АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0435/122/12
Справа № 2/435/122/12 Головуючий в 1 -й інстанції
Провадження № 22ц/491/1656/12 Ан О.В.
Категорія - 27 (ІУ) Доповідач Барильська А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Грищенко Н.М., Савіної Г.О.,

при секретарі: Євтодій К.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 лютого 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання договорів позики і стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання договорів позики і стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 26 лютого 2009 року між сторонами було укладено договір позики грошей, який підтверджений розпискою відповідача на суму 5400 доларів США, що за курсом НБУ становить 41580 грн. Згідно умов договору, частину боргу в сумі 2000 грн., відповідач повинен повернути 15 березня 2009 року, залишок боргу відповідач зобов'язаний був повертати щомісяця зі сплатою 5% за користування коштами на суму залишку.

03 вересня 2009 року між сторонами було укладено договір позики, за умовами якого відповідач ОСОБА_4 отримав 50000 грн. та, згідно умов Договору, зобов'язався сплачувати щомісяця по 5000 грн. до 25 червня 2010 року. Відповідач ОСОБА_4 свої зобов'язання належним чином не виконував, сплатив загалом лише 25000 грн., у зв'язку із чим, виникла заборгованість, яку позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідача: 67660 грн. - сума заборгованості за договорами; 35 729,73 грн. - відсотки за договором позики від 26.02.2009 року; моральну шкоду в сумі 2000 грн.; 3% річних за порушення умов договору від 03.09.2010 року у сумі - 53,43 грн., пеню - 650, 185 грн. - інфляційних витрат; та судові витрати в сумі 1242,78 грн. та 120 грн. - витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 лютого 2012 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання договорів позики і стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в рахунок виконання договорів позики 67660 грн. та відсотки за договором позики, згідно розписки від 26.02.2009 року, в розмірі 28036 грн., пеню у зв'язку із порушенням строків виконання зобов'язання за договором позики від 03.09. 2009 року у сумі 650 грн. В задоволені решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1253,76грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зокрема, вважає, що судом першої інстанції порушено положення ч.3 ст.61 ЦПК України, що фактично призвело до перегляду та скасуванню обставин, встановлених рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу, яке набрало законної сили та не взято до уваги, що правочини від 26.02.2009 року та від 03.09.2009 року рішенням Центрально- Міського районного суду м. Кривого Рогу від 06.10.2011 року, визнані удаваними. Судом, при ухваленні зазначеного рішення встановлено, що сторони при їх укладенні мали на увазі укладання попередніх договорів купівлі- продажу часток в Статутному капіталі ТОВ "ДІСІДІ", а також встановлено, що правовідносини за договором від 26.02.2009 року припинилися через їх новацію, укладанням договору від 03 вересня 2009 року, тому зазначені обставини не підлягають доказуванню.

Крім того, судом першої інстанції до спірних правовідносин застосовано положення ст.ст.1046,1047,1049 ЦК України, які не підлягали застосуванню, та не застосовано ст.ст. 235,604,635 ЦК України. Судом невірно визначена сума судового збору, яка підлягає стягненню на користь позивача.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить рішення суду, як законне та обґрунтоване, на його думку, залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, та сторонами не оспорюється, що відповідачем ОСОБА_4 складено розписку від 26.02.2009 року, згідно якої він взяв у борг у позивача ОСОБА_2 5400 доларів США, що за курсом НБУ становить 41580 грн.. 03 вересня 2009 року відповідачем ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір позики, за умовами якого відповідач ОСОБА_4 отримав 50000 грн. та, згідно умов Договору, зобов'язався сплачувати щомісяця по 5000 грн. до 25 червня 2010 року.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що відповідач не виконав умови договорів позики від 26.02.2009 року та 03.09.2009 року.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не у повній мірі виконав умови договорів позики від 26.02.2009 року та від 03.09.2009 року. При цьому суд не взяв до уваги посилання відповідача на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 06.10.2011 оку, вважаючи, що встановлені у рішенні обставини про укладання попередніх договорів, удаваних правочинів, тощо, не стосувалося заявлених ОСОБА_4 позовних вимог і не відповідає зробленим судом висновкам, а саме про відмову в задоволенні позову про визнання договорів позики від 26.02.2009 року та від 03.09.2009 року недійсними.

Однак, колегія суддів не може погодитись з зазначеними висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи № 2-222/11 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договорів позики недійсними, оглянутої у засіданні колегії суддів, 01.07.2010 року ОСОБА_4 звернувся до Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів позики від 26.02.2009 року та 03.09.2009 року.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 06.10.2011 року у задоволені позову відмовлено.

Згідно мотивувальної частини рішення, судом встановлені наступні обставини: у лютому 2009 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 домовилися про продаж 25 % Статутного капіталу ТОВ «ДІСІДІ», яка належала ОСОБА_2, номінальною вартістю 25 000 грн. за 5 400 доларів США. Дану домовленість сторони оформили розпискою від 26.02.2009 р., згідно якої ОСОБА_4 зобов'язався сплатити ОСОБА_2 5 400 доларів США, з яких, 2000 доларів США сплатити до 15.03.2009 р., а решту за домовленістю сторін, з помісячною сплатою процентів в розмірі 5 % на залишок суми заборгованості. Однак, сторонами не були виконані умови зазначеної домовленості, оскільки через вихід зі складу учасників ТОВ «ДІСІДІ» іншого учасника ОСОБА_5, частка якого у статутному капіталі складала 25%, питання про продаж частки ОСОБА_2 ОСОБА_4 в розмірі 25 % Статутного капіталу ТОВ «ДІСІДІ» не розглядалося на загальних зборах учасників ТОВ «ДІСІДІ» 16.03.2009 року, оскільки ОСОБА_5 подав заяву про передачу його частки у розмірі 25 % в Статутному капіталі ТОВ «ДІСІДІ» ОСОБА_2, у зв'язку з чим частка ОСОБА_2 збільшилася до 50%.

Договір позики від 03.09.2009 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на загальну суму 50 000 грн. було укладено на заміну раніше виданої ОСОБА_4 розписки від 26.02.2009 р. і фактично під укладанням даного Договору сторони мали на увазі укладання попереднього договору купівлі-продажу частки ОСОБА_2 в статутному капіталі ТОВ «ДІСІДІ» в розмірі 50%. Про намір ОСОБА_4 придбати у ОСОБА_6 50 % Статутного капіталу ТОВ «ДІСІДІ» свідчить також і протокол загальних зборів учасників ТОВ «ДАРЛІКС» № 11 від 31.08.2009 р. (іншого учасника ТОВ «ДІСІДІ») з якого вбачається, що на загальних зборах учасників ТОВ «ДАРЛІКС» було розглянуто питання про надання згоди ТОВ «ДАРЛІКС» на укладання договору купівлі-продажу 50 % статутного капіталу ТОВ «ДІСІДІ» між ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Таким чином, суд дійшов до висновку, що договір позики від 26.02.2009 р., розписка ОСОБА_4, та договір позики грошей від 03.09.2009 р., укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є удаваними правочинами, тобто правочинами, які були укладені сторонами для приховування інших правочинів, які вони мали насправді вчинити, а саме попередніх договорів купівлі-продажу частки ОСОБА_2 в статутному капіталі ТОВ «ДІСІДІ».

Як встановлено судом при розгляді зазначеної цивільної справи, попередній договір купівлі-продажу 25 % статутному капіталі ТОВ «ДІСІДІ» від 26.02.2009 р. (розписка ОСОБА_4І.) було змінено іншим зобов'язанням, тобто, попереднім договором купівлі-продажу 50 % Статутного капіталу ТОВ «ДІСІДІ» від 03.09.2009 р. (договір позики грошей від 03.09.2009 р.), який фактично є новацією попереднього договору купівлі-продажу 25 % статутного капіталу ТОВ «ДІСІДІ».

Таким чином, суд прийшов до висновку, що зобов'язання ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за попереднім договором від 26.02.2009 р. припинилися 03.09.2009 р. шляхом укладання нового попереднього договору від 03.09.2009 р., яким були змінені всі істотні умови попереднього договору від 26.02.2009 р.

У зв'язку з тим, що зобов'язання сторін за попереднім договором від 26.02.2009 р. припинилися шляхом виникнення нових зобов'язань, суд встановив, що на момент розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договорів позики недійсними, діючим є лише попередній договір від 03.09.2009 р. ОСОБА_4 в період з 01.11.2009 р. по 31.01.2010 р. на користь ОСОБА_2 здійснив переказів на загальну суму 15 000 грн. (щомісячно по 2 500 грн.).

У зв'язку з чим, суд встановив, що договір від 03.09.2009 р. сторонами частково виконувався і в період з вересня 2009 р. по січень 2010 р. ОСОБА_4 за договором від 03.09.2009 р. сплатив ОСОБА_2 платежів на загальну суму 25 000 грн.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 припинив свою участь в ТОВ «ДІСІДІ» через заяву про вихід зі складу учасників ТОВ «ДІСІДІ» від 15.09.2009 року, посвідчену приватним нотаріусом. ОСОБА_4 набув статус учасника ТОВ «ДІСІДІ», після викупу 50 часток Статутного капіталу ТОВ «ДІСІДІ» за суму 50 000 грн. у самого ТОВ «ДІСІДІ» за договором купівлі-продажу частки в Статутному капіталі ТОВ «ДІСІДІ».

Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 27.05.2011 р. ТОВ «ДІСІДІ» припинило діяльність шляхом приєднання до ТОВ «ДАРЛІКС», яке є правонаступником прав за зобов'язань ТОВ «ДІСІДІ» згідно з передавальним актом ТОВ «ДІСІДІ» від 26.05.2011 р. (п 1.2. Статуту ТОВ «ДАРЛІКС» в редакції від 27.05.2011 р.

У зв'язку з чим, суд дійшов до висновку, що на момент розгляду справи є не можливим укладання основного договору купівлі-продажу 50 % статутного капталу між ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

У зв'язку з тим, що безпосередньо попереднім договором купівлі-продажу від 03.09.2009 р. не було передбачено строку, протягом якого сторони повинні були укласти основний договір, та від ОСОБА_4 до ОСОБА_2 не надходило вимоги про виконання даного договору в строки, передбачені ч. 2 ст. 530 ЦК України, то суд приходить до висновків, що даний попередній договір є діючим на сьогоднішній день.

Проте не дивлячись на те, що даним попереднім договором не було передбачено строку протягом якого сторони були зобов'язані укласти основний договір купівлі-продажу 50 % Статутного капталу ТОВ «ДІСІДІ», суд приходить до висновків, що поданням заяви про вихід зі складу учасників ТОВ «ДІСІДІ» від 15.09.2009 р., яка була складена після укладання попереднього договору купівлі-продажу від 03.09.2009 р., ОСОБА_2 умисно порушив умови цього попереднього договору, чим зробив не можливим його виконання в майбутньому.

За таких обставин, враховуючи, що, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 06.10.2011 року, яке набрало законної сили, встановлено, що зобов'язання ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за попереднім договором від 26.02.2009 р. припинилися 03.09.2009 р. шляхом укладання нового попереднього договору від 03.09.2009 р., яким були змінені всі істотні умови попереднього договору від 26.02.2009 р., та що на момент розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договорів позики недійсними, діючим є лише попередній договір від 03.09.2009 р., та зазначені обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для стягнення грошових коштів за зазначеним договором від 26.02.2009 року.

Крім того, у зв'язку з тим, що рішенням Центрально- Міського районного суду м. Кривого Рогу від 06.10.2011 року встановлено, що попередній договір від 03.09.2009 року є діючим на сьогоднішній день. Проте, не дивлячись на те, що даним попереднім договором не було передбачено строку протягом якого сторони були зобов'язані укласти основний договір купівлі-продажу 50 % Статутного капталу ТОВ «ДІСІДІ», суд приходить до висновків, що поданням заяви про вихід зі складу учасників ТОВ «ДІСІДІ» від 15.09.2009 р., яка була складена після укладання попереднього договору купівлі-продажу від 03.09.2009 р., ОСОБА_2 умисно порушив умови цього попереднього договору, чим зробив не можливим його виконання в майбутньому, та зазначені обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для стягнення грошових коштів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 за зазначеним договором від 03.09.2009 року.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та заслуговують на увагу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим. апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, виходячи з меж позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303,307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313- 314, 316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 лютого 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання договорів позики і стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 575,04 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: