Дергачівський районний суд Харківської області
У Х В А Л А

18 січня 2012 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого Калиновської Л.В.

за участю секретаря судового засідання Булах С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 23 травня 2011 року позовні вимоги Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області суму завданої в наслідок ДТП матеріальної шкоди в розмірі 10990,32 грн. (десять тисяч девятсот дев'яносто гривень 32 коп.), та стягнуто витрати за проведення авто-товарознавчої експертизи в розмірі 567,60 грн. (пятсот шістдесят сім гривень 60 коп.) .

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 23 травня 2011 року на тій підставі, що в позовній заяві вказана невірно його адреса проживання, замість Зміївського району, було вказано Золочівський район. По цій причині, він, ніяких повісток про явку в судове засідання не отримував, а також не отримував і позовну заяву. Заочне рішення він отримав лише 13 жовтня 2011 року, у зв'язку з чим і змушений звернутися до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Крім того, він знаходився в САТЛ -2001 в трудових відносинах з 2008 року по 2010 рік в якості водія. Йому була довірена автомашина «Мерседес-Бенц Актрос», реєстраційний номер НОМЕР_1, на якій він працював. На момент ДТП, 25.12.2009 року близько 17 години його автомашина була застрахована і на момент огляду ДТП був присутній представник САТЛ, а також страховий агент.

Згідно ст. 1172 ч. 1 ЦК України, юридична особа, тобто САТЛ відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником, який знаходиться в трудових відносинах. Враховуючи те, що САТЛ застрахував транспортний засіб на його ім'я і страховий агент, що був присутній на момент ДТП повинен бути належним відповідачем тому, що відповідачем може бути тільки страхова компанія, яка зареєструвала даний страховий випадок. Про те, що він не являється належним відповідачем по даній справі підтверджується адміністративним матеріалом за № 3-139/10, де власником автомобіля «Мерседес-Бенц Актрос», реєстраційний номер НОМЕР_1 вказано САТЛ-2001, юридична адреса САТЛ: м. Харків, вул. Виконкомівська №30.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали заяву та про обставини справи пояснили, як зазначено вище.

Представник Пересічанської селищної ради в судове засідання не зявився, про час слухання справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши надані докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення, залишити заяву без задоволення.

Частиною 1 ст. 232 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи №2010/2-712/11 відповідачу ОСОБА_1, згідно ухвали про відкриття провадження надався строк до 13 грудня 2010 року для надання заперечень проти позову, однак відповідач заперечень до суду не надав, зустрічний позов не предявляв, 23 травня 2011 року про причини неявки суду не повідомив та не надав до суду доказів поважності відсутності у судовому засіданні.

Посилання відповідача на те, що до участі у справі повинен бути притягнутий у якості відповідача САТЛ-2001, юридична адреса САТЛ: м. Харків, вул. Виконкомівська №30 не знаходять свого законодавчого підкріплення, оскільки згідно вимог статті 33 ЦПК України залучити до участі у справі в якості відповідача можна лише за клопотанням позивача, а позивач такого клопотання не заявляв.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, а також не предявлення зустрічного позову на захист своїх прав, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України.

Крім того, відповідачем ОСОБА_1 і при розгляді заяви про перегляд заочного рішення не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст. 231, 232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.В. Калиновська