Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - судді Воробйової Н.С.

суддів: Ігнатченко Н.В., Семенцова Ю.В.

при секретарі- Бобку О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою публічногно акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 09 жовтня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічногно акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення депозитного вкладу.

Встановила :

Позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 25.03.2011 року між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу за №2630/40/21197 на строк до 25.03.2012 року, за умовами якого він вніс на депозитний рахунок кошти в сумі 30000 грн. з оплатою 18,5 % річних за користування цими коштами. 25.03.2011 року йому було видано виписку про залучення на депозитний рахунок вказаної суми коштів.

Документи підписано відповідальним працівником банку та засвідчено печаткою банку.

05.07.2011 року він звернувся до відповідача з письмовою заявою про повернення вкладу та відсотків, проте відповідач йому відмовив в виплаті коштів з тих підстав, що правовідносини між ним та банком відсутні, договір не зареєстровано, грошові кошти на рахунку банку неопубліковані.

Крім того, позивач зазначав, що на пораду працівників банку, він в той же день, 25.03.2011 року уклав договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування дебетної платіжної картки, згідно якого відкрито поточний рахунок для перерахування процентів за договором банківського вкладу і йому видано платіжну картку № 882806.

На зазначену картку йому надійшли кошти 06.05.2011 року-530 грн., 07.06.2011 року-470 грн. Кошти було зараховано банком, важчав, що це проценти за договором банківського вкладу, він свої грошові кошти на банківську картку не вносив.

Просив задовольнити його позов, стягнути з відповідача депозитний вклад у розмірі 30 000 грн, з нарахуванням відсотків у розмірі 4550 грн. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 280,33 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 09.10.2012 року позов задоволено, вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду з підстав невідповідності його вимогам матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

По справі встановлено, що 25.03.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» в особі заступника начальника Білоцерківського відділення ОСОБА_2, яка діяла на підставі довіреності від 01.12.2008 року та ОСОБА_3 було укладено договір банківського вкладу за №2630/40/21197. Згідно умов договору банк відкриває вкладнику депозитний рахунок № 8560 в гривні, а вкладник вносить на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 30000 грн.

Депозитний вклад залучається на строк 12 місяців з 25 .03.2011 року по 25.03.2012 року, нарахування процентів на депозитний вклад здійснюється за процентною ставкою а розмірі 18,5 % річних (п.дог.1.1, 2.1, а.с.8).

Згідно заяви про переказ готівки №24638 від 25.03.2011 року ОСОБА_1 перерахував 30000 грн. (а.с.10). На заяві є штамп банку, із зазначенням дати 25.03.2011 року та підписи касира та клієнта (а.с.10).

25.03.2011 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування дебетної платіжної картки (а.с.11).

Згідно п.3.2 договору, банк зобов»язаний нарахувати та сплатити вкладнику проценти за депозитним вкладом згідно з умовами, визначеними у договорі, після здійснення списання та/або зарахування будь-якої суми з депозитного рахунку видати клієнту відповідну виписку, повернути вкладнику суму депозитного вкладу та суму нарахованих процентів в порядку, передбаченому договором.

Відповідно до наказу №2016-к від 01.12.2008 року ОСОБА_2 прийнята на посаду начальника Білоцерківського відділення КБ «Дельта» з 01.12.2008 року з тримісячним випробувальним строком (а.с.16). Наказом №864-к від 16.10.2009 року ОСОБА_2 начальника Білоцерківського відділення переведено на посаду заступника начальника Білоцерківського відділення з 19.10.2009 року з повною матеріальною відповідальністю, з посадовим окладом згідно штатного розпису (а.с.17). Відповідно до Посадової інструкції Заступника начальника Білоцерківського відділення, заступник начальника належить до категорії керівників, в його обов»язки входить, зокрема, здійснення контролю за відкриттям поточних і вкладних (депозитних) рахунків та введення даних у систему, проведення консультації клієнтів по всіх продуктах банку, організація, забезпечення та контроль роботи працівників відділення банку щодо залучення клієнтів для розміщення коштів на депозит, здійснення контролю за проведенням операцій Клієнтів згідно з вимогами чинного законодавства тощо (а.с.23,24-25).

З матеріалів справи видно, що договір банківського вкладу від 25.03.2011 року з ОСОБА_1 підписано заступником начальника Білоцерківського відділення ОСОБА_2 ( а.с.8-9).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подав на ім.»я Голови ради директорів ПАТ «Дельта Банк» заяву про дострокове повернення вкладених грошових коштів та нарахованих відсотків від 05.07.2011 року (а.с.14). Заявнику відмовлено в поверненні депозитного вкладу з посиланням на відсутність взаємовідносин між ним та банком та рекомендовано звернутися до правоохоронних органів, а також зазначено, що 30.06.2011 року банк в інтересах інтересів клієнтів звернувся з відповідною заявою до прокуратури м.Б.Церква (а.с.15).

Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516, (далі Положення) передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до п. 2 гл. 2 розд. ІІІ Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337 приймання готівки національної валюти від клієнтів здійснюється через каси банків за такими прибутковими касовими документами: за заявою на переказ готівки - від юридичних осіб для зарахування на власні поточні рахунки, від фізичних осіб на поточні, вкладні (депозитні) рахунки, а також від юридичних та фізичних осіб - на рахунки інших юридичних або фізичних осіб, які відкриті в цьому самому банку або в іншому банку, та переказу без відкриття рахунку; за рахунками на сплату платежів - від фізичних осіб на користь юридичних осіб; за прибутковим касовим ордером - від працівників та клієнтів банку за внутрішньобанківськими операціями; за документами, установленими відповідною платіжною системою: від фізичних і юридичних осіб - для відправлення переказу та виплати його отримувачу готівкою в національній валюті.

Згідно із п. 2.1 Положення грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативноправових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті.

При цьому ч. 3 ст. 1058, ч. 2 ст. 1068 ЦК України встановлюють, що банк зобовязаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Таким чином, згідно із ч. 3 ст. 1058, ч. 2 ст. 1068 ЦК України, п. 2.1 Положення відкриття відповідних рахунків та облікування на них грошових коштів у національній та іноземній валюті, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов'язком банку, відповідно до якого банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, у день надходження до банку відповідного розрахункового документа.

Виходячи зі змісту ст. 1059 ЦК України, п. 1.4 Положення, п. 8 гл. 2 розд. III Інструкції письмова форма договору банківського вкладу (депозиту) вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки (сертифіката) чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту, які, у свою чергу, є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

При цьому відкриття банківських рахунків та облікування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов'язком банку (ч. 3 ст. 1058, ч. 2 ст. 1068 ЦК України, п. 2.1 Положення).

Таким чином, відсутність реєстрації договору банківського вкладу, і як наслідок, необлікування на рахунку банку грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу, не можна вважати недодержанням письмової форми договору банківського вкладу за наявності ощадної книжки (сертифіката) чи іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту, і є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі. Відповідні юридичні факти (відсутність банківських рахунків, і як наслідок, необлікування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу) слід кваліфікувати як невиконання банком своїх обов'язків за договором банківського вкладу.

На дану обставину, зокрема, звертав увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінвальних справ в листі «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів із зобов»язань, що виникають із договорів та інших правочинів від 29.09.2012 року. Даним листом суди зобов»язані привести свою судову практику у відповідність до судових рішень Верховного Суду України.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд дійшов обгрунтованого висновку, що між позивачем та банком виникли договірні правовідносини за договором банківського вкладу від 25.03.2011 року.

В розумінні ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторонни є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становить умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Колегія погоджується з висновком суду про те, що в договорі банківського вкладу, який було укладено між позивачем та банком містяться всі необхідні умови для договорів данного виду, а діючим законодавством не передбачено, що невідповідність договору типовій формі свідчить про недотримання письмової форми договору і, як наслідок, тягне за собою нікчемність такого договору.

На думку колегії висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Доводи відповідача, що ОСОБА_2 підписала договір з позивачем поза міжами своєї компетенції та наданих повноважень, обгрунтовано відхилено судом, оскільки на час укладання договору з ОСОБА_1 остання займала посаду заступника начальника Білоцерківського відділення банку і відповідно до посаджової інструкції зазначені дії входили до службової копмпетенції останньої (а.с.23-25).

Посилання відповідача на те, що на даний час порушено кримінальну справу стовно посадова особи, яка підписала договір банківського вкладу з позивачем, не заслуговують на увагу, оскільки дана обставина не позбавляє клієнта банку на отримання внесених ним коштів в банк, а взаємовідносини між банком та керівником банку регламентуються відповідними правовими нормами.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що одночасно з укладанням договору банківського вкладу, позивачем укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування дебетної платіжної картки, на яку були перераховані кошти в сумі 532,19 грн. та 471,37 коп.

Позивач стверджував, що він зазначені кошти не вносив, а їх розмір, з урахуванням положень договору, відповідає сумам процентів, які мали нараховувтися йому по вкладу : станом на 04.05.2011 року сума процентів за період з 26.03.2011 року по 30.04.2011 року становила 532,19 грн.( 30000 грн. :100х 18,5% : 365 днів х 35 днів), , станом на 06.06.2011 року сума процентів за травень 2011 року мала становити 471,38 грн. ( 30000 грн. :100 х 18,5 : 365 днів х 31 день). Сумнівів у нього не було, він розцінював надходження зазначених коштів саме як проценти за договором від 25.03.2011 року. Посилання відповідача на те, що кошти на картковий рахунок позивача внесено третью, невідомою особою, колегія вважає безпідставними, докази щодо цього відповідачем не надано.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процессуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія

Ухвалила :

Апеляційну скаргу відхилити..

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 09 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді :