Справа № 2-4157/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2012 року Соломянський районний
суд м.Києва в складі:

головуючого –судді Кізюн Л.І.,

при секретарі: Базюнь Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний банк «Новий»,
треті особи: приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, орган опіки та
піклування Солом’янської районної в м.
Києві державної адміністрації, про
визнання недійсним договору іпотеки, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом
в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, у якому просила визнати
недійсним договір іпотеки, укладений 18
серпня 2006 року, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 Також
просила виключити з Єдиного реєстру
заборон відчуження об’єктів
нерухомого майна запис про заборону на
нерухоме майно, зареєстрований 18
серпня 2006 року за №3626297 на підставі
оспорюваного договору іпотеки.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначала, що 15 липня 1995 року вона
уклала шлюб з ОСОБА_4, який 18 серпня 2006
року уклав з АКБ «Новий» кредитний
договір та договір іпотеки належної
йому на праві власності квартири
АДРЕСА_1.

Вона та діти проживають у зазначеній
квартирі та користувалися нею нарівні
з власником на момент укладення
договору іпотеки.

Оскільки органом опіки та піклування
дозвіл на укладення договору не
надавався, то правочин порушує законні
та охоронювані інтереси неповнолітніх
дітей, а тому має бути визнаний
недійсним.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив позов задовольнити, посилаючись
на викладені у ньому обставини.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання
не з’явився, хоча належним чином
повідомлявся про день, час і місце
розгляду справи, клопотань про
відкладення розгляду справи до суду не
надійшло.

Від відповідача ОСОБА_5 акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
банк «Новий»до суду надійшли
заперечення на позов, з яких
вбачається, що на момент укладення
договору іпотеки ОСОБА_4 надав довідку
про те, що в квартирі проживає без
реєстрації лише він, а тому представник
відповідача вважав позов
безпідставним, просив у його
задоволенні відмовити та розглядати
справу за його відсутності.

Представник третьої особи Органу опіки
та піклування Солом’янської районної
в м. Києві державної адміністрації та
третя особа ОСОБА_6 у судове засідання
не з’явилися, хоча третіх осіб було
належним чином повідомлено про день,
час і місце розгляду справи.

Суд, заслухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
у позові необхідно відмовити з таких
підстав.

Так, судом встановлено, що 15 липня 1995
року було укладено шлюб між ОСОБА_4 та
ОСОБА_1 (а.с. 13). 15 травня 1996 року у них
народилася донька ОСОБА_3, а 23 лютого 1999
року –син ОСОБА_2, що підтверджується
даними свідоцтв про народження (а.с.а.с.
15-16).

Відповідно до даних свідоцтва про
право власності на квартиру від 18
червня 2002 року, виданого Головним
управлінням житлового забезпечення
Київської міської державної
адміністрації квартира АДРЕСА_1
належить на праві приватної власності
ОСОБА_4 (а.с.14).

18 серпня 2006 року АКБ «Новий»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Акціонерний
комерційний банк «Новий», та ОСОБА_4
уклали кредитний договір №99-06-В
(а.с.а.с.7-8), у забезпечення своєчасного
виконання зобов’язань за яким 18 серпня
2006 року було укладено договір іпотеки
(а.с.а.с.9-12).

Згідно з умовами пункту 3.5. договору
іпотеки на житлову площу квартири
АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки,
зареєстрований ОСОБА_4, на предмет
іпотеки не поширюються права та вимоги
інших осіб.

Відповідно до даних довідки (форма 3)
Житлового управління дочірнього
підприємства по експлуатації та
ремонту житлового фонду та об’єктів
соціально-побутового призначення
«Екос»від 25 липня 2006 року у квартирі
АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_4, ніхто
не зареєстрований (а.с.31).

Рішенням Солом’янського районного
суду м. Києва від 19 травня 2010 року
(а.с.а.с.32-33), яке набрало законної сили
відповідно до ухвали Судової колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду м. Києва від
19 серпня 2010 року (а.с.а.с.34-37), та рішенням
Солом’янського районного суду м. Києва
від 13 січня 2011 року (а.с.а.с.38-40)
відмовлено у позові ОСОБА_4 про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню.

Згідно статті 60 ЦПК України кожна
сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього кодексу.

Відповідно до вимог статті 214 ЦПК під
час ухвалення рішення суд вирішує, чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи; які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин.

Статтею 3 Закону України «Про
іпотеку»передбачено, що іпотека
виникає на підставі договору, закону
або рішення суду.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
іпотеку»іпотека припиняється у разі
визнання іпотечного договору
недійсним.

Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п’ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин).

Відповідно до ч.6 ст. 203 ЦК України, на
яку посилається позивач, правочин, що
вчиняється батьками (усиновлювачами),
не може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей.

Згідно з вимогами ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки позивачем не надано суду
доказів укладення договору іпотеки,
підстав для визнання його недійсним у
зв’язку з порушенням прав дітенй на
момент його укладення, то суд вважає, що
позов є необґрунтованим, а тому позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

При цьому, посилання позивача на ст. 177
СК України безпідставні, оскільки нею
визначено обов’язок батьків дбати про
збереження та використання майна
дитини в її інтересах. Позивач не довід
суду обставини про належність майна
дитині на момент укладення договору
іпотеки.

З цих же підстав суд вважає
необґрунтованими посилання позивача
на ч.3 ст. 17 Закону України «Про охорону
дитинства»в редакції Закону від 19
квітня 2011 року.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212, 213-215 ЦПК України, ст.ст.
203, 215 ЦК України, ст. 177 СК України, ст.ст.
3, 17 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.
17, 18 Закону України «Про охорону
дитинства», -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний банк «Новий»,
треті особи: приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, орган опіки та
піклування Солом’янської районної в м.
Києві державної адміністрації, про
визнання недійсним договору іпотеки
–відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
м. Києва через районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Л.І. Кізюн