АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22-ц/490/2265/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія 36 Доповідач - Лаченкова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Варенко О.П., Григорченка Е.І.

при секретарі Бондаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 вересня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки будинку в натурі, відшкодування затрат на ремонт та утримання будинку, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про виділ частки будинку в натурі, відшкодування затрат на ремонт та утримання будинку.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 вересня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне та неправильне встановлення обставин, які мають значення для справи та просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по справі яким позовні вимоги задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечується, що ОСОБА_2 є власником 31/100 частини будинку 15 по вул. Островського у м. Дніпродзержинську, власником іншої 31/100 частини є ОСОБА_3 на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 листопада 2008 року. 31/50 частина будинку 15 по вул. Островсько го у м. Дніпродзержинську складає квартира № 2.

Згідно технічного висновку Державного проектного інституту «Дніпродзержинськцивільпроект»квартира № 2 може бути розділена на дві майнові частини, які придатні до експлуатації квар тира № 2: кімнати 2-1 , 2-4 , 2-5 площею 29,5 метрів квадратних; квартира № 3: кімнати 2-2 , 2-3 площею 19,4 метрів квадратних.

Вирішуючи вимоги ОСОБА_2 та відмовляючи в їх задоволенні суд правильно виходив з положень ст. 60 ЦПК України, згідно якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи 16 серпня 2010 року судом було призначено експертизу щодо можливості поділу частини будинку в натурі, але в зв'язку з тим, що позивачем не було сплачено вартість експертизи вона проведена не була.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в задоволені позову і не взяв до уваги технічний висновок Державного проектного інституту «Дніпродзержинськцивільпроект», оскільки він не є експертним висновком, в ньому передбачено тільки один варіант поділу цієї частини будинку, при якому площа однієї частини квартири значно перевищує площу іншої частини квартири та не передбачає компенсацію влас нику, якому виділяється менша частина квартири.

Що стосується вимог про відшкодування затрат на ремонт будинку, то судом вірно зазначено, що доводи позивача про те, що він зробив ремонт у будинку у 2007 - 2008 роках до уваги прийняти бути не можуть, оскільки відповідачка стала власником частини бу динку тільки у 2009 році.

Вирішуючи вимоги щодо відшкодування затрат на утримання будинку суд дійшов до вірного висновку, що ця вимога не підлягає задоволенню, оскільки позивач само стійно користуєтеся всією частиною будинку та надав квитанції по сплаті за газ за період часу, коли відповідачка не була власником частини будинку.

За таких обставин суд дійшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів вважає, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень по ним.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Крім того приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 вересня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді