Номер рядка звіту 26 Справа № 2-283/11
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"29" лютого 2012 р. Золочівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді: Левика Я. А.,
при секретарі Стеців Н.Р.,
з участю відповідача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ»до ОСОБА_1, з участю третіх осіб Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Скарбниця», ОСОБА_2 про стягнення суми, -
ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» звернулася в суд з позовом, у якому (з врахуванням уточнень до позовних вимог) просило про стягнення з ОСОБА_1 510 грн. сплачених ними згідно страхового договору ОСОБА_2
У судове засідання представник позивача не зявився. Від нього до суду надійшов лист з проханням про розгляд справи у його відсутності, крім цього, у заяві вказував про те що позовні вимоги підтримують у повному обсязі.
Представник третьої особи ПрАТ «Скарбниця», теж, у судове засідання не зявився. Вказане ПрАТ надіслало до суду телеграму з проханням про відкладення розгляду справи.
Третя особа ОСОБА_2 також у судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив.
Враховуючи, що вказані особи були належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, від представника позивача до суду надійшла вказана зава, третя особа ПрАТ СК «Скарбниця»жодних причин відкладення розгляду справи не зазначила та доказів поважності причин неявки їх представника не представила, а ОСОБА_2 взагалі причин неявки не повідомив суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності вказаних осіб та їх представників.
Відповідач ОСОБА_1 позов заперечив. У письмових та усних поясненнях на позов пояснив, що постановою суду, на яку посилається позивач його вини у спричиненні ДТП та заподіянні шкоди автомобілю ОСОБА_2 не встановлено, хоч така встановлена вироком суду. Крім цього, він шкоду завдану вказаній особі повністю відшкодував шляхом оплати ремонту його автомобіля, необхідність проведення якого була викликана ДТП у спричиненні якої він був визнаний винним та придбанням йому необхідних деталей. На підтвердження вказаного має відповідну розписку. Чи виплачена правомірно сума ОСОБА_2 позивачем не знає, однак вважає, що оскільки він повів ремонт платити такої не має.
Заслухавши пояснення відповідача, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.
Відповідач ОСОБА_1 вироком Золочівського районного суду Львівської області (що у вказаній частині набрав законної сили) визнаний винним та засуджений за ст. 286 ч.1 КК України до 2 років виправних робіт за місцем праці з відрахуванням в дохід держави 20% його заробітку з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 роки за те, що він 10 січня 2010 року біля 10 години ранку м.Золочеві Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керував по дорученні автомобілем НОМЕР_2, що належить його батькові ОСОБА_7, рухаючись вулицею Січ. Стрільців в напрямку залізничного вокзалу. Коли він підїхав до вокзалу, то там на стоянці стояли ряд автомобілів, в тому числі автомобіль НОМЕР_3, що належав ОСОБА_8 в якому знаходилась його дочка потерпіла ОСОБА_9 та автомобіль НОМЕР_4, що належав ОСОБА_2 ОСОБА_1 порушуючи вимоги п.п. 1.2., 1.5, 1.10, 2.3 (б), 11.2, 12.1 і 13.1 Правил дорожнього руху, не врахував дорожніх умов, не обрав безпечної швидкості внаслідок чого вчинив наїзд на стоячий автомобіль ОСОБА_8 і ОСОБА_2 В результаті цього наїзду потерпіла ОСОБА_9 отримала тілесні пошкодження середньої тяжкості. Обидва автомобілі зазнали технічних пошкоджень.
На час заподіяння технічних пошкоджень автомобілем відповідача автомобілю третьої особи ОСОБА_2, цивільно правова відповідальність останнього була застрахована згідно договору добровільного страхування наземного транспорту, укладеного між ним та позивачем на період з 21.05.2009 року по 20.05.2010 року. Відповідальність відповідача була застрахована згідно договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного між ним та третьою особою Приватним акціонерним товариством Страхова компанія «Скарбниця»у період з 24.11.2009 року по 23.11.2010 року. Діючи на виконання вимог укладеного між позивачем та третьою особою договору, позивач у відповідь на заяву ОСОБА_2 про виплату страхового відшкодування видав страховий акт 24.02.2010 року №І-986, яким зобовязався виплатити вказаній особі 3042,88 грн. суму страхового відшкодування, яку згідно платіжного доручення від 1.03.2010 року виплатив третій особі ОСОБА_2, шляхом перерахування вказаної суми в рахунок погашення його заборгованості на кредитним договором в РП «Приватбанк».
Однак, як вбачається із розписки ОСОБА_2 від 27.02.2010 року та пояснень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 вказана сума виплачена та отримана ОСОБА_2 неправомірно, з порушенням умов укладеного між ним та позивачем договору добровільного страхування. Так, як вбачається із наведеного у період січень-лютий 2010 року страхувальник ОСОБА_2 отримував відшкодування збитків завданих внаслідок згаданої ДТП від відповідача, особи винної у їх заподіянні шляхом оплати проведених гр. ОСОБА_5 ремонтних робіт його застрахованого автомобіля та придбання необхідних для заміни запасних частин та матеріалів. Ремонт автомобіля та фактично повне відшкодування збитків здійснено 27.02.2010 року.
Враховуючи наведене, а саме те, що третя особа ОСОБА_2, який мав повідомити позивача (відповідно до вимог укладеного між ними договору та Закону України «Про страхування») про відшкодування заподіяних йому збитків відповідачем, який розпочав оплату ремонтних робіт (тобто відшкодування збитків) до складення страхового акту позивачем та завершив ремонт автомобіля ОСОБА_2 (відшкодування збитків) до виплати страхового відшкодування, - цього не зробив (чим порушив умови договору та закону); вказане призвело до неправомірної виплати йому страхового відшкодування, враховуючи, що відповідно до умов договору та закону таке не може бути йому виплачене у випадку отримання повного відшкодування збитків від особи винної у їх заподіянні. Виходячи з наведеного, а саме факту неправомірної виплати ОСОБА_2 страхового відшкодування, який фактично отримав відшкодування збитків від відповідача, до позивача не перейшло право вимоги вказаної суми (3042,88 грн., фактично франшизи (510 грн. від вказаної суми), оскільки цивільно правова відповідальність відповідача була застрахована) від відповідача, оскільки така вимога позивача була відповідачем задоволена. Тому підстав для стягнення вказаної суми з відповідача на користь позивача немає.
Враховуючи вказане у задоволенні позову слід відмовити, що не позбавляє права позивача звернутись з вимогами до ОСОБА_2 (відповідно до умов укладеного між ними договору (умов страхування) п.п. 13.2.6, 13.2.7, 13.2.10, 13.3.7, 13.3.815.1.6), 15.1.7), 15.2, 15.23, 15.25, 16.1.3, 16.1.4) про повернення неправомірно отриманого страхового відшкодування.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 979-999 ЦК України, ст.ст. 20, 21, 25-27 Закону України «Про страхування», -
у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ»до ОСОБА_1, з участю третіх осіб Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Скарбниця», ОСОБА_2 про стягнення суми відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги особами, що беруть участь у справі та були присутніми при його проголошенні в 10-денний строк з дня проголошення рішення, особами, що беруть участь у справі та не були присутніми при його проголошенні в 10 денний строк з дня отримання його копії.

Суддя: (ПІДПИС)

Копія вірна.

Суддя:ОСОБА_10