Справа № 22-ц-109/2012 Головуючий у I інстанції Ченцова С.М.
Категорія цивільна Доповідач - Шитченко Н. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2012 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 листопада 2011 року у справі а заявою ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз від 21 червня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 листопада 2011 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз від 21 червня 2011 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 просять скасувати наведену ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити заяву про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянти посилаються на те, що справа за позовом ПАТ „Альфа-Банк про стягнення заборгованості за кредитним договором не була підвідомча третейському суду, оскільки третейським застереженням не було передбачено, що спір між сторонами кредитного договору та договорами поруки підпадає під його юрисдикцію.

Апелянти зазначають також, що склад третейського суду не відповідав вимогам ст. 18 Закону України „Про третейські суди, оскільки одним із засновників Всеукраїнської Громадської Організації „Всеукраїнський фінансовий союз, при якій створений Постійно діючий третейський суд, є директор з правових питань ПАТ „Альфа Банк.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань, оскільки у відповідності до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про скасування рішення третейського суду, суд першої інстанції виходив з того, що заявниками не доведено наявність правових підстав для скасування рішення третейського суду, вичерпний перелік яких визначений ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на матеріалах справи і відповідає вимогам чинного законодавства, що регулює правовідносини в сфері діяльності третейських судів.

З матеріалів справи вбачається, що 09 липня 2007 року між ПАТ „Альфа-Банк та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № SME0002068, згідно з умовами якого банком було надано позичальнику 20000 доларів США строком на 48 місяців.

З метою забезпечення виконання кредитного зобовязання 09 липня 2007 року між банком і ОСОБА_6, ОСОБА_7 були укладені договори поруки № SME0002068/1 та № SME0002068/2 відповідно.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз від 21 червня 2011 року позовні вимоги ПАТ „Альфа Банк до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 задоволено; стягнуто з відповідачів солідарно на користь ПАТ „Альфа-Банк заборгованість за кредитним договором у сумі: за кредитом - 77714,92 грн., по процентах 21226,56 грн., пеню у розмірі 307421,73 грн. Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь позивача по 18190 грн. пені за договором поруки. Стягнуто з відповідачів на користь позивача 100 грн. витрат по сплаті судового збору (а.с. 5-7).

Відповідно до Закону України „Про третейські суди та ст.17 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом

Пунктом 6.5 укладеного між банком та ОСОБА_5 кредитного договору та пунктами 4.4 наведених вище договорів поруки визначено, що судовий захист прав та законних інтересів, які мають сторони в звязку з цим Договором та розгляд і вирішення сторонами шляхом переговорів, спорів, які виникають або можуть виникнути між сторонами з питань виконання, зміни, розірвання ними цього договору відбувається у Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз у відповідності до його регламенту. Розгляду і остаточному вирішенню у вказаному третейському суді у відповідності до його регламенту підлягають в тому числі, але не виключно, спори, предметом яких є виконання (невиконання, неналежне виконання) договору, припинення (розірвання) цього договору, стягнення неустойки, зміна умов договору, відшкодування завданих порушенням договору збитків, недійсність договору, неукладеність договору, відновлення становища, яке існувало до порушення договору. Підписанням даного договору сторони надають згоду на такий порядок призначення третейського суду для кожного спору, що може виникнути між ними у звязку з договором. Сторони домовились, що розгляд їх спору у третейському суді буде проходити виключно на підставі наданих сторонами письмових матеріалів, без проведення усного слухання і виклику сторін. Законодавцем визначено, що третейська угода є угодою сторін про передачу спору на вирішення третейським судом і, відповідно, належність її форми і змісту, наявність всіх істотних умов, передбачених законом є обовязковою умовою правомірності третейського розгляду та третейського рішення.

Згідно зі ст. 5 Закону України „Про третейські суди спір між сторонами може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до ст. 12 цього Закону третейська угода може бути укладена у вигляді застереження у договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається в письмовій формі; може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейської угоди.

Таким чином, заявники підписанням кредитного договору та договорів поруки (з наступними змінами та доповненнями), які містять у собі третейські застереження, самостійно обрали спосіб захисту своїх прав у разі виникнення спору між сторонами саме у третейському суді, самі визначили конкретний третейський суд, що і запропонували банку. Письмова форма третейської угоди сторонами дотримана, вимоги ст. ст. 203, 228 ЦК України не порушені. Крім цього, питання про визнання третейських угод недійсними відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 51 Закону України „Про третейські суди не ставилось.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги стосовно того, що третейськими застереженнями не було передбачено право банку на звернення до третейського суду з позовом про стягнення заборгованості та посилання на порушення вимог ст. 18 Закону України «Про третейські суди», не заслуговують на увагу і є такими, що грунтуються на хибному тлумаченні апелянтами норм Закону України «Про третейські суди» та положень підписаних ними третейських застережень.

Інші доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав, визначених ст. 389-5 ЦПК України та ч. 3 ст.51 Закону України „Про третейські суди, за яких рішення третейського суду може бути скасовано, а, відтак, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч.1 п.1, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - відхилити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 листопада 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: