АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/2344/12 Справа № 2-2748/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2012 року м. Дніпропетровськ 16 серпня 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський автобусний завод» на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський автобусний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2011 року позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що перебував у трудових стосунках з відповідачем та 13 березня 2009 року був звільнений за ст. 38 КЗпП України.; на час звільнення відповідач не виплатив йому, позивачу, заборгованість по заробітній платі у сумі 16963,49 грн., тому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у вказаному розмірі та моральну шкоду у сумі 1000,0 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 грудня 2011 року позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі у розмірі 16963,49 грн. та моральну шкоду у сумі 300,0 грн.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; вирішені питання щодо розподілу судових витрат та негайного виконання судового рішення.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині стягнення заборгованості по заробітній платі і судових витрат та ухвалення у скасованій частині нового рішення.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне оскаржуване рішення скасувати в частині стягнення заборгованості по заробітній платі і судових витрат та ухвалити у скасованій частині нове рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_6 перебував у трудових стосунках з відповідачем та 13 березня 2009 року був звільнений за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с. 6-7) та визнано сторонами.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що на час звільнення відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі у сумі 10528,33 грн., що стверджується відповідним звітом про виплату зарплати від 02.12.2011 року (а.с. 26).

Довідка відповідача від 24.03.2009 року про розмір заборгованості по заробітній платі позивача у сумі 16963,49 грн. не може бути прийнята до уваги судом, оскільки, на підставі припису територіальної державної інспекції праці в Дніпропетровські області від 09.10.2009 року, ТОВ «ДАЗ» було зобов»язано привести у відповідність до вимог закону нарахування заробітної плати, у зв»язку з чим було встановлено дійсний розмір заборгованості із зарплати перед позивачем у сумі 10528,33 грн. (а.с. 13, 26).

Згідно відомості відповідача на виплату заробітної плати за 2008 рік та 7 місяців 2009 року від 14.12.2011 року позивачем отримана заборгованість по заробітній платі у повному обсязі - у сумі 10528,33 грн., що стверджується особистим підписом ОСОБА_6

Отже, на час ухвалення районним судом оскаржуваного рішення від 20 грудня 2011 року відповідач не мав заборгованості перед позивачем по заробітній платі.

Частиною 1 ст. 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівнику належним чином оформлену трудову книжку і провести із ним розрахунок в терміни передбачені ст. 116 КЗпП України.

Згідно ст. 116 КЗпП України виплата всіх сум, що належать працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Виходячи з викладеного, колегія дійшла висновку, що місцевий суд належним чином не встановив обставини справи щодо наявності та розміру заборгованості відповідача перед позивачем із заробітної плати, що спричинило ухвалення незаконного рішення.

Тому, приймаючи до уваги, що на час ухвалення оскаржуваного рішення відповідач не мав перед позивачем заборгованості по заробітній платі, оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський автобусний завод» на користь ОСОБА_6 заборгованості по зарплаті у сумі 16963,49 грн. з ухваленням у даній частині нового рішення про відмову у задоволенні вказаної позовної вимоги.

Разом з тим, місцевим судом правомірно встановлено факт невчасної виплати відповідачем позивачу заробітної плати, що свідчить про порушення роботодавцем трудових прав працівника. Невчасна виплата заробітної плати стала джерелом переживань позивача, втрати нормальних життєвих зв»язків, тому, з урахуванням вимог розумності, справедливості та характеру, глибини моральних страждань, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у необхідному та достатньому розмірі 300,0 грн.

Колегія звертає увагу, що відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, приймаючи до уваги необхідність стягнення з відповідача на користь держави судового збору у розмірі 8,5 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню в частині стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі та судових витрат з ухваленням у скасованій частині нового рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський автобусний завод» - задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 грудня 2011 року в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський автобусний завод» на користь ОСОБА_6 16963 (шістнадцять тисяч девятсот шістдесят три) грн. 49 коп. та на користь держави судового збору у розмірі 188 (сто вісімдесят вісім) грн. 20 коп. скасувати та ухвалити у скасованій частині нове рішення.

ОСОБА_6 у задоволенні позовної вимоги про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський автобусний завод» заборгованості по заробітній платі в сумі 16963 (шістнадцять тисяч девятсот шістдесят три) грн. 49 коп. відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський автобусний завод» на користь держави судовий збір у сумі 8 (вісім) грн. 50 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді