Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2012 Справа №1915/7382/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Сливки Л. М..

за участі секретаря Заплітного Б.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю Міське бюро технічної інвентаризації", про визнання права власності на самочинне будівництво,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 у квітні 2012 року предявила до суду позов до ОСОБА_4 міської ради, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю Міське бюро технічної інвентаризації", ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на самочинне будівництво, покликаючись на те, що 20 листопада 2000 року вона, позивачка ОСОБА_1, та ОСОБА_2, ОСОБА_3 придбали в рівних частках квартиру АДРЕСА_1. В подальшому вона здійснила прибудову до веранди та підвалу до зовнішньої стіни будинку, внаслідок чого покращилося планування квартири та її площа збільшилася на 21,9 кв.м. На виконання будівельних робіт зі здійснення добудови нею отримано відповідні погодження власників суміжних квартир, Товариство з обмеженою відповідальністю Міське бюро технічної інвентаризації" виготовлено новий технічний паспорт, приватним науково-проектно-виробничим підприємством "Євростиль" проведено обстеження квартири на предмет відповідності прибудови будівельним нормам і правилам, визначення основних несучих конструктивних елементів та якості виконаних будівельних робіт, про що надано відповідний технічний висновок. З цих підстав позивачка вважає, що наявні передбачені законом підстави для визнання за нею права власності на самочинно здійснену прибудову до квартири, позаяк це не порушує прав інших осіб.

В подальшому ОСОБА_2, ОСОБА_3 пред"явили позов до ОСОБА_4 міської ради, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю Міське бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності на самочинне будівництво, а позивачка ОСОБА_1 зменшила розмір позовних вимог, відтак просять визнати за ними право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 87,4 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м. в рівних частках.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_5 позов підтримали та просять його задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_6 позову не визнала, вказавши, що відсутні законні підстави для визнання за позивачем права власності на самочинну добудову, подала письмові заперечення, згідно з якими вказала, що самочинно здійснені прибудови до багатоповерхових багатоквартирних житлових будинків порушують архітектурну цілісність фасадів, виконані з порушенням державних будівельних норм. Таким чином ніяких прав позивачів ОСОБА_4 міською радою не порушено, відтак позов є безпідставним.

Від третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю Міське бюро технічної інвентаризації" в судове засідання надійшла заява про розгляд справи у відсутності його представника, заперечень проти задоволення позову немає.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив такі обставини:

Як слідує з договору дарування від 20 листопада 2000 року, ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8 (після одруження ОСОБА_3І.) квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 44,9 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м. в рівних частках.

21 листопада 2000 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8 видано реєстраційні посвідчення, згідно з якими за кожним з них зареєстровано по 1/3 частині квартири АДРЕСА_1.

В подальшому позивачами здійснено прибудову до веранди та підвалу до зовнішньої стіни будинку, внаслідок чого покращилося планування квартири та її площа збільшилася на 21,9 кв.м., що слідує з технічного паспорта, виданого 08 листопада 2007 року Товариством з обмеженою відповідальністю Міське бюро технічної інвентаризації".

Згідно з ч. 3 ст. 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Як установлено з заяв власників квартир №№ 8, 21 по вул. Лесі Українки, 5 в місті Тернополі ОСОБА_9, ОСОБА_10 від 04 травня 2006 року, заперечень щодо здійсненої ОСОБА_1 добудови до квартири АДРЕСА_1 вони не мають.

Згідно з технічним висновком про стан несучих конструкцій та якість виконаних будівельних робіт здійсненої прибудови до житлової квартири АДРЕСА_1, виконаним приватним науково-проектно-виробничим підприємством "Євростиль", підприємством проведено обстеження квартири на предмет відповідності прибудови будівельним нормам і правилам, визначення основних несучих конструктивних елементів та якості виконаних будівельних робіт, в результаті якого встановлено, що прибудова й перепланування не вплинуло на погіршення технічного стану наявних конструкцій будинку, виконано без зміни конструктивної схеми будівлі, незначне збільшення навантаження на фундаменти існуючого житлового будинку не викликало осідання фундаментів та деформацій. Використані в процесі виконання будівельних робіт будівельні матеріали відповідають вимогам будівельних норм і правил. Будівельні роботи виконані якісно, вузли примикання конструкцій даху герметичні, будь-яких ознак замокання немає. Прибудова до квартири погоджена з власниками квартири АДРЕСА_2.

В подальшому виготовлено робочий проект реконструкції газопостачання житлової квартири АДРЕСА_1. Згідно з повідомленням № 377 Публічного акціонерного товариства з газопостачання та газифікації "Тернопільміськгаз" від 03 березня 2012 року газопостачання в квартирі АДРЕСА_1 виконане згідно з проектною документацією та здане в експлуатацію.

За вказаних обставин суд вважає безпідставними заперечення представника відповідача про те, що самочинно здійснені прибудови до багатоповерхових багатоквартирних житлових будинків порушують архітектурну цілісність фасадів, виконані з порушенням державних будівельних норм, оскільки такі припущення ніякого обґрунтування та підтвердження в судовому засіданні не знайшли.

Враховуючи вищенаведені обставини, та беручи до уваги, що згідно з додатком №1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна є одним правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають до задоволення шляхом визнання за ними права власності на квартиру АДРЕСА_1, з врахуванням здійсненої добудови, загальною площею 87,4 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м. в рівних частках, позаяк вони, будучи власниками часток у квартирі АДРЕСА_1, не можуть здійснювати своє право власності на них відповідно до закону.

Відповідно до 392 ЦК України власник майна вправі пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою.

За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 223, 294, п. 4 ст. 295 ЦПК України, ст. 376, 392 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 87,4 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м. в рівних частках по 1/3 її частині.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_11