АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 2-2381/11 Головуючий1 інстанції:
Провадження № 22ц/2090/6343/2012 Протасова О.М.
Категорія: трудові Доповідач: Малінська С.М.
Рішення

іменем України

10 вересня 2012р.

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області у складі :

Головуючого - судді - Малінської С.М.

суддів - Даниленка В.М., Швецової Л.В.

при секретарі : Колісник Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" Коноваленко Олени Олександрівни на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 червня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, витрат на переписку та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, витрат на переписку та моральної шкоди. В обґрунтування свої вимог він посилався на те, що працював у відповідача на посаді провідного спеціаліста департаменту безпеки у Харківському ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" з 05 травня 2005 року. З 16 травня 2011 року він був звільнений за прогули, у зв'язку з відсутністю на робочому місці протягом більш, ніж трьох годин на підставі наказу від 13 травня 2011 року за період з 01.04 по 15.04.2011р. Також, позивач зазначив, що весь цей період виходив на роботу та виконував функції, покладені на нього службовими обов'язками, однак відповідач перешкоджав тому, щоб зафіксувати цей факт, оскільки 16 грудня 2010 року йому було заблоковано доступ до програмних комплексів банку. Позивач просив визнати його звільнення незаконним, поновити його на роботі та стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату з 01 по 16 січня 2001 року, з 26 лютого по 08 березня 2011 року та за 25 березня по 16 травня 2011 року з розрахунку середнього заробітку за 2010 рік, а також середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16 травня 2011 року по день поновлення на роботі, та 195 грн. 70 коп., які витрачені на переписку, а також 50000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 червня 2012 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. ОСОБА_3 поновлений на посаді провідного спеціаліста управління безпеки по Харківському ГРУ ПАТ КБ "ПриватБанк". Стягнуто з ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_3 невиплачену заробітну плату та середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 120726 грн. 55 коп. та 1000 грн. моральної шкоди, а всього - 121726 грн. 55 коп. У задоволені решти позовних вимог відмовлено. З відповідача на користь держави стягнуто 1207 грн. 27 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" просить скасувати постановлене судом першої інстанції рішення та в задоволені позову відмовити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неповно з'ясовані обставини справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення спору та невірно застосовані норми матеріального і процесуального права. Відповідач зазначає, що чинним трудовим законодавством України роботодавець має право розірвати трудовий договір з працівником у разі вчинення ним прогулу без поважних причин. В свою чергу, роботодавцем були зафіксовані факти щоденної відсутності позивача на роботі. Поважність причин відсутності на роботі ОСОБА_3 не підтвердив. Немає доказів і на підтвердження того, що позивачем виконувалася доручена йому робота відповідно до його трудових обов'язків. Також, апелянт посилається на те, що судом необґрунтовано стягнута моральна шкода.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб , що приймали участь у справі , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги , судова колегія вважає необхідним вимоги апеляційної скарги задовольнити частково, рішення суду скасувати з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог , заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ч.3 ст.10 ; ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З матеріалів справи вбачається , що позивач з 05.05.2005року працював ведучим спеціалістом Департаменту безпеки ГО по Харківському ГРУ та був звільнений наказом № ZAKL-2011 /1-3031 від 13.05.2011року на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України.

Згідно наказу № СП - 2008 -1051 від 20.10.2008 року судом встановлено , що у відповідача діє система обліку робочого часу працівників через комп'ютер на підставі їх даних входу/виходу до програмного комплексу «Промінь» , відповідно до якого кожний працівник на початку робочого дня повинен зайти до цієї програми та зафіксувати початок та закінчення робочого дня.

З показань свідків ОСОБА_5 - керівника департаменту безпеки по Харківському ГРУ та його заступника ОСОБА_6 з 16.12.2011року доступ позивача до всіх програмних комплексів банку був обмежений у зв'язку зі звернення ОСОБА_3 до суду .Позивач суду пояснив , що не маючи можливість зафіксувати вихід на роботу , складав про це доповідні записки керівництву та виконував свої трудові обов'язки(а.с.87-116).

Судова колегія критично відноситься до актів про відсутність позивача на робочому місці від 1, 4-8 , 11-15 квітня 2011року та акту від 20 .11.2011року про відмову позивача розписатись у вищевказаних актах та надати письмові пояснення, оскільки з показань свідка ОСОБА_7 , який приймав участь у складанні вищевказаних актів встановлено , що він підписував їх піж тиском адміністрації, насправді ОСОБА_3 виходив на роботу у дні , вказані в актах , однак не міг скористатись програмним комплексом , оскільки його виключили з програми , а за його робочий стіл посадили іншого працівника.

На підставі наведеного , судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання звільнення ОСОБА_3 відповідно до наказу № ZAKL-2011 /1-3031 від 13.05.2011року незаконним.

Відповідно до ч.1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня , коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права , а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Судом першої інстанції обґрунтовано визнано , що позивач пропустив строк звернення до суду з вимогою про поновлення на роботі, оскільки його було звільнено наказом від 13.05.2011року , а до суду з позовом ОСОБА_3 звернувся лише 16.08.2011року.

В період , передбачений ст. 233 КЗпП України , позивач не знаходився безперервно на лікарняному , а також суду не надав доказів поважності пропуску звернення до суду.

Лист Харківської міської клінічної лікарні №11 про знаходження з 09.06.2011року по 25.06.2011року та з 20.07.2011року по 12.08.2011рік на амбулаторному лікуванні та консультування у невропатолога ( а.с.29) не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки в цей період позивач мав змогу звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до п. 4 Постанови №9 від 06.11.1992року « Про практику розгляду судами трудових спорів» якщо місячний строк пропущено без поважних причин , у позові може бути відмовлено з цих підстав.

На підставі наведеного , судова колегія вважає за необхідне відмовити позивачу у поновленні строку звернення до суду та у задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі . Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу , відшкодування моральної шкоди, то судова колегія також вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні , оскільки вони мають похідне значення від позовних вимог про поновлення на роботі.

В частині відмови від стягнення 195.70грн. витрат позивача на переписку , судова колегія вважає що , оскільки дані витрати не відносяться до судових , то відсутні підстави для їх стягнення.

На підставі вищевикладеного ,судова колегія вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково , рішення суду скасувати , відмовити позивачу у поновленні строку звернення до суду, позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання його звільнення за наказом № ZAKL-2011 /1-3031 від 13.05.2011року незаконним задовольнити , в решті позовних вимог відмовити.

На підставі наведеного , керуючись ст.ст. 292, 297 ;303 ; 304 ; 307, 309 ; 313 - 315 , 317 ; 319 ЦПК України , судова колегія,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" Коноваленко Олени Олександрівни задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 червня 2012 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково .

Визнати звільнення ОСОБА_3 за наказом № ZAKL-

2011 /1-3031 від 13.05.2011року незаконним.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення , але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти діб з дня набрання законної сили.

Головуючий :

судді :