Апеляційний суд Київської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - судді Воробйової Н.С.

суддів : Семенцова Ю.В., Ігнатченко Н.В.

при секретарі- Бобку О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду від 26 жовтня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Ірпінська міська санітарно-епідеміологічна станція про порушення правил добросусідства та стягнення моральної шкоди.

Встановила :

У серпні 2012 року позивачі звернулися до суду з названим позовом, посилаючись на те, що відповідачка, тривалий час порушуючи правила добросусідства та санітарні норми, розташувала на території свого домоволодіння вигрібну яму на відстані менше ніж чотири метри, в результаті чого вони постійно зазнають незручності через неприємні запахи. Близьке розташування вигрібної ями викликає появлення тріщин та відшарування штукатурки на стінах та стелі будинку. Крім того, відповідачка ставить свій автомобіль на подвір»ї свого будинку близько 2,5 метрів від вікна їхнього будинку, у зв»язку з чим клубки відпрацьованого газу та шум від авто потрапляють до їхнього будинку.

Зазначали, що неправомірні дії відповідачки були предметом дослідження фахівців СЕС та представників КП «Контроль благоустрою» Ірпінської міської ради з виїздом на місце, адміністративною комісією Ірпінського міськвиконкому останній та її чоловіку неодноразово виносилися попередження про усунення порушень санітарних норм, але відповідачка залишила їх без реагування.

Посилаючись на те, що протиправна поведінка відповідачки порушує правила добросусідства та негативно впливає на їх стан здоров»я ( є інвалідами другої групи), просили зобов»язати відповідачку перенести вигрібну яму, обладнану на території її домоволодіння на нормативну відстань 15 м від стін їх будинку, а також розмістити стоянку належного їй автомобіля на відстань не менше 10 м від їхнього будинку, а також відшкодувати їм моральну шкоду, розмір якої, з урахуванням уточнених вимог, становить 10000 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду від 26 жовтня 2012 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивачі просили скасувати рішення суду з підстав невідповідності його нормам матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

По справі встановлено, що позивачі та відповідачка є сусідами і проживають відповідно в домоволодінні №4-б по вул..Толстого в м.Ірпінь та домоволодінні №4-в по вул..Толстого в м.Ірпінь.

З листа Ірпінської міської санітарно-епідемілогічної станції від 23.07.2012 року видно, що фахівцями СЕС спільно з представником КП «Контроль благоустрою» Ірпінської міської ради 16.07.2012 року з виїздом на місце здійснено перевірку звернення ОСОБА_1 щодо порушення існуючих норм гр..ОСОБА_3 під час обладнання вигрібної ями та влаштування стоянки власного автотранспорту. Під час перевірки встановлено, що на території домоволодіння ОСОБА_3 обладнано вигрібну яму. Відстань від люка вигрібної ями до стін будинку №4-б по вул..Толстого в м.Ірпінь складає 4,46 м, що не відповідає нормативній відстані 15 м. згідно п.3.25а ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». На час перевірки вигрібна яма заповнена повністю, у зв»язку з чим встановити межі ями не вдалося. Договір на вивіз рідких стоків власниками будинку не представлено Під»їздні шляхи до ями наявні. На час обстеження на подвір»ї знаходився легковий автомобіль на відстані 3,56 м від вікон сусіднього будинку. Згідно п.7.50 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» відстань від відкритих автостоянок ( з кількістю автомобілів не більше 10) до житлових будинків має бути не менше 10 м (а.с.12).

З листа Ірпінського міського голови від 19.07.2012 року встановлено, що за результатами перевірки, що мала місце 16.07.2012 року, стосовно порушень, допущених ОСОБА_4, останній вручено припис, яким її зобов»язано в стислі строки усунути недоліки , а саме : не допускати викидів відпрацьованого автомобільного газу та привести місцезнаходження вигрібної ями у відповідність санітарним нормам.

З матеріалів справи видно, що питання щодо порушення ОСОБА_4 , а також її чоловіком ОСОБА_5І.( помер в 2005 році) санітарних та будівельних норм неодноразово розглядалися адміністративною комісією Ірпінської міської ради, за результатами розгляду якої були винесені приписи та попередження ( а.с.14-19).

Згідно довідок МСЕК ОСОБА_4 КИО-1 № 21215114 та ОСОБА_4 -1 № 059133 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є інвалідами другої групи (загальне захворювання).

Відповідно до ч.2 ст.13 ЦК України при здійсненні свої прав особа зобов»язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдавати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Відповідно до ст..104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров»я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки тощо.

Згідно абз.3 п.2.22 наказу МОЗ України від 17.03.2011 року № 145 місце розташування вигребу повинно бути визначене власником будинку з додержанням правил добросусідства.

Пунктом 3.25а ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» визначено нормативну відстань для розміщення вигребів - не менше 15 м від житлового будинку.

Встановлено, що комісія у складі помічника старшого лікаря міської СЕС та депутата міської ради дійшла висновку, що згідно вимог Державних будівельних норм, п.3.25 ДБН та беручи до уваги містобудівну ситуацію, що склалася, зливну яму пропонується ОСОБА_5 обладнати на відстані не менше 8 метрів від житлового будинку гр..ОСОБА_1, умови для такого переносу на ділянці будинковолодіння №4-б по вул..Толстого в м.Ірпінь є (а.с.13).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивачів, суд виходив з того, що відповідачкою дійсно порушено санітарні та будівельні норми при обладнанні вигрібної ями (4,46 м. від будинку позивачів) та дійшов висновку, що оскільки переобладнання ями у відповідності п.3.25 а ДБН 360-92 з перенесенням на 15 м неможливо, а можливе лише на 8 м, тому таке перенесення є недоцільним.

На думку колегії, даний висновок суду не ґрунтується на обставинах справи та вимогах закону.

Рішення суду в цій частині не може бути залишеним без змін.

Судом встановлено, що вигрібна яма на території будинковолодіння, що належить відповідачці, розміщена із порушенням вимог чинного законодавства та санітарно будівельних норм. Позивачі тривалий час зверталися до відповідних органів з проханням провести обстеження території будинковолодінь та застосувати заходи щодо усунення порушень, допущених власниками сусіднього будинку. За результатами перевірок стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_3 складалися приписи та протоколи про адмінпорушення.

Згідно висновків комісій, до складу яких входили фахівців СЕС, депутати міської ради, представники КП «Контроль благоустрою» Ірпінської міської ради, з урахуванням вимог Державних будівельних норм та містобудівної ситуації, що склалася, ОСОБА_3 запропоновано перенести вигрібну яму на відстань не менше 8 метрів від житлового будинку гр..ОСОБА_1, оскільки технічні можливості та умови для такого переносу на ділянці будинковолодіння №4-б по вул..Толстого в м.Ірпінь є.

Колегія вважає, що перенесення вигрібної ями на 8 м від будинку позивачів покращить санітарний стан та зменшить відповідний вплив як на мешканців сусідньої садиби так і будівлю, що належить останнім.

У ході розгляду справи в апеляційній інстанції позивачі підтвердили дану обставину.

З огляду на викладене, колегія вважає, що рішення в цій частині вимог слід скасувати та ухвалити нове рішення про зобов»язання відповідачки перенести вигрібну яму, обладнану на території домоволодіння №4-в по вул..Толстого в м.Ірпінь на відстань восьми метрів від житлового будинку позивачів №4-б по вул..Толстого в м.Ірпінь.

Щодо вимог позивачів про розміщення стоянки автомобіля на відстань не менше 10 метрів, то колегія погоджується з висновком суду, що дані вимоги не підлягають до задоволення.

Як вже зазначалося, на території домоволодіння № 4 в по вул..Толстого в м.Ірпінь зберігається легковий автомобіль. Проте, будь-які дані про те, що на території зазначеного домоволодіння знаходиться відкрита стоянка автотранспорту ( до 10 автомобілів), а також, що даний автомобіль належить на праві власності відповідачці в матеріалах справи відсутні.

Згідно матеріалам справи, чоловіку відповідачки ОСОБА_5 за життя (помер у 2005 році) надавалися приписи щодо порушень правил благоустрою. Докази, що відповідачка притягалася до адміністративної відповідальності за зазначені правопорушення позивачем не надано.

Доводи позивачів, що відповідачка повинна зберігати автомобіль на міській автостоянці не заслуговують на увагу.

Колегія суддів погоджується також з висновком суду про відсутність підстав для задоволення позовний вимог позивача в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки в розумінні ст..23 ЦК України позивачі не надали належних доказів на підтвердження даних вимог.

З урахуванням викладеного, керуючись ст..ст.307, 308 ЦПК України, колегія

Вирішила :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду від 26 жовтня 2012 року скасувати в частині відмови у задоволенні позову про зобов»язання ОСОБА_3 перенести вигрібну яму і в цій частині ухвалити нове рішення.

Зобов»язати ОСОБА_3 перенести вигрібну яму, обладнану на території домоволодіння №4-в по вул..Толстого в м.Ірпінь на відстань вісім метрів від житлового будинку №4-б по вул..Толстого в м.Ірпінь.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: