Справа № 2-75/11
РІШЕННЯ

Іменем України

"27" березня 2012 р. м. Іршава

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Брич С.М.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Білківсьбкої сільської ради, третя особа відділ містобудування та архітектури Іршавської РДА про визнання частково недійсним державного акту та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2010 року ОСОБА_1, ОСОБА_1 звернулися в Іршавський районний суд з зазначеним позовом, посилаючись на те, що наказом радгоспу «За нове життя»№131 від 16 квітня 1986 року позивачеві ОСОБА_1 було виділено земельну ділянку розміром 0.07 га для будівництва та обслуговування жилого будинку в с. Білки, вул. Підгірна. В цьому ж році ним було виготовлено технічну документацію на вказане будівництво.

Наказом радгоспу № 124 від 23 березня 1988 року йому доділено земельну ділянку до 0.25 га.

В травні 2009 року позивач дав згоду на вилучення у нього земельної ділянки розміром 0.10 га і така була вилучена до земель запасу сільської ради. Рішенням виконкому ОСОБА_5 сільської ради від 18.05.2009 року № 89 його синові позивачеві по справі ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку було передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0.10 га, яка була вилучена у нього, а йому рішенням виконкому № 90 було передано у приватну власність та дано дозвіл на виготовлення технічної документації на 0,15 га.

Отримавши рішення про передачу земельних ділянок у приватну власність позивачі звернулися до ПП «ЗГКЦ Земля»для виготовлення технічної документації необхідної для отримання Державних актів на земельні ділянки. Однак при проведенні відповідних робіт по виготовленню документів було встановленого, що частина їх земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_1 без їх згоди та відома вже передана у приватну власність ОСОБА_3, який отримав державний акт на право приватної власності на землю розміром 0.1659 га.

Вони зверталися з скаргами до правоохоронних органів, однак їм було відмовлено в порушенні кримінальної справи з тих підстав, що відповідачеві ОСОБА_3 07 травня 2010 року видано Державний акт на землю на підставі внесення корективів в план забудови кварталу.

Однак вони вважають, що ОСОБА_5 сільська рада, відділ містобудування та архітектури Іршавської РДА не мали права передавати у власність частину їх земельної ділянки розміром 0.01 га. Вказана земельна ділянка знаходилася в їх постійному користуванні у відповідності до рішень про наділення їм земельних ділянок, а пізніше в травні 2009 року передана у приватну власність. Цю частину ділянки вони використовують з 1988 року. Між їх ділянкою та ділянкою, яку наділено ОСОБА_3, встановлено тверду межу у вигляді огорожі і на такій посаджено фруктові дерева. Розмір незаконно вилученої та переданої у власність ОСОБА_3 земельної ділянки становить 0.01 м. що стверджується план-схемою містобудівного обґрунтування кварталу індивідуальної забудови по вул. Конституції в с. Білки.

Вважають, що ОСОБА_5 сільська рада незаконно з грубим порушенням земельного законодавства передала ОСОБА_3 у приватну власність частину земельної ділянки і розмір такої становить 0.01 га, починаючи з вул. Конституції вглиб їх земельних ділянок.

Крім того, рішеннями 23 сесії сільської ради 5 скликання від 10.09.2010 року прийнято наступні рішення:

1. № 193 визнано недійсним рішення № 88 від 18.05.2009 року, яким у ОСОБА_1, за його згодою, було вилучено земельну ділянку розміром 0.10 га;

2. № 194 внесено зміни до рішення № 89 від 18.05.2009 року, яким ОСОБА_1 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації про передачу у приватну власність для будівництва та обслуговування будівель 0.15 га. та для ведення особистого селянського господарства 0.25 га. Рішенням № 194 зменшено розмір земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель з 0.15 га до 0.07 га. а для ведення особистого селянського господарства зменшено з 0.25 до 0.18 га.

3. № 195 внесено зміни до рішення №90 від 18.05.2009 року, яким позивачеві ОСОБА_1 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і надано дозвіл лише на збір матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки.

Такі дії ОСОБА_5 сільської ради вважає незаконними а прийняті рішення підлягають скасуванню.

Просять суд постановити рішення, яким визнати недійсним державний акт про право приватної власності на землю, виданий ОСОБА_3 в частині передачі йому в приватну власність земельної ділянки площею 0,01 га, починаючи від вул. Конституції в глиб їх земельних ділянок.

Визнати незаконними та скасувати рішення 23 сесії 5 скликання ОСОБА_5 сільської ради від 10 вересня 2010 року № 193 «Про внесення змін до рішення ОСОБА_5 сільської ради від 18.05.2009 року», № 194 «Про внесення зміни до рішення ОСОБА_5 сільської ради від 18.05.2009 року № 89»та № 195 «Про внесення зміни до рішення ОСОБА_5 сільської ради від 18.05.2009 року №90).

Позивач ОСОБА_1 та представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали, просять його задовольнити з мотивів, наведених у ньому.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, а подав заяву, якою позов підтримав, просить його задовольнити з мотивів, наведених у ньому, а справу розглянути в його відсутність за участю його представника адвоката ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Пояснив, що земельну ділянку, яка перебуває у його власності згідно державного акту, йому передано правомірно, без жодних порушень, його дії та дії ОСОБА_5 сільської ради не зачіпають інтересів третіх осіб.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільський голова в судовому засіданні позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Пояснив, що законом України передбачено право органів місцевого самоврядування скасовувати та змінювати свої рішення. Згідно наказу № 131 від 16.04.1986 року та згідно затвердженого проекту планування та забудови с. Білки, погодженням районної архітектури було виділено ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,07 га по вул. Підгірна між сусідами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для будівництва житлового будинку. У свідоцтві № 17 та дозволу виконкому Іршавської районної ради від 11 червня 1986 року № 272 вказано 0,07 га. ОСОБА_1 використав своє право на отримання земельної ділянки для будівництва житлового будинку ще в 1986 році Згідно наказу № 124 від 23.03.1988 року, виданого радгоспом «За нове життя»доділено земельну ділянку до 0,25 га ОСОБА_1 за рахунок відрізків. В березні 2009 році ОСОБА_1 звертається до ОСОБА_5 сільської ради про передачу йому у приватну власність 0,15 га земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства по вул. Підгірна, 63. Сесією сільської ради рішенням від 18 травня 2009 році №89 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації про передачу безоплатно у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування будівель в кількості 0,15 га, для ведення особистого селянського господарства 0,25 га.

Згодом із поданих матеріалів до Іршавського районного суду було виявлено, що громадянин ОСОБА_1 згідно ст. 116 ЗК України використав своє право на отримання безоплатно у власність земельних ділянок.

На підставі цих нових даних рішення сесії від 18.05.2009 року № 89 було переглянуто на сесії 10.09.2010 року № 194 і внесено зміни про підтвердження попередніх рішень, які свідчать про надання йому земельних ділянок по кожному виду використання і тому рішення було приведено у відповідності чинного законодавства.

Щодо рішення від 18.05.2009 року № 88 «Про вилучення земельної ділянки»було прийнято рішення від 10.09.2010 року № 193, де визнано недійсним рішення № 88 від 18.05.2009 року в зв'язку з тим, що дана земельна ділянка по вул. Конституції не була і не є власністю ОСОБА_1, а знаходиться в землях запасу сільської ради, а саме у ОСОБА_5 сільській раді як її власника.

Позивач самовільно огородив земельну ділянку і його огорожа не є межею.

Тому ми вважаємо, що жодних порушень у перегляді даних рішень сесією сільської ради не має.

Дані рішення являються ненормативними правовими актами органу місцевого самоврядування, є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання (рішення Конституційного суду України від 16.04.2009 року у справі № 7-РП/2009 р.).

Оскаржувана земельна ділянка ОСОБА_1 не наділялась і не могла наділятись для ведення особистого селянського господарства, так як вона належить до земель забудови, що свідчить викопіровка з генерального плану села Білки та викопіровка з топографічної кадастрової карти за 2001 рік.

Представник третьої особи без самостійних вимог начальник відділу містобудування та архітектури Іршавської РДА ОСОБА_8 в судовому засіданні вважає позовні вимоги безпідставними й такими, що задоволенню не підлягають.

Заслухавши пояснення сторін, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що наказом радгоспу «За нове життя»№131 від 16 квітня 1986 року позивачеві №1 ОСОБА_1 було виділено земельну ділянку розміром 0.07 га для будівництва та обслуговування жилого будинку в с. Білки, вул. Підгірна, що стверджується копією ( а. с. 8 ).

Наказом радгоспу № 124 від 23 березня 1988 року позивачу №1 доділено земельну ділянку до 0.25 га, що стверджується копією ( а. с. 25 ).

В травні 2009 року позивач №1 дав згоду на вилучення у нього земельної ділянки розміром 0.10 га і така була вилучена рішенням сесії до земель запасу сільської ради ( а. с. 11 ). Рішенням сесії ОСОБА_5 сільської ради від 18.05.2009 року № 89 ( а. с. 12 ) його синові позивачеві по справі №2 ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку було передано у приватну власність згадану вище вилучену земельну ділянку розміром 0.10 га.

Рішення сесії № 90 18.05.2009 року ( а. с. 13 ) позивачу №1 було передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель в кількості 0,15 га та для ведення особистого селянського господарства 0.25 га.

Отримавши рішення про передачу земельних ділянок у приватну власність позивачі звернулися до ПП «ЗГКЦ Земля»для виготовлення технічної документації необхідної для отримання Державних актів на земельні ділянки. Однак при проведенні відповідних робіт по виготовленню документів було встановленого, що частина земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_1 без їх згоди та відома вже передана у приватну власність ОСОБА_3, який отримав державний акт на право приватної власності на землю розміром 0.1659 га 07 травня 2010 року на підставі рішення 20 сесії 5 скликання №25 від 30.03.2010 року.

Посилання позивачів про те, що відповідачу ОСОБА_3 ОСОБА_5 сільською радою за погодженням відділом містобудування та архітектури Іршавської РДА надано у приватну власність і частину їх земельної ділянки розміром 0,01 га, яку використовував позивач №1 з 1988 року, починаючи з вул. Конституції та в глиб їх земельних ділянок, нічим не доведено.

Судом по справі призначалася землевпорядна експертиза, однак така не проведена у звязку з відмовою позивачів.

Свідок ОСОБА_9 показала, що вона в 1986-1988 роках працювала на посаді землевпорядника радгоспу «За нове життя». Щодо предмету позову може пояснити, що межові знаки позивачу ОСОБА_1 на земельній ділянці, виділеній йому наказами радгоспу «За нове життя»№131 від 16 квітня 1986 року та № 124 від 23 березня 1988 року, вона не встановлювала.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що в 1986-1988 роках він працював директором радгоспу «За нове життя». Хто встановлював межові знаки позивачу ОСОБА_1 він не знає.

Відповідно до п. 2.1. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) затвердженого наказом від 18.05.2010 за N 376 державного комітету України із Земельних ресурсів встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розроблених та затверджених відповідно до статті 186 Земельного кодексу України технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі коли власнику (користувачу) земельної ділянки видано документ, що посвідчує

право на земельну ділянку, без виносу меж такої ділянки в натуру (на місцевість) та закріплення їх межовими знаками.

Однак позивачами не подано ні розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), ні державних актів на право власності на земельну ділянку.

Посилання позивачів на план-схему містобудівного обґрунтування кварталу індивідуальної забудови по вул. Конституції в с. Білки як на доказ незаконності дій відповідачів та порушення їх права у користуванні та розпорядженні належними їм земельними ділянками суд до уваги не бере, так як такий може бути покладений в основу рішення лише в сукупності з іншими доказами, зібраними у відповідності до гл. 5 ЦПК України.

За таких обставин суд приходить до висновку про недоведеність вимог позивачів позову, тому в його задоволенні в цій частині слід відмовити.

Разом з тим рішеннями 23 сесії сільської ради 5 скликання від 10.09.2010 року прийнято наступні рішення:

1.№ 193 визнано недійсним рішення № 88 від 18.05.2009 року, яким у ОСОБА_1, за його згодою, було вилучено земельну ділянку розміром 0.10 га;

2.№ 194 внесено зміни до рішення № 89 від 18.05.2009 року, яким ОСОБА_1 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації про передачу у приватну власність для будівництва та обслуговування будівель 0.15 га. та для ведення особистого селянського господарства 0.25 га. Рішенням № 194 зменшено розмір земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель з 0.15 га до 0.07 га. а для ведення особистого селянського господарства зменшено з 0.25 до 0.18 га.

3.№ 195 внесено зміни до рішення №90 від 18.05.2009 року, яким позивачеві ОСОБА_1 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і надано дозвіл лише на збір матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки.

Однак ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

В Конституції України ( 254к/96-ВР ) закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3) ( 254к/96-ВР ). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону) ( 280/97-ВР ).

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин»між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року N 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 116 ЗК України, рішенням Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року N 1-зп, суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконними та скасувати рішення 23 сесії 5 скликання ОСОБА_5 сільської ради від 10 вересня 2010 року № 193 «Про внесення змін до рішення ОСОБА_5 сільської ради від 18.05.2009 року», № 194 « Про внесення зміни до рішення ОСОБА_5 сільської ради від 18.05.2009 року № 89»та №195 «Про внесення зміни до рішення ОСОБА_5 сільської ради від 18.05.2009 року №90).

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М. М. Золотар