Справа № 2214/2981/2012
Провадження № 2/2214/905/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2012 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Зеленської В.І.

при секретарі Кондратюк Л.О.

з участю представників органу

опіки та піклування Славутської

міської ради Суханевич Г.В., Шаргородської Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 в її інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 про визнання втратившими право користування квартирою і зобов"язання до вчинення дій та за зустрічним позовом ОСОБА_6 в особистих інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права користування квартирою,

в и р і ш и в .

Задоволити позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та визнати ОСОБА_6 разом з її неповнолітнім сином ОСОБА_7 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_5 в м. Славута. Зобов"язати ОСОБА_6 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_7 знятись з реєстрації за адресою АДРЕСА_1.

Відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 в особистих інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права користування квартирою АДРЕСА_5 в м. Славута.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 по 35 грн77 коп судового збору кожному..

Протягом 10 днів з дня проголошення сторони можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду в апеляційний суд Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд.

Суддя

г

Справа № 2214/2981/2012

Провадження № 2/2214/905/2012

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2012 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Зеленської В.І.

при секретарі Кондратюк Л.О. ,

з участю представників органу

опіки та піклування Славутської

міської ради Суханевич Г.В., Шаргородської Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 в її інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 про визнання втратившими право користування квартирою і зобов"язання до вчинення дій та за зустрічним позовом ОСОБА_6 в особистих інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права користування квартирою,

в с т а н о в и в.

29.08.2012 р ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_6 в її інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 про уссунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 в м. Славута, Хмельницької області шляхом зняття з реєстрації в цій квартирі.

03.10.2012 р до початку судового розгляду ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 збільшили розмір позовних вимог та просять визнати ОСОБА_6 і її неповнолітнього сина ОСОБА_7 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_5 в м. Славута Хмельницької області та зобов"язати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знятись з реєстрації у належній позивачам квартирі.

Позивачі та їх представник ОСОБА_8 зазначили, що квартира АДРЕСА_2 у 1994 році була приватизована ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в рівних частках по 1/5. У 2006 році відповідачка ОСОБА_6 з неповнолітнім сином ОСОБА_7, які до цього проживали у власній квартирі в м. Керч, приїхали в м. Славуту і за згодою ОСОБА_3 та ОСОБА_9 06.10.2006 року зареєструвалися у спірній квартирі з метою тримати соціальну допомогу як малозабезпечена сім"я. З 2006 року відповідачка ОСОБА_6 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_7 у спірній квартирі не проживають, спільне господарство з власниками квартири не ведуть, співвласники квартири ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 згоди на реєстрацію відповідачів у належній їм на праві спільної власності квартирі АДРЕСА_3 не давали, угоди з відповідачами про порядок користування квартирою не укладали. У 2009 році помер співвласник квартири ОСОБА_10, частку якого в рівних долях успадкували ОСОБА_4 та ОСОБА_5; у 2010 році помер другий співвласник квартири - ОСОБА_9, частку якого успадкувала ОСОБА_3. Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мають на праві власності по 1/4 частці приватизованої квартири в м. Керч АР Крим. Позивачка ОСОБА_3 має похилий вік, потребує покращення житлових умов, оскільки спірна квартира не обладнана водопроводом, має пічне опалення і знаходиться на третьому поверсі трьохповерхового будинку. Тому з метою придбання для ОСОБА_3 квартири зі зручностями, виникла потреба у продажі спірної квартири. Оскільки відповідачі відсутні у спірній квартирі понад один рік, а їх реєстрація в цій квартирі перешкоджає власникам розпорядитися належним їм майном, просять позов задоволити, стягнути з відповідачки судові витрати.

Відповідачка ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7, позов не визнала, вважає його необгрунтованим та безпідставним, так як вона до 1985 року проживала у АДРЕСА_1. У 1985 році поїхала на навчання в Крим, потім одружилася і проживала в м. Керч до 2006 року. Розлучившись з чоловіком, у 2006 році приїхала в м. Славуту і зі згоди батьків - ОСОБА_3 та ОСОБА_9 зареєструвалась разом з неповнолітнім сином ОСОБА_11 у спірній квартирі. Протягом двох місяців проживала з батьками, а потім у зв"язку з захворюванням батька - ОСОБА_9, пішла з сином проживати на квартиру по найму. За період з 2006 року змінила три квартири; в даний час проживає в АДРЕСА_6 в будинку барачного типу без зручностей, в якому протікає дах. Неповнолітній син хворіє. Вважає, що оскільки батьки отримували спірну квартиру в період, коли вона була неповнолітньою і входила до складу їх сім"ї, з 2007 року у складі їх сім"ї вона перебуває на черзі у виконкомі Славутської міської ради у списку осіб, які користуються правом на першочергове одержання жилої площі, то має право на частку та право на проживання у спірній квартирі. Не проживає у спірній квартирі з поважних причин, тому подала зустрічний позов до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання за нею та її сином ОСОБА_12 права користування квартирою АДРЕСА_5 в м. Славуті, а також просить вселити її з неповнолітнім сином ОСОБА_11 у спірну квартиру та зобов"язати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не перешкоджати їм користуватись спірною квартирою.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 зустрічний позов ОСОБА_6 не визнали, вважають його надуманим та безпідставним і просять відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, представника органу опіки та піклування Славутської міської ради, покази свідків, дослідивши письмові докази, суд знаходить, що первісний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 в її інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 слід задоволити, а в задоволенні зустрічного позову - відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що у 1971 році ОСОБА_9 виданий ордер на право зайняття квартири АДРЕСА_2 на сім"ю у складі чотири особи (а.с.29).

ОСОБА_6 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6) , ІНФОРМАЦІЯ_3, будучи неповнолітньою, правомірно разом з матір"ю ОСОБА_3 (а.с.50), вітчимом ОСОБА_9 та братом ОСОБА_4 у 1971 році вселилася в означену квартиру.

Сторони визнали, що у 1985 році ОСОБА_6 одружилася, що стверджується також штампом в паспорті, і виїхала на постійне місце проживання в м. Керч, АР Крим, де у 1999 році набула право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_4 (а.с.81, 58).

Неповнолітній ОСОБА_7 (а.с. 31) теж є співвласником квартири АДРЕСА_4 і йому належить 1/4 її частка (а.с.81, 58).

У 1994 році ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5 і їх неповнолітній син ОСОБА_10 приватизували квартиру АДРЕСА_2 в рівних частках по 1/5 та отримали Свідоцтво на право власності на житло (а.с.7).

Приватизація означеної квартири ніким не оспорювалась.

У зв"язку із смертю у 2009 році ОСОБА_10 та прийняттям спадщини його батьками ОСОБА_4 і ОСОБА_5, частки останніх у спірній квартирі збільшились і становлять по 3/10 (а.с.10-13).

У зв"язку зі смертю ОСОБА_9 у 2010 році та прийняттям спадщини його дружиною ОСОБА_3, частка останньої у спірній квартирі теж збільшилась і становить 2/5 (а.с.8-9).

У 2002 р ОСОБА_6 розлучилася (а.с. 70), а у 2006 році разом з неповнолітнім сином ОСОБА_7 приїхали проживати в м. Славута та зареєструвалися у квартирі матері - ОСОБА_3 - АДРЕСА_5 в м. Славута (а.с.71).

Відповідно до ст. 319 ч. 1 ЦК України та ст. 150 ЖК України власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 156 ч. 2 ЖК України за згодою власника квартири члени його сім"ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім"ї.

ОСОБА_3 ствердила суду, що давала дозвіл лише на тимчасову реєстрацію ОСОБА_6 та її неповнолітнього сина ОСОБА_7 в спірній квартирі з метою дати можливість відповідачам отримати соціальну допомогу як малозабезпеченій сім"ї. Проте, згоди на вселення і постійне проживання відповідачів у спірній квартирі, вона не давала, про що свідчить факт постійного проживання відповідачів з 2006 року у винайнятих квартирах та повідомлення Славутського РВ УМВС України в Хмельницькій області про тривалі неприязні відносини між сторонами (а.с.26-28) .

Співвласники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ствердили суду, що згоди на вселення і реєстрацію ОСОБА_6 та її неповнолітнього сина ОСОБА_7 у спірну квартиру вони не давали, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не є членами їх сім"ї.. Протилежне в ході судового розгляду не доведене.

З наведеного вбачається порушення порядку вселення і реєстрації ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у спірну квартиру.

Згідно зі ст. 321 ч. 1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Водночас із змісту ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Відповідачка ОСОБА_6 наполягає, що зареєструвалася у спірній квартирі як член сім"ї її співвласників - ОСОБА_3 і ОСОБА_9

Проте, відповідно до ст. 156 ч. 4 ЖК України до членів сім"ї власника квартири належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу, а саме: дружина, їх діти і батьки або інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 постійно у спірній квартирі не проживають, спільне господарство із власниками квартири не ведуть, не є членами сім"ї співвласників спірної квартири, що стверджується наступним.

З довідки квартального комітету № 14 від 12 червня 2012 р вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані, але не проживають (а.с. 14).

Свідок ОСОБА_13 показала, що ОСОБА_6 та її неповнолітній син ОСОБА_7 у 2006 році приїхали в м. Славуту з Криму, де раніше постійно проживали. Протягом одного місяця ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживали у квартирі ОСОБА_3, а потім винайняли квартиру і з 2006 року у ОСОБА_3 не проживають , спільне господарство з нею не ведуть, допомоги по утриманню квартири не надають.

Свідок ОСОБА_14 показала, що протягом двох років ОСОБА_6 та її неповнолітній син ОСОБА_7 наймають квартиру та постійно проживають у будинку барачного типу по АДРЕСА_7

Свідок ОСОБА_15 показала, що ОСОБА_6 виросла в м. Славута, в дитинстві проживала з батьками в будинку АДРЕСА_1. У 1985 році ОСОБА_6 поїхала на навчання, а потім одружилася і проживала в м. Керч в Криму в однокімнатній квартирі. На початку 2000-х років ОСОБА_6 розлучилася і повернулася в м. Славуту разом з неповнолітнім сином. У м. Славута ОСОБА_6 власного житла не має.

Отже судом встановлено, що при реєстрації відповідачів ОСОБА_6 та її неповнолітнього сина ОСОБА_7 у спірній квартирі порушено порядок їх реєстрації, спірна квартира не є постійним місцем проживання відповідачів, які мають на праві спільної власності житло в іншому місці і зберігають за собою право користування цим житлом, постійно протягом двох років вони проживають окремо від позивачів - по АДРЕСА_6, спільне господарство з позивачами не ведуть, жодних угод з приводу користування спірною квартирою між сторонами не укладалось.

На підставі наведеного суд вважає, що відповідачі ОСОБА_6 та її неповнолітній син ОСОБА_7 не набули права користування квартирою АДРЕСА_5 в м. Славута.

Позицію представника органу опіки та піклування Славутської міської ради Шаргородської Н.І. про необхідність відмови в задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з метою захисту інтересів неповнолітнього ОСОБА_7 суд до уваги не бере, оскільки Закон України "Про охорону дитинства" та Закон України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей" захищають майнові права неповнолітніх та зобов"язують отримувати згоду органу опіки та піклування у разі вирішення майнових прав неповнолітнього. Оскільки судом не вирішується питання про набуття, зміну чи припинення майнових прав неповнолітнього ОСОБА_7, то згоди органу опіки та піклування на вирішення питання про його право користування житловим приміщенням, яке йому не належить, немає підстав.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 15, 88, 209, 212-213 ЦПК України, ст.ст. 64, 65, 156 ЖК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд

в и р і ш и в .

Задоволити позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та визнати ОСОБА_6 разом з її неповнолітнім сином ОСОБА_7 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_5 в м. Славута. Зобов"язати ОСОБА_6 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_7 знятись з реєстрації за адресою АДРЕСА_1.

Відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 в особистих інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права користування квартирою АДРЕСА_5 в м. Славута.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 по 35 грн77 коп судового збору кожному..

Протягом 10 днів з дня проголошення сторони можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду в апеляційний суд Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд.

Суддя