АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/8632/12 Справа № 429/2185/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2012 року м. Дніпропетровськ

01 листопада 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2012 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_6, Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» про визнання недійсними договорів страхування та поручительства, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2012 року позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що відповідно до договору про надання споживчого кредиту № 05/100608/540К від 10.06.2008 року ВАТ «АКБ «Капітал» надав позичальнику ОСОБА_6 споживчий кредит в сумі 11323,98 грн. строком по 09.06.2010 року зі сплатою 26 відсотків річних. В забезпечення виконання кредитного зобов'язання був укладений договір поручительства № 540 від 10.06.2008 року між АТЗТ «Українська страхова компанія», яке змінило назву на ПАТ «Українська страхова компанія», як поручителем, ОСОБА_6, як боржником, та ВАТ «Акціонерно-комерційний Банк «Капітал», яке змінило назву на ПАТ «Акціонерно-комерційний Банк «Капітал», як кредитором. А також було укладено договір добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту серії КР № 017742 від 10.06.2008 року, де страховиком виступило АТЗТ «Українська страхова компанія», застрахованою особою - ОСОБА_6 та вигодонабувачем - ВАТ «АКБ «Капітал». 17.06.2011 року ПАТ «АКБ «Капітал» повідомило ПАТ «Українська страхова компанія» про наявність станом на 17.06.20011 року несплаченої позичальником ОСОБА_6 заборгованості в сумі 9978,96 грн. Але між ПАТ «АКБ «Капітал» та ОСОБА_6 фактично були відсутні правовідносини з приводу отримання кредиту, тому позивач просив суд визнати договори поручительства та страхування недійсними.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2012 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про зміну мотивувальної частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що відповідно до договору про надання споживчого кредиту № 05/100608/540К від 10.06.2008 року ВАТ «АКБ «Капітал» надав позичальнику ОСОБА_6 споживчий кредит в сумі 11323,98 грн. строком по 09.06.2010 року зі сплатою 26 відсотків річних.

В забезпечення виконання кредитного зобов'язання був укладений договір поручительства № 540 від 10.06.2008 року між АТЗТ «Українська страхова компанія», яке змінило назву на ПАТ «Українська страхова компанія», як поручителем, боржником ОСОБА_6 та ВАТ «Акціонерно-комерційний Банк «Капітал», яке змінило назву на ПАТ «Акціонерно-комерційний Банк «Капітал», як кредитором.

Також укладено договір добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту серії КР № 017742 від 10.06.2008 року, де страховиком виступило АТЗТ «Українська страхова компанія», застрахованою особою - ОСОБА_6 та вигодонабувачем - ВАТ «АКБ «Капітал».

Відповідно до частин 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочинну має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про страхування» договір страхування вважається недійсним з моменту його укладання у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що договір поруки є похідним та невід»ємною частиною кредитного договору в частині забезпечення виконання зобов'язання.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим доказам, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позовних вимог, відсутність підстав для визнання оспорюваних договорів недійсними та правомірно відмовив у задоволенні позову у повному обсязі, про що ухвалив належним чином вмотивоване рішення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» - відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді