Справа № 2-734/12
Провадження № 2/1015/8209/11
РІШЕННЯ

Іменем України

19.06.2012 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нікушина В.В.

при секретарі Василенко Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до комерційного комунального унітарного підприємства «Фінансова компанія «Житло-Інвест», третя особа: акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», товариство з обмеженою відповідальністю «Екобуд» про стягнення збитків, пені, зобовязання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У грудні 2011 року позивачі звернулися до суду із вказаним позовом до відповідача мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами по справі 26 червня 2008 року було укладено договір № КНТР-000871/кв. про участь у фонді фінансування будівництва, згідно умов якого взяли на себе обовязок передати окремим платежами згідно графіку у строк до 26 вересня 2008 року грошові кошти у сумі 315 816, 90 гривень з метою отримання у власність квартири. Для виконання своїх зобовязань за договором позивач взяв позику у ОСОБА_3 у сумі 20 000,00 дол. США. та здійснив платіж відповідачу на суму 96 994, 00 грн. Додатковою угодою №1 від 25 липня 2008 року до договору фінансування АКБ «Укрсоцбанк» був залучений у якості сторони договору фінансування. 28 липня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 031.29-08/673 про надання останній кредиту у розмірі 41 173,00 дол. США, у результаті чого позивачка здійснила оплату залишку зобовязань за договором фінансування. У якості забезпечення зобовязань за кредитом вони передали майнові права на обєкт інвестування банку згідно договору іпотеки №02-10/3267.

Проте відповідачем по справі було порушено строки введення обєкту незавершеного будівництва в експлуатацію, порівняно з запланованим терміном. Внаслідок такого порушення вони не можуть реалізувати свої права, надані нам законодавством та Договором фінансування. Водночас, невиконання позивачем своїх зобов'язань призвело до збитків, які вони понесли в результаті такого невиконання.

Відповідно до статті 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки на підставі Договору фінансування між ними та відповідачем виникли і існують цивільні права і обов'язки, то згідно приписів статті 16 ЦК України вони маємо право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У числі інших, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної шкоди

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, згадана стаття визначає, що збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Таким чином, зважаючи на термін введення Об'єкта будівництва в експлуатацію - 4 квартал 2008 року, визначений Договором фінансування, а також беручи до уваги час, необхідний для реєстрації прав на Об'єкт інвестування у відповідності до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно (45 днів), внаслідок чого вони не змогли продати Об'єкт інвестування та розрахуватися за своїми зобов'язаннями, визначеними у Договорі позики та відповідних додаткових угодах до нього, а також вимушені були винаймати житло для спільного проживання, розмір збитків, понесених ними з 16 лютого 2009 року по теперішній час визначають у розмірі 79 835,00 грн, сума відсотків за користування позикою - 83 188,07 грн. Внаслідок невиконання позивачем своїх зобов'язань за договором фінансування, вони не змогли отримати у власність Об'єкт інвестування і, відповідно, вимушені були винаймати житло. Згідно з Договором оренди та додаткових угод до нього, сума боргу перед орендодавцем складає 79 835 гривень.

Водночас, згідно із пунктом 5.5 Договору фінансування в разі несвоєчасного введення Об'єкта будівництва в експлуатацію, Компанія сплачує довірителям неустойку в розмірі 0,005% від вартості Об'єкта інвестування за кожен день прострочення. Оскільки, Об'єкт інвестування був введений в експлуатацію 30.06.2011 року, то за період з 1 січня 2009 року по 29 червня 2011 року з Компанії необхідно стягнути пеню у розмірі 14 368,90 грн.

Окрім того, як вбачається із договору іпотеки, станом на 28 липня 2008 року вартість Об'єкта інвестування складала 65 213 дол. США. Вираз вартості у доларах США є логічним з огляду на те, що ОСОБА_2 брала позику у банку саме в доларах, а не гривні. Однак, внаслідок невиконання позивачем своїх зобов'язань, із сплином часу вартість Об'єкта інвестування суттєво знецінилася. Зокрема, вивчаючи пропозиції на ринку нерухомості, станом на 17 листопада 2011 року вартість аналогічної квартири складає не більше 45 000 доларів США. Тобто, внаслідок порушення позивачем умов Договору фінансування, вважають, що не зможуть продати Об'єкт інвестування за ціною, визначеною у Договорі іпотеки, а тому упущена вигода становить 161 370,49 гривень.

Внаслідок невиконання позивачем умов договору фінансування вони зазнали суттєвих душевних страждань, а їх честь та гідність були принижені. Розмір моральної шкоди оцінили у розмірі 35 000 гривень.

Тому просили суд стягнути з компанії «Комунальне комерційне унітарне підприємство «Фінансова компанія «Житло-Інвест» збитки, пеню, упущену вигоду та моральну шкоду на їх користь у сумі 373 762,46 гривні; зобов'язати компанію «Комунальне комерційне унітарне підприємство «Фінансова компанія «Житло-Інвест» негайно видати довідку про повну сплату вартості квартири № 176, поверх 7, у житловому будинку № 2 (5 черга) житлового комплексу на вул. Красного Пахаря, 2-в в с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської області зобов'язати компанію «Комунальне комерційне унітарне підприємство «Фінансова компанія «Житло-Інвест» відшкодувати їм судові витрати.

У судове засідання позивачка ОСОБА_2 не зявилася направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник комерційного комунального унітарного підприємства «Фінансова компанія «Житло-Інвест» у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Заперечуючи проти позову суду пояснив, що житловий будинок №2 на вул. Красного Пахаря в с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської області згідно Декларації про готовність об'єкта до експлуатації прийнято 30.06.2011 року № КС 8. Договір № КНТР - 000871/кв від 26.06.2008 року ККУП «Фінансова компанія «Житло-інвест» виконано, підготовлено необхідний пакет документів для передачі його до БТІ Києво-Святошинського району Київської обл. щодо реєстрації об'єкта інвестиції (квартири №176) права власності, але позивач відмовляється підписати передбачені договором документи і вимагає відшкодування моральних та матеріальних збитків. Вважає позовні вимоги такими, що не не грунтуються на нормах чинного законодавства, що регулює договірні відносини про участь у фонді фінансування будівництва житла та інвестування об'єктів у цьому будівництві. Тому просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю «Екобуд» у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» у судове засідання зявився. Позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.

27.02.2008 року між ККУП «Фінансова компанія «Житло-інвест» та ТОВ «Екобубуло» укладено договір № 50/А-10 про організацію спорудження об'єкта будівництва (житлового будинку №2 ( 5 черга) житлового комплексу на вул. Красного Пахаря, 2-в в селі Петровське Києво-Святошинського району Київської обл.

П.1.1. цього договору забудовник зобов'язується організувати спорудження об'єкту будівництва з використанням отриманих Фінансовою компанією в управління коштів, своєчасно ввести його в експлуатацію та передати об'єкти інвестування у власність Довірителям ФФБ в порядку та на умовах, визначених Правилами ФФБ та цим договором, Фінансова компанія зобов'язується здійснити фінансування об'єкта будівництва за рахунок коштів Довірителів залучених до ФФБ на підставі договорів про участь у ФФБ та відповідно до Правил ФФБ ( п.1.2) договору.

П.1.6 договору про спорудження передбачено строк введення об'єкту в експлуатацію, а також порядок виплати неустойки у разі порушення строків введення об'єкту будівництва в експлуатацію (п.2.1.5), тобто сторони врегулювали всі взаємовідносини щодо об'єкту будівництва та передачі об'єкта інвестування у власність Довірителям (п.2.1.11).

Виконуючи умови Договору на спорудження від 27.06.2008 року № 50/А-10 та Закону України № 978- IV від 19.08.2003 року, було створено Фонд фінансування будівництва ( виду А) і затверджено правила Фонду ( які оприлюднені на сайті Фінансової компанії).

26 червня 2008 року між комерційним комунальним унітарним підприємством «Фінансова компанія «Житло-інвест» та ОСОБА_1, ОСОБА_2 було укладено договір № КНТР-000871/кв. про участь у фонді фінансування будівництва , згідно умов якого останні взяли на себе обовязок передати окремим платежами згідно графіку у строк до 26 вересня 2008 року грошові кошти у сумі 315 816, 90 гривень з метою отримання у власність квартири № 176 за адресою: Києво-Святошинський район, с. Петровське, вул. Красного Пахаря, 2-в.

Згідно з пунктом 1.5 Договору фінансування запланований термін введення Об'єкта будівництва в експлуатацію - 4 квартал 2008 року.

Для виконання своїх зобов'язань за договором фінансування позивач 26 червня 2008 року уклав договір позики з ОСОБА_3 для внесення першого платежу за Договором фінансування у сумі 20000 (двадцять тисяч)доларів США під 3 (три) відсотки на місяць терміном на 6 місяців.

Додатковою угодою №1 від 25 липня 2008 року до договору фінансування АКБ «Укрсоцбанк» був залучений у якості сторони договору фінансування. 28 липня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 031.29-08/673 про надання останній кредиту у розмірі 41 173,00 дол. США, у результаті чого позивачка здійснила оплату залишку зобовязань за договором фінансування. У якості забезпечення зобовязань за кредитом вони передали майнові права на обєкт інвестування банку згідно договору іпотеки №02-10/3267.

Відповідно до ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, для покладання відповідальності на заподіювана майнової та моральної шкоди, у тому числі у разі бездільності заподіювана, необхідна сукупність таких обов'язкових умов:

1)наявність шкоди;

2)протиправність дій заподіювана шкоди;

3)причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювана і шкодою;

4)вина з заподіяння шкоди.

Таким чином, делікатна відповідальністю за загальним правилом настає лише за вини заподіювана шкоди. Причинний зв'язок є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода є об'єктивним наслідком заподіювана шкоди.

Щодо відсотків за користування позикою, позивачем не зазначено, який причинний зв'язок між сплатою та/або несплатою ними процентів за користування позикою та несвоєчасним введенням будинку в експлуатацію, та яким чином, позивачі могли уникнути таких витрат в зв'язку з введенням будинку в експлуатацію.

Окрім того, позивачі просять стягнути 161 370,49 грн. упущеної вигоди у зв'язку з втратою ринкової вартості квартири та неможливістю її реалізувати за ціною 65 213 дол. США.

Ринкова вартість 1 кв. м. житлової площі в цьому будинку, на яку посилається позивачка в розмірі 45 000,00 дол. США грн. нічим не підтверджена, не наведено ніякого розрахунку такої вартості. Крім того, питання проведення такого виду розрахунку потребує спеціальних знань, які при необхідності, можуть застосовуватись в судовому порядку шляхом проведення судової експертизи (ст. 143 ЦПК України).

Також, ні договором ні Законом позивачам не заборонено продавати (переуступати) майнові права на про інвестовану квартиру. Тобто, право та можливість продати проінвестовану квартиру (майнові права на квартиру) на користь третіх осіб позивачі мали весь термін дії договору.

Крім того, відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу України, позивач зобов'язаний довести розмір збитків та підтвердити їх документально. Тобто, позивачам необхідно документально підтвердити намір укладання договору купівлі-продажу квартири з іншою особою, докази передачі покупцем грошових коштів за цим договором та повернення позивачами цим коштів після порушення ними свого зобов'язання за попереднім договором з вини відповідача.

Щодо стягнення пені за несвоєчасне введення будинку в експлуатацію слід зазначити наступне. Позивачі обґрунтовують свої вимоги ст.ст. 610, 611, 623, 624 ЦК України, які визначають підстави та правові наслідки порушення стороною зобов'язання, зокрема - сплата неустойки та відшкодування збитків.

Ст. 549 ЦК України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у розі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Відповідно до ч. 2 цієї ж статі, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Таким чином згідно норми наведеної статті (258 ЦК України) право на вимогу про стягнення штрафних санкцій у кредитора діє протягом одного року.

Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Зобов'язання з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як зазначають позивачі, перебіг строку порушення починається з 01.01.2099 р., а отже право на звернення до суду за стягненням неустойки у позивачів припинилось з

01.01.2010 р.

Стаття 22 Цивільного кодексу України визначає, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права(реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Позивачі, у своєму позові зазначили, що у звязку з несвоєчасною здачею в експлуатацію відповідачем обєкту незавершеного будівництва, вони були змушені орендувати ідентичне приміщення для задоволення своїх потреб у проживанні у відповідних умовах.

Насамперед, витрати щодо оренди житла, не відносяться до збитків причинених порушенням цивільного права відповідно до ст. 22 Цивільного Кодексу України та не підлягають відшкодуванню, оскільки не відносяться ні до витрат, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, ні до витрат які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, ні до доходів, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Крім того, відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Таким чином, на кредитора покладається обов'язок довести розмір збитків, завданих йому порушенням зобов'язання. При цьому кредитор має не лише точно підрахувати розмір заподіяних йому збитків, але й, підтвердити їх документально.

Тобто, в даному випадку твердження позивачів щодо найму (оренди) житла потребують документального підтвердження шляхом надання суду доказів внесення орендної плати та доказів сплати відповідної суми процентів за користування позикою.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставі своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 9 Закону України , п.1.6 Договору на організацію спорудження об'єктів будівництва № 50/А-10 від 27.02.2008 року забудовник зобов'язаний виконати свої зобов'язання за договором та своєчасно ввести об'єкт будівництва в експлуатацію незалежно від обсягу замовлення на будівництво, підтвердженого управителем.

ККУП «Фінансова компанія «Житло-інвест» - управитель фонду фінансування будівництва не має обов'язків щодо своєчасного спорудження об'єкту будівництва та об'єктів інвестування і їх введення в експлуатацію, оскільки такий обов'язок покладається на організацію спорудження об'єкта будівництва ( п.1.5 договору про участь у ФФБ).

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

-у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна;

-у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з противоправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів;

-у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна;

- у приниженні честі та гідності фізичної особи а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У п. 4. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що відповідно до ст.137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Ч. 2 п. 5 цієї ж Постанови передбачає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, зазначена стаття чітко визначає яку форму може набувати моральна шкода та в яких випадках вона може буди заподіяна особі.

Позивачі зазначили, що моральна шкода завдана відповідачем полягає, зокрема: у принижені честі, гідності, моральних переживаннях у звязку з відсутністю можливості користуватись житлом, в зведення якого позивач інвестував значні кошти.

Але у своєму позові ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зазначили, яким саме чином несвоєчасне введення в експлуатацію обєкту будівництва принизило їх честь, гідність.

Якими саме діями комерційного комунального унітарного підприємства «Фінансова компанія «Житло-Інвест»було спричинено позивачам зазначену моральну шкоду, у чому проявляється ця шкода, та який причинний зв'язок між діями відповідача та спричиненням моральної шкоди, залишається невідомим та немає в обґрунтування відповідних доказів. З огляду на вищевикладене суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 610, 611, ч.І. ст. 614 ЦК України, ст. ст. 10. 11,60, 208, 212-215, 218 ЦПК України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_4 до Комерційного комунального унітарного підприємства Фінансова компанія «Житло- Інвест», третя особа: акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та товариство з обмеженою відповідальністю «Екобуд» про стягнення збитків, пені, зобовязання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди - залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи,які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: