Справа №1490/3823/12 03.09.2012 03.09.2012 03.09.2012
Справа № 22-ц/1490/2580/12 Головуючий у І інстанції Тихонова Н.С.
Категорія 34 Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_1
У X В А Л А іменем України
03 вересня 2012 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:
Головуючого Шолох З.Л.,
суддів: Серебрякової Т.В. та Лисенко П.П.,
із секретарем судового засідання - Суслик Є.В.,
представника позивача - ОСОБА_2,
відповідача - ОСОБА_3,
представника відповідача - ОСОБА_4,
переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 липня 2012 року у цивільній справі за позовом І ^ ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа - житлово-комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Південь» про стягнення | матеріальної та моральної шкоди, -
19 квітня 2011 року ОСОБА_5 пред'явив зазначений позов, який обґрунтовував наступним.
На підставі договору дарування йому належить квартира АДРЕСА_1.
Законним користувачем квартири 2,1, яка розташована поверхом вище, є відповідач.
24 лютого 2011 року, з вини відповідача, яка допустила експлуатацію пошкодженого трійника водовідведення, відбулося залиття його квартири, що підтверджується актом комісії житлово-експлуатаційної організації від 02.03.2011 року, внаслідок чого була пошкоджена стеля в об'єднаному санвузлі та на кухні.
Посилаючись на те, що пошкодженні елементи квартири потребують відновлювального ремонту, вартість якого, згідно висновку спеціаліста Миколаївського відділення інституту судових експертиз складе 2 323 гривні, просив стягнути, з відповідача на його користь названу грошову суму на відшкодування збитків, а також, моральну шкоду у розмірі 1 699 гривень та понесені ним судові витрати, включаючи витрати на експертизу.
Рішенням Ленінського районного суду м, Миколаєва від 03 липня 2012 року в позові ОСОБА_5 відмовлено за недоведеністю вимог.

Представник позивача - ОСОБА_2 подав на це рішення апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Скаргу обґрунтували невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи і положенням чинного цивільного законодавства.

Апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржене рішення суду І інстанції залишити без змін, оскільки суд постановив його у відповідності з нормами чинного законодавства.

Відмовляючи ОСОБА_5 у позові, районний суд виходив з того, що відповідач надала належні та допустимі докази тому, що її вини в заподіяні шкоди позивачеві немає, а тому вона і не повинна відповідати за шкоду, завдану іншими.

Колегія суддів судової падати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області погоджується з такими обставинами та правовідносинами, висновки суду 1 інстанції щодо них і результату вирішення справи, вважає вірними, обґрунтованими й законними.

Так, статтями 1166, 1167 ЦК України встановлюють обов'язок особи по відшкодуванню у повному обсязі завданої нею шкоди іншій особі.

При цьому, перша із статей за своєю конструкцією передбачає презумпцію винуватості відповідача, а друга - необхідність доведення його вини в заподіянні шкоди.

Виходячи із зазначених положень, беручи до уваги доведеність відповідачем того, що шкода завдана не з її вини, і навпаки, доведеність того, що внаслідок безпечності особи, яка призвана здійснювати контроль за внутрішньобудинковою системою водовідведення, фактичного самоусунення названої особи від контролю за технічним станом системи водовідведення, стався витік води в квартиру позивача, і що саме це потягло пошкодження стелі у ванні кімнаті та кухні в його квартирі, колегія доходить висновку про те, що відповідач не є тією особою, яка заподіяла позивачеві майнову та моральну шкоди (неналежний відповідач) , а тому вона і не повинна цю шкоду відшкодовувати.

Іншого позивач належними та допустимими засобами доказування не довів.

З актів обстеження від 02.03.2011 року (а.с. - 5 ) та від 20 травня 2011 року (а.с. - 112), складених комісіями ЖЄК 19, вбачається, що залиття квартири позивач сталося в результаті виходу з ладу каналізаційного стояка, складового якого є і трійник розводки, відповідальність за стан якого відповідач не несе.

За такого вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 задоволенню не підлягали.

Оскільки цього ж, з таких же мотивів дійшов і місцевий суд, то підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

В той же час, зазначене рішення не є перешкодою позивачеві для пред'явлення аналогічного позову до особи, яка є відповідальною за стан каналізаційного стояка в будинку.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 312-315 ЦШС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: