Справа № 0418/876/2012
27 березня 2012 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:
головуючого-судді - Казака С.Ю.
при секретарі - Богдановській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», Кіровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про усунення перешкод в користуванні квартирою, шляхом надання дозволу на примусовий вхід до квартири для її використання,-
Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на наступне. Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська за її позовом до ОСОБА_2 з відповідача на її користь було стягнуто суму в розмірі 502230 грн. У зв`язку з відсутністю у відповідача коштів для сплати боргу позивачеві було запропоновано у якості погашення боргу прийняти у власність квартиру АДРЕСА_1 та як наслідок було підписано акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 14.03.2011 року. На підставі даного акту 15.03.2011 року позивачці було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яке посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Фаст Л.Д. та зареєстровано за №254. У зв`язку з отриманням даного свідоцтва у неї виникла необхідність зареєструвати своє право власності на квартиру у відповідних органах та вільно користуватися цим майном, а тому вона звернулась до КП «ДМБТІ`для проведення поточної інвентаризації майна з метою подальшої його реєстрації. Але під час візиту спеціаліста КП «ДМБТІ`до квартири, технічну інвентаризацію цієї квартири було зробити неможливою, тому що двері квартири були зачинені, змінено замки та увімкнено сигналізацію, а коли вона (позивачка) намагалась відчинити квартиру спеціалісту, то спрацювала сигналізація та прибули працівники: охоронної агенції ТОВ «ЛЕВІТ»", які заборонили прохід до даної квартири та виштовхали техніка разом із позивачкою. Отже, технік так і не зміг провести роботи по проведенню поточної інвентаризації в квартирі. Вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати можливість доступу спеціалісту КП «ДМБТІ`на час його виходу для проведення поточної інвентаризації щоб потрапити до квартири, але відповідач відмовлявся надати цю можливість. Таким чином, на сьогоднішній день вона, як власник квартири, фактично позбавлений права на вільне користування та розпорядження своєю власністю через незаконні дії відповідача. Тому, оскільки в добровільному порядку відповідач відмовляється надати їй можливість оформити належним чином право власності на квартиру, просила усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 для неї, шляхом надання дозволу на примусовий вхід до квартири АДРЕСА_1 для використання зазначеної квартири.
В попередньому судовому засіданні представник позивачки підтримав подану заяву. В наступне судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Представники третіх осіб до суду не з`явились. Повідомлень про згоду на участь у справі не надавали.
З урахуванням зазначених вище обставин та положень ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, судом було ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін в заочному порядку та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24.02.2009 року, яке набрало чинності 16.04.2009 року, було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та стягнуто з останнього на користь позивачки 500500 грн. боргу та 1730 грн. судових витрат (а.с.3-4).
Під час примусового виконання зазначеного рішення, державним виконавцем Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належала на праві власності боржнику ОСОБА_2 .
В зв`язку з тим, що зазначена квартира не була реалізована з прилюдних торгів, актом державного виконавця від 14.03.2011 року у відповідності до ст.62 Закону України «Про виконавче провадження`остання була передана стягувачу ОСОБА_1 у рахунок погашення боргу (а.с.5-6).
На підставі даного акту 15.03.2011 року позивачці було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яке посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Фаст Л.Д. та зареєстровано за №254.
Разом з тим, зареєструвати своє право власності на квартиру в передбаченому законом порядку позивачка не має можливості, оскільки відповідачем чиняться перешкоди в доступі до квартири, шляхом зміни замків на вхідних дверях та встановленням охоронної сигналізації, що позбавляє позивачку вільно розпоряджатись квартирою та провести технічну інвентаризацію, яка необхідна для здійснення державної реєстрації права власності.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження`реалізація арештованого майна, кім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в ч.8 ст.57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.
Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах) (ч.2 ст.62).
У разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду ч.6 ст.62).
У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний у п`ятнадцятиденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим
документом (ч.8 ст.62).
Майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно (ч.9 ст.62).
З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, враховуючи, що позивачка набула право власності на спірну квартиру в передбаченому законом порядку, але позбавлена можливості вільно користуватись та розпоряджатись квартирою, у тому числі зареєструвати у передбаченому законом порядку право власності на квартиру, оскільки відповідачем їй чиняться перешкоди в доступі до квартири, шляхом зміни замків на вхідних дверях та встановленням охоронної сигналізації; того факту, що відповідач в судове засідання не з`явився та доводи позовної заяви не спростував, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог.
В зв`язку з чим, позов ОСОБА_1 слід задовольнити та усунути їй перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом надання позивачці дозволу на примусовий вхід до квартири АДРЕСА_1 для використання зазначеної квартири.
Відповідно до ст.88 ЦПК України та ст.ст.4,7 Закону України «Про судовий збір`з відповідача на користь позивачки також слід стягнути судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп., а також повернути позивачці зайво сплачену суму судового збору в розмірі 100 грн. 70 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.317,319,391 ЦК України, ст.62 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.4,7 Закону України Про судовий збір», ст.ст.11,12,58-61,69,88,212-215,224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», Кіровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про усунення перешкод в користуванні квартирою, шляхом надання дозволу на примусовий вхід до квартири для її використання задовольнити повністю.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом надання їй дозволу на примусовий вхід до квартири АДРЕСА_1 для використання зазначеної квартири.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Казак С.Ю.