151-153 ЦПК України та виходив з доведеності та обґрунтованості заявлених вимог.

Однак, колегія суддів не може погодитися із висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Аналогічне роз'яснення надане Пленумом Верховного Суду України в п.1 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, згідно якого, відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі , може вжити заходи забезпечення позову. Відповідно до вимог ч.5 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про вжиття заходів забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та порядок виконання.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про виділ внатурі 1/2 частки оздоровчого комплексу - сауни , що розташований по АДРЕСА_1.

Спосіб забезпечення позову , обраний позивачем та задоволений судом першої інстанції, не відповідає положенням пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року , згідно якого, розглядаючи заяву про забезпечення позову , суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог , пересвідчитися , зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача , а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника про забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

На дані вимоги Закону суд першої інстанції уваги не звернув , не обґрунтував необхідність застосування саме обраного способу забезпечення позову, не навів підстави забезпечення позову, які також не наведено і в заяві позивача. Обраний позивачем вид забезпечення позову не відповідає заявленим нею позовним вимогам.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду не відповідає вимогам процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє за довіреністю в інтересах відповідача ОСОБА_5, задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07 листопада 2011 року скасувати та постановити нову ухвалу.

ОСОБА_2 в задоволені заяви про забезпечення позову- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Складання повної ухвали відкладено до 06 березня 2012 року.

Головуючий :

Судді: