Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Приходька К.П.

суддів: Таргоиій Д.О., Голуб С.А.

за участю секретаря: Бобко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 23 липня 2012 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2012 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дій державного виконавця і просила суд поновити їй строк для звернення до суду, визнати неправомірною постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рокитнянського районного управління юстиції від 9 жовтня 2005 р. про закінчення виконавчого провадження № 1401343, зобов»язати відділ ДВС Рокитнянського РУЮ поновити виконавче провадження і виконати рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 27 липня 2005 р. про зобов»язання сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба» с.Острів Рокитнянського району Київської області виділити ОСОБА_1 належну їй частку майна, що є складовою цілісного майнового комплексу відповідно до структури пайового фонду.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 23.07.2012 року в задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про задоволення скарги.

В.о. начальника відділу ДВС Рокитнянського РУЮ подала до апеляційного суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить апеляційну скаргу відхилити.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

08 липня 2005 року прокурор Рокитнянського району подав до суду позовну заяву в інтересах ОСОБА_1 до СТОВ «Дружба» про виділення майна із складу пайового фонду.

Рішенням суду від 27.07.2005 року позов задоволено та зобов»язано СТОВ «Дружба» с. Острів виділити ОСОБА_1 в натурі належну їй частку майна, що є складовою частиною цілісного майнового комплексу відповідно до структури пайового фонду.

13.08.05 суд направив виконавчий лист до відділу ДВС про стягнення державного мита і постановою державного виконавця від 01.09.05 відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом та 14.10.05 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження та повернутий виконавчий лист в зв»язку з його виконанням.

Згідно запису в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до СТОВ «Дружба» про виділення майна із складу пайового фонду від 05.09.05 інший виконавчий лист, який містить вимогу про виконання рішення, отримала кур»єр прокуратури.

Відповідно до довідки прокуратури Рокитнянського району наглядове провадження за 2005 рік знищено за закінченням терміну зберігання і тому у суду даних, чи направлявся виконавчий лист за позовом прокурора до СТОВ «Дружба» на виконання до відділу ДВС і його результати, немає.

Суд першої інстанції встановив, що матеріали виконавчого провадження знищені за закінченням терміну їх зберігання, а тому перевірити чи повідомлявся стягувач про закінчення виконавчого провадження неможливо.

Виходячи із встановлених обставин справи, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_1 пропустила строк для оскарження постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження і підстави для його поновлення відсутні.

Судова колегія погоджується із такими висновками суду з наступних підстав.

Згідно зі ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а по виконанню рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ.

Заявниця стверджує, що отримала постанову про закінчення виконавчого провадження тільки 11.05.2012 року після її звернення із запитом до відділу державної виконавчої служби Рокитнянського РУЮ з приводу виконання рішення суду, після чого 22.05.2012 року оскаржила цю постанову до начальника управління державної виконавчої служби Головного управлінні юстиції у Київській області.

Відповідно до ст.ст. 383,385 ЦПК України скаргу на дії державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом .

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із наведених вимог ЦПК суд, розглядаючи скаргу, по-перше, перевіряє чи в строк, передбачений законом, заявниця звернулась із заявою про оскарження дій державного виконавця і тільки після цього вирішує питання про обґрунтованість скарги.

Враховуючи наведене, заявниця, звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, також по-перше, мала довести суду те, що скарга нею подана без порушення процесуальних строків.

На підтвердження звернення до суду у встановлений Цивільним процесуальним кодексом строк заявниця послалась на лист відділу ДВС Рокитянського РУЮ у відповідь на її звернення з приводу виконання виконавчого листа від 2005 року , який вона отримала у травні 2012 року.

В свою чергу державна виконавча служба, заперечуючи проти того, що не направила у встановлений Законом України «Про виконавче провадження» строк постанову про закінчення виконавчого провадження не змогла надати доказів про своєчасне виконання цієї дії, оскільки виконавче провадження, а також журнал реєстрації вихідної кореспонденції та поштових відправлень знищені за закінченням термінів їх зберігання.

Строки зберігання виконавчих проваджень встановлені п. 9.8. Наказу Міністерства юстиції України № 2274/5 в редакції 25.12.2008 року «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», який діяв на час здійснення виконавчого провадження, а тому знищивши виконавче провадження через три роки після його закінчення, тим самим державна виконавча служба діяла в порядку, встановленому вказаним наказом та у межах наданих їй повноважень.

Таким чином, сторони на час звернення заявниці до суду знаходились у нерівних умовах. З одного боку заявниця має право звертатись до ДВС із заявами і дату отримання відповіді на своє звернення може зазначати датою, з якого починає спливати процесуальний строк, з іншого боку - державна виконавча служба, яка діє в межах наданих їй повноважень і не може протягом семи років зберігати виконавче провадження задля можливого вирішення спору у майбутньому і, внаслідок цього, не може спростувати доводи заявниці щодо неналежного виконання державними виконавцями своїх обов»язків.

Відповідно до ст. 11-1 Закону України «Про виконавче провадження» сторони та інші учасники виконавчого провадження мають право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні і письмові пояснення в процесі виконавчих дій, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі при проведенні експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими цим Законом.

Стягувач має право подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа, про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, про відмову від стягнення і повернення виконавчого документа.

Сторони мають право укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, яка визнається судом, оспорювати належність майна і його оцінку, подавати письмові заперечення проти розрахунку державного виконавця щодо розподілу коштів між стягувачами.

За виконавчим документом про стягнення коштів за погодженням із стягувачем боржник може передати стягувачу в рахунок повного або часткового погашення боргу власне майно.

Сторони зобов'язані письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Боржник зобов'язаний у строк, встановлений державним виконавцем, надати достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, рахунки в банківських та фінансових установах, своєчасно з'явитися за викликом державного виконавця, письмово повідомити державного виконавця про майно, що перебуває в заставі або у інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення повного і своєчасного вчинення виконавчих дій.

Таким чином, стягувач необмежений у своєму праві бути обізнаним із ходом проведення виконавчих дій і разом з тим, має сумлінно користуватися усіма наданими йому правами.

ОСОБА_1 протягом трьох років з початку відкриття виконавчого провадження і до його знищення не скористались наданим їй правом знайомитись із матеріалами виконавчого провадження, робити запити щодо ходу виконання рішення суду, тобто несумлінно ставилась до своїх прав і обов»язків, що і стало причиною пропуску нею строку на оскарження дій державного виконавця і можливості в подальшому захистити своє право на виконання рішення суду.

Захисна функція процесуальних строків стосується як сторін виконавчого провадження, так і державних виконавців. За таких обставин, коли виконавче провадження знищене , внаслідок чого не може бути реалізований принцип змагальності сторін щодо доведеності своїх вимог і заперечень, суд обґрунтовано не погодився із доводами заявниці щодо подачі нею скарги без порушення процесуальних строків, оскільки спростувати ці доводи ДВС об»єктивно не могла в силу наведених вище обставин.

З врахуванням наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростували висновків суду, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст..ст.303,307,308,312 ЦПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 23 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді