Справа №2-385/12 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2012 року м.Суми

Колегія суддів з розгляду справ цивільного судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Таран С.А.,

суддів - Хвостика С.Г, ОСОБА_2

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 травня 2012 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Сумського національного аграрного університету в особі Роменського коледжу Сумського національного аграрного університету

про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні:

в с т а н о в и л а :

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 травня 2012 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до СНАУ в особі Роменського коледжу Сумського національного аграрного університету про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначено, що рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 травня 2012 року, винесено не на основі всебічного повного та обєктивного дослідження обставин справи та доказів, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, та ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати вказане рішення і ухвалити нове рішення, по суті позовних вимог, якими задовольнити його позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з 06.09.2011 року по 29.12. 2011 року у сумі 12 546 грн. 50 коп. Доводить, що оскільки відповідачем не були своєчасно нараховані всі необхідні виплати , а повний розрахунок з ним проведений лише 29.12. 2011 року , то його позовні вимоги про стягнення середньої заробітної плати за цей період часу, з урахування середньомісячної заробітної плати у сумі 109грн. 10 коп. , є обґрунтованими.

Заслухавши пояснення позивача, та відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено і вбачається з матеріалів справи, що 08.08.2003 року позивач ОСОБА_3 був прийнятий на роботу на посаду викладача економічних дисциплін Роменського коледжу Сумського національного аграрного університету.

31 серпня 2011 року відповідно до наказу № 72 ВК від 31 08. 2011 року позивача було звільнено з роботи у звязку із скороченням штату працівників відповідно до ст. 41 п. 1 КЗпП України.

01.09. 2011 року позивачу була видана трудова книжка , а розрахунок з позивачем був проведений 05. 09. 2011 року. 14. 09. 2011 року позивачу була виплачена середня заробітна плата за час затримки розрахунку у сумі 420грн. 88 коп.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши усі вимоги цивільного судочинства , вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалено на основі повного і всебічного звясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції по даній справі не відповідає цим вимогам .

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції не мотивував в рішенні суду підстави такої відмови.

Згідно з частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, що належить йому від підприємства, установи , організації провадиться в день звільнення.

Частиною 1 статті 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати заробітної плати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розмір належних сум - спір вирішується органом, який визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку.

Як вбачається з матеріалів справи позивачеві при звільненні не були нарахована доплата за вислугу років , надбавка за престиж всього 132, 64грн. та при проведенні розрахунку вихідної допомоги при звільнені позивачеві не були донараховані 195грн. 87 коп.

Ці обставини підтверджуються запереченнями відповідача на позовні вимоги позивача ( а.с. 96) та поясненнями представника відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції. Вказані суми були виплачені відповідачем за заявою позивача 22 .12. 2011 року та 29.12. 2011 року. Таким чином фактичний день розрахунку з позивачем слід вважати 29.12. 2011 року. За час затримки розрахунку позивачу на підставі статті 117 КЗпП України слід стягнути середню заробітну плату.

При визначенні розміру відшкодування за час затримки розрахунку необхідно відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12. 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці « враховувати розмір спірної суми, істотність цієї частки порівняння з середнім заробітком працівника та інших обставин.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з урахуванням вказаних обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути середню заробітну плату за час затримки розрахунку з 06.09. 2011 року по 29.12. 2011 року у сумі 1505грн.

Посилання представника відповідача на той факт, що вихідна допомога позивачу виплачена без сплати податку на доходи фізичних осіб, та невірно визначений був первісно середній заробіток позивача, тобто була допущена помилка, то позивачу зайво переплачені гроші у сумі 1077грн. 21 коп., не може колегією суддів взято до уваги. Залік сум не утриманого податку до середньої заробітної плати за час затримки не передбачено діючим законодавством. Крім того, вказані недоплачені суми були нараховані та виплачені позивачу саме 29.12. 2011 року , що підтвердили сторони в судовому засіданні.

Виходячи з встановлених судом обставин справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення .

Керуючись ст.ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, 309, 314,316, ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 травня 2012 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення .

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Сумського національного аграрного університету задовольнити частково.

Стягнути з Сумського національного аграрного університету на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку з 06.09. 2011 року по 29.12.2011 року в сумі 1505грн. та на користь держави судовий збір у сумі 214грн. 60коп.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :