Справа № 223/1009/2012
Провадження №2/223/982/2012
Рішення

іменем України

25.07.2012 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняк І. О.

за участю секретаря Мигдальської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що 20 грудня 2011 р. ОСОБА_2 отримав від нього позику в розмірі 377 000 грн., що підтверджується відповідною розпискою.

Частина 2 ст.1047 ЦК України передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

30 січня 2012 року кошти по отриманій позиці були частково йому повернені в розмірі 10 000 грн. Решта коштів в розмірі 367 000 грн. відповідачем не повернуто.

Статтею 1049 ЦК України встановлено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 1 ст.1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач зобов'язувався у квітні 2012 року повністю погасити заборгованість, однак кошти не повернув.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в розмірі 367 000 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 3 219 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, наведених в заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов визнав.

Суд, вислухавши сторони, вважає, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В судовому засіданні встановлено, що 20 грудня 2011 р. відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 для підприємницької діяльності позику в сумі 377 000 грн., які зобов'язався повернути частинами: в січні 2012 р. - 37000 грн., в лютому 2012 р. - 100000 грн., в березні 2012 р. - 100000 грн., в квітні 2012 р. - 150000 грн. що стверджується розпискою.

Однак лише в січні 2012 року ОСОБА_1 частково повернуто відповідачем 10000 грн. Решта коштів в розмірі 367 000 грн. відповідачем не повернуто.

Суд вважає, що стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає 367000 грн., а також відповідно до ст.88 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати (судовий збір).

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.526, 625, 1047, 1049, 1050 ЦК України,-

вирішив :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 367 000 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 3219 грн., а всього 370 219 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_5