Справа № 2-25/12
Номер провадження 2/1810/25/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2012 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Чхайло О. В.,

за участю секретаря Сивоконь А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя;

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.03.2011 року на присадибній земельній ділянці по вул. Берегова, 14 м. Лебедин, належній її дочці ОСОБА_3 та зятеві ОСОБА_4, між нею та ОСОБА_2, власником господарства № 16 вул. Берегова, виникла сварка, яку ініціював відповідач. В ході даної сварки ОСОБА_2 наніс їй декілька ударів деревяною палицею по різним частинам тіла, завдавши легкі тілесні ушкодження у вигляді: забою, гемартрозу правого передпліччя. В звязку з отриманими тілесними ушкодженнями вона була змушена придбати ліки на загальну суму 126 грн., чим їй завдано матеріальну шкоду на вказану суму. Крім цього, діями відповідача їй була завдана і моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях і переживаннях з приводу спричинення тілесних ушкоджень, у приниженні її людської гідності та стражданнях з приводу неправомірної поведінки відповідача щодо неї. Моральну шкоду позивачка оцінює в сумі 1000 грн. Враховуючи викладене вище, вона просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму вказаної матеріальної та моральної шкоди, а також витрати на правову допомогу в сумі 500 грн.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Щодо розміру матеріальної шкоди позивачка пояснила, що дані кошти були витрачені нею на придбання ліків. Чеки про придбання даного товару не збереглися, але в справі мається довідка ОСОБА_5 ЦРЛ про вартість призначених лікарських препаратів. В частині моральної шкоди пояснила, що така сума заявлена виходячи з глибини її душевних страждань та переживань, повязаних з неправомірними діями відповідача. Судові витрати складаються з суми фактично сплачених коштів за надання їй правової допомоги.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, вказавши, що ініціатором конфлікту, який стався 25.03.2011 року, був не він. Сварка відбувся через непорозуміння, повязані з суміжним землекористуванням. Він того вечора не лаявся, ударів нікому не наносив. Так як йому уже сімдесят років, то палицю використовує як засіб для пересування. Вважає, що якби він скористався палицею для побиття, як вказує позивачка, то впав би. Зазначив, що тілесних ушкоджень на голові і кінцівках у позивачки не виявлено, а синець, який є у неї на руці, не відповідає даті утворення. Також у повідомленні ОСОБА_3 до райвідділу не йде мова про тілесні ушкодження і у постанові про відмову в порушенні кримінальної справи також такі факти відсутні. Вважає, що з цих підстав вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди є не обґрунтованими.

Представник відповідача також вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з підстав, зазначених ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_3, допитана в судовому засіданні, показала, що 25.03.2011 року близько 17 год. вона перебувала на присадибній ділянці господарства по вул. Берегова, 14 м. Лебедин коли туди прийшов ОСОБА_2 і став розмовляти з ОСОБА_1 Розмова відбувалася на межі даного господарства та господарства відповідача, розташованого по вул. Кобіжча,16. В ході розмови він один раз ударив ОСОБА_1 палицею і цей удар прийшовся по її плечу і руці. Після цього він пішов у своє господарство, а ОСОБА_1 впала на землю. Це конфлікт виник через земельні правовідносини і так як ОСОБА_2 продовжував вести себе зухвало вона викликала міліцію.

Свідок ОСОБА_4, допитаний в судовому засіданні, показав, що 25.03.2011 року близько 17 год. вони всі разом працювали на присадибній земельній ділянці свого господарства. В цей час підійшов ОСОБА_2 і став лаятись. ОСОБА_1 зробила йому зауваження після чого він підняв руку і замахнувся на неї палицею. Самого удару він не бачив. Після цього відповідач розвернувся і пішов додому. Зясувалося, що удар ОСОБА_1 прийшовся по правому плечу. Через деякий час вони вимушені були викликати міліцію.

Свідок ОСОБА_6, допитана в судовому засіданні, показала, що в той день вона також перебувала на присадибній ділянці і бачила як із свого господарства вийшов з палицею ОСОБА_2 Він ішов і сварився, а коли підійшов до ОСОБА_1, то вдарив її палицею і їй здалося, що удар прийшовся на плече. Удар був один.

Свідок ОСОБА_7, допитаний в судовому засіданні, показав, що 25.03.2011 року близько 17 год. він перебував на вулиці і почув лайку за межу. Потім побачив як ОСОБА_2 палицею, з якою він постійно ходить, ударив ОСОБА_1 і удар прийшовся чи то по її плечу, чи то по руці. Від удару вона присіла і в цей час підбіг ОСОБА_4, підняв її і повів у двір господарства.

Свідок ОСОБА_8, допитана в судовому засіданні, показала, що подій 25.03.2011 року вона особисто не бачила, а відповідача знає давно як порядну людину і він їй пояснив, що сусідка ОСОБА_1 ударила його палкою по нозі.

Свідок ОСОБА_9, допитана в судовому засіданні, показала, що 25.03.2011 року ОСОБА_4 ударив палицею ОСОБА_2 по руці і ногою по його по нозі, а ОСОБА_3 подряпала його обличчя. Крім цього ОСОБА_4 вдарив його ще й по спині від чого ОСОБА_2 упав. ОСОБА_1 розбила йому носа і розірвала майку.

Свідок ОСОБА_10, допитана в судовому засіданні, показала, що 25.03.2011 року вона бачила як ОСОБА_3 подряпала обличчя ОСОБА_2 Також вони били його палкою і ногами.

Свідок ОСОБА_11, допитана в судовому засіданні, показала, що 25.03.2011 року вона працювала на своїй земельній ділянці і бачила ОСОБА_1 та її родичів, які на її думку були у нетверезому стані. Коли ОСОБА_2 став робити їм зауваження щоб вони не чіпали його дружину вони стали його бити, в тому числі і палкою від чого той впав.

Свідок ОСОБА_12, допитана в судовому засіданні, показала, що ОСОБА_1 зверталася до неї для медичного обстеження і в неї був виявлений синець в нижній третині правого передпліччя. Дані медичного обстеження підтвердили діагноз ортопеда, який вона вказала в своєму висновку. Інші тілесні ушкодження у неї були відсутні. Час утворення тілесних ушкоджень відповідає часу вказаному ОСОБА_1

Вислухавши позивачку, відповідача, їх представників, свідків та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги повязані з правовідносинами щодо відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоровя, а позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню частково, так як в судовому засіданні було встановлено наступне.

ОСОБА_13 та її чоловік ОСОБА_4 володіють господарством, яке розташоване по вул. Берегова, 14 м. Лебедин.

Дане господарство межує з господарством № 16 по вул. Кобіжча, де проживають ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_9

25.03.2011 року у вечірній час між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відбулася сварка, з приводу якої ОСОБА_3 звернулася до чергової частини ОСОБА_5

З матеріалів ЖРЗПЗ № 512/2 від 09.02.2012року, досліджених в судовому засіданні, вбачається, що в ході перевірки по повідомленню ОСОБА_3 було встановлено, що 25.03.2011 року близько 17 год. ОСОБА_13 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4, матірю ОСОБА_1 та свекрухою ОСОБА_6 знаходилися на присадибній земельній ділянці свого господарства по вул. Берегова, 14.

В цей час між ними з однієї сторони та ОСОБА_2 й ОСОБА_9 з другої сторони виникла сварка з приводу того, де повинна проходити межа земельних ділянок, належних ОСОБА_4 та ОСОБА_9.

В подальшому дана сварка переросла в фізичну сутичку, під час якої ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_9 отримали легкі тілесні ушкодження.

ОСОБА_13 та ОСОБА_4 з приводу наявності тілесних ушкоджень до СМЕ не звертались.

З акту судово-медичного дослідження № 81 від 27.04.2011 року (а.с. 4) вбачається, що при огляді ОСОБА_1 у неї виявлені тілесні ушкодження: в нижній третині правого передпліччя синець, синьо-зеленого кольору, розміром 7Х4 см. Ортопед: забій, гемартроз правого передпліччя з больовим синдромом.

Згідно статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

В судовому засіданні було встановлено, що саме діями ОСОБА_2, які були умисними, завдано тілесних ушкоджень ОСОБА_1 Зазначені обставини ствердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які дали схожі покази, вказавши що 25.03.2011 року близько 17 год. між позивачкою та відповідачем мала місце сварка за межу. В ході цієї сварки ОСОБА_2 палицею, яка у нього була з собою, ударив ОСОБА_1 один раз і удар прийшовся по її плечу та руці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Такі покази свідків ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 іншими належинити та допустимими доказами з боку сторони відповідача спростовані не були.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 дали покази, якими не спростували те, що з боку відповідача не мало місце нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 Вони показали те, що громадяни ОСОБА_13, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 також вчиняли неправомірні дії по відношенню до ОСОБА_2, але такі їх дії не є предметом розгляду даного спору і факти, викладені ними, не звільняють ОСОБА_2 від відповідальності за скоєне.

Щодо показів свідка ОСОБА_8, то встановлено, що вона самої події не бачила, а про тілесні ушкодження, які отримав відповідач, знає з його слів. Ствердити чи спростувати факт нанесення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень ОСОБА_1 не змогла.

Щодо заяви ОСОБА_3, поданій до ОСОБА_5, яка не містить посилання на наявність тілесних ушкоджень, суд приймає до уваги те, що з даного приводу проводилася відповідна перевірка та мається рішення, де вказано, що ОСОБА_1 25.03.2011 року в ході сварки отримала тілесні ушкодження (а.с. 86).

Згідно вимог ст. 1166 майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, обовязок по відшкодуванню шкоди, завданої ОСОБА_1, слід покласти на ОСОБА_2, оскільки встановлено, що тілесні ушкодження їй були спричиненні саме відповідачем і такі його дії були неправомірними.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 29.03.2011 рок по 11.04.2011 року знаходилася на амбулаторному лікуванні в ОСОБА_5 ЦРЛ з діагнозом: забій, гемартроз правого передпліччя. Хворій були призначені ліки: таблетки «Серта»№20; гель «Іновазин 40»№ 20; гель «Троксовазин - 40» № 2; таблетки «Мефенамінова кислота № 20» (а.с. 7).

Відповідно вимог ч. 2 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування

Суд вважає необхідним відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення матеріальної шкоди в сумі 126 грн., витрачених на придбання зазначених лікарських препаратів, оскільки належних доказів, які б стверджували саме придбання цих ліків, до суду не надано, а зазначена довідка ОСОБА_5 ЦРЛ (а.с. 7) говорить лише про призначення певних лікарських препаратів і не стверджує те, що в подальшому вони хворим в дійсності були придбані. Квитанцій про придбання такого товару до суду не подано.

Щодо вимог про стягнення з відповідача немайнової шкоди суд приймає до уваги те, що згідно вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода , завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В судовому засіданні встановлено, що неправомірними діями ОСОБА_2 позивачці дійсно була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких ОСОБА_1 зазнала у звязку з ушкодженням її здоровя.

Однак, враховуючи обставини справи, глибину душевних страждань та переживань позивачки, а також вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне розмір моральної шкоди зменшити, визначивши її в сумі 300 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині відшкодування витрат на правову допомогу, суд приймає до уваги те, що згідно Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» № N 4191-VI від 20.12.2011 року, який набрав чинності 01.01.2012 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

27.09.2011 року за підготовку позовної заяви, надання консультації позивачкою було сплачено адвокату ОСОБА_14 кошти в розмірі 500 грн., що стверджується квитанцією (а.с. 5).

Станом на вересень 2011 року розмір мінімальної заробітної плати становив 960 грн., звідси 40 % мінімальної заробітної плати становить 384 грн.

Суд вважає, що для надання консультації та написання позовної заяви адвокатом ОСОБА_14 затрачено не менше 2 годин робочого часу.

Отже, розмір витрат на правову допомогу в сумі 500 грн. не перевищує передбачений законом граничний розмір компенсації за дані витрати.

Суд не може прийняти заперечення відповідача про те, що ці кошти були сплачені позивачкою на користь адвоката ОСОБА_14, а участь у справі брав інший фахівець у галузі права, оскільки встановлено, що дані витрати були понесенні стороною, що стверджується відповідними доказами (а.с. 5), а тому вони підлягають відшкодуванню.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди суд задовольняє частково, то і витрати на правову допомогу, які є витратами, повязаними з розглядом судової справи і входять до судових витрат, підлягають стягненню частково, пропорційно задоволеним вимогам в сумі 170 грн.

На підставі вище наведеного, керуючись ст. 10, 15, 30, 60, 88, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1167 ЦК України;

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 300 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 170 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня його проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення в той же строк після отримання його копії.

Суддя Чхайло О. В.