РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 0616/4152/12

провадження у справі № 2/0616/1175/12

25 вересня 2012 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Романюк Ю.Г., за участю секретаря Василенко Т.М. та осіб, які беруть участь у справі:

позивачки: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2012 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, у якій просить постановити рішення яким стягувати з відповідача - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, по 500 грн. щомісячно до досягнення сину повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що після розірвання шлюбу з відповідачем, останній не надає своєчасної та належної матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3. Відповідач здорова та працездатна людина, постійно працює на заробітках у приватних осіб, має нерегулярний мінливий дохід, який дозволяє надавати грошову допомогу на утримання їхніх дітей.

В судовому засіданні позивачка надала суду пояснення, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач позов визнав частково, погоджується на сплату аліментів в розмірі 250 грн. щомісячно, посилаючись на те, що ніде не працює, має іноді періодичні доходи, працюючи по найму, однак їх не вистачить ще й для утримання сина, рухомого та нерухомого майна у власності не має. Крім того, допомагає батьку, який має вади зору і не може виконувати важку фізичну роботу. Зазначив, що періодично надавав позивачці матеріальну допомогу на дитину в тій суму, яку був спроможний сплачувати.

Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження № 075072 від 25.10.1999 року (а.с.6) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який знаходиться на утриманні позивачки та проживає разом з нею (а.с.3,4).

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 28.02.2011 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано, неповнолітнього сина залишено на вихованні з матірю (а.с.5).

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач є здоровою та працездатною особою молодого віку, постійного офіційного місця роботи не має, має нерегулярний дохід, інших дітей, окрім сина ОСОБА_3, не має.

Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення відбите і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів№ 3 від 15.05.2006 року, розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів.

Твердження відповідача про неспроможність сплачувати аліменти в тому розмірі, що зазначений у позовній заяві, які ґрунтуються на тому, що він допомагає по господарству батьку, який у звязку із вадами зору не може виконувати важку фізичну роботу, оцінюється судом критично та до уваги не приймається, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що батько відповідача є пенсіонером та отримує пенсію за віком і відповідач проживає окремо від батьків, що спростовує твердження відповідача про те, що він має непрацездатного батька.

Твердження відповідача про те, що він не має у власності будь-якого майна і має дуже малий заробіток, який не забезпечує його належного існування, судом до уваги не приймаються оскільки ніяким чином не впливають на встановлений законом обовязок відповідача щодо утримання свого неповнолітнього сина та не є обставиною, яка враховується судом при визначенні розміру аліментів.

Посилання відповідача, на те, що він інколи надавав позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини в певній сумі, яку був спроможний сплачувати оцінюються судом критично, оскільки долучені до матеріалів справи квитанції свідчать про перерахування відповідачем на утримання свого сина невеликих сум коштів, які є значно меншими за мінімальний встановлений законом розмір утримання та прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і ці суми перераховувались вкрай рідко.

Натомість, матеріали справи не містять даних про наявність у відповідача непрацездатних батьків, обставин, повязаних з незадовільним здоровям чи його матеріальним становищем, чи наявність інших обставин, що мають істотне значення для справи. Крім того, жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача чи неможливість його працевлаштування, суду надано не було.

Отже, будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги своїй дитині, у розмірі, що зазначений позивачкою у позовній заяві, на момент розгляду справи судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, а також обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові, що буде відповідати як інтересам самої дитини, зокрема, для задоволення її мінімальних життєвих потреб, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів та задовольняє позовні вимоги повністю.

Як відповідач, так і позивачка, в рівних частках повинні утримувати своїх синів до досягнення ними повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дитини.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 214 (двісті чотирнадцять) гривень 60 копійок підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212215, 218, 367 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 141, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 (пятсот) гривень щомісячно, починаючи від дня предявлення позову - 16 серпня 2012 року і до досягнення сином повноліття 26 липня 2017 року.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 214 (двісті чотирнадцять) гривень 60 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено в повному обсязі та підписано 26.09.2012 року.

Суддя Романюк Ю.Г.