Номер провадження 2/1522/5239/12
Справа № 2-3205/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2012р. Приморський районний суд м.Одеси, у складі:

головуючого судді - Шенцевої О.П.,

при секретарі - Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 4 357 224,40 грн.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та пояснив суду наступне.

10.07.2006р. позивач уклав з відповідачем договір позики грошових коштів на суму 2 525 000,00 грн., що в грошовому еквіваленті зобовязання складало 500 000,00 доларів США. Грошові кошти були передані відповідачу у повному обсязі в момент підписання договору.

Відповідно до договору позики строк повернення грошей був встановлений до 10.07.2009р. В обумовлену дату повернення позики відповідач суму позики не повернув та на момент розгляду справи ухиляється від повернення позики.

У судовому засіданні позивач надав суду уточнення до позову та просить суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 4 720 612,50 грн., а також 3% річних з простроченої суми за період прострочення, що складає 312 825,51 грн.

У судовому засідання відповідач позов визнав, проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечував.

Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

10.07.2006р. ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_2 договір позики грошових коштів на загальну суму 2 525 000,00 гривень, що в грошовому еквіваленті зобовязання складало 500 000,00 доларів США. Судом встановлено, що грошові кошти були отримані ОСОБА_2 у повному обсязі у момент підписання договору, про що останній заявив у судовому засіданні. Також, у судовому засіданні ОСОБА_2 заявив, що позичені у ОСОБА_1 гроші він не повертав.

Судом встановлено, що відповідно до п.1.3. договору позики строк повернення грошей був встановлений до 10.07.2009р. Судом також встановлено, що відповідач ухиляється від повернення грошей позивачу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Судом встановлено, що згідно до грошового еквіваленту зобовязання у сумі 500 000,00 доларів США сума боргу на день подання уточнень до позовної заяви за курсом НБУ складає 3 993 750,00 грн.

Суд вважає, що на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, підлягає стягуванню з відповідача сума боргу з урахуванням валютного еквіваленту та індексу інфляції, а саме сума у розмірі 4720612,50 грн. Також суд вважає, що підлягає стягуванню з відповідача 3% річних з простроченої суми за період прострочення, а саме - 312825,51 грн.

Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті державного мита у розмірі 1 700 грн., витрати на ІТЗ судового процесу у розмірі 120 грн.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11, 88, 169, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму основного боргу із урахуванням валютного еквіваленту та індексу інфляції у розмірі 4 720 612,50 грн., та суму трьох процентів річних у розмірі 312 825,51 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1820,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя 23.02.2012