Справа № 0418/2592/2012

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 листопада 2012 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.

при секретарі - Величко О.М.

за участю : позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

09 квітня 2012 року позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу (а.с. 3-4).

Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні, в обґрунтування позовних вимог з урахуванням уточнень, посилався на те, що 28 вересня 20101 року позивач та відповідач уклали договір позики, відповідно до якого позивач передав у борг відповідачу 16000 грн., а відповідач повинен був повернути зазначені кошти до 28.03.2011 року. Крім того, 18 жовтня 2011 року сторони уклали договір позики, згідно якого позивач передав у борг відповідачу 2920 дол США., а відповідач повинен був повернути зазначені кошти до 18.03.2012 року. У встановлений строк відповідач борги не повернув, тому позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 16 000 грн. за першим договором та 23 323,50 грн. за другим договором позики, а також покласти на відповідача судові витрати по справі(а.с.18-19)

Позивач у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та на їх задоволені наполягав.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та день розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України (а.с. 26,28-29,34,38-39,41,43,46,49)

Суд вислухавши позивача та відповідача, вивчивши матеріали даної цивільної справи, приходить до наступного висновку з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 28.09.2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримав у борг 16 000 терміном до 28.03.2011 року, що підтверджується поясненнями позивача у судовому засіданні, копією розписки від 28.09.2010 року, оригінал якої був досліджений у судовому засіданні (а.с. 5).

Встановлено, що 18.10.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримав у борг 2 920 дол. США. терміном до 18.03.2012 року, що підтверджується поясненнями позивача у судовому засіданні, копією договору позики від 18.10.2011 року, оригінал якого був досліджений у судовому засіданні (а.с. 6).

Встановлено, що борг по договорам позики укладеними між сторонами від 28.09.2010 року та від 18.10.2011 року відповідачем не було повернуто позивачу, що підтверджується поясненнями позивача та наявністю в нього розписки та договору(а.с.5-6)

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України та договорами позики.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача у своїх письмових поясненнях на той факт, що він не отримував від ОСОБА_1 грошові кошти за договором позики від 18.10.2011 року, а вказана сума є тією яку він отримував за договором позики від 28.09.2010 року, так як дані твердження відповідача не підтверджуються жодним доказом та спростовуються письмовими доказами наявними в матеріалах справи. Крім того, відповідачем не надано суду жодного підтвердження, що він частково погашав суму боргу за договором позики.

Отже, оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності, щодо вимог позивача до відповідача стосовно повернення суми боргу, та приймаючи до уваги, що форма договорів укладених між сторонами відповідає вимогам ЦК України, відповідач свої зобов`язання за договорами не виконав, суд вважає можливим стягнути з відповідача, на користь позивача суму боргу за договором позики б/н від 28.09.2010 року 16 000 грн., а також суму боргу за договором позики б/н від 18.10.2011року 2 920 дол. США, що за курсом НБУ станом на 06.04.2012 року становить 23 323,50 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України та враховуючи результат вирішення справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок повернення судових витрат 393,24 грн.(а.с.1)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 ) у рахунок стягнення заборгованості за договором позики б/н від 28.09.2010 року 16 000 грн., за договором позики б/н від 18.10.2011року 23 323 грн. 50 коп. та у рахунок повернення судових витрат 393 грн. 24коп., а разом 39 716 грн. 74 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ф.Ф. Маймур