Справа № 1614/1434/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2012 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Колотієвського О.О.,

з участю секретаря Литвинюка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ТАК» про захист прав споживача, визнання угоди недійсною, стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ТАК» про захист прав споживача, визнання угоди недійсною, стягнення грошових коштів.

В позовній заяві зазначив, що 30 січня 2012 року позивачем ОСОБА_1 у м .Кременчуці в салоні №365 було укладено угоду № 377033 ТОВ «АВТО ТАК» з метою придбання легкового автомобіля Cheri Н11 на суму 104720 грн. Відповідно до ст.1 Угоди предметом є надання ОСОБА_1 послуг системи «АВТО ПРОСТО» спрямованих на придбання автомобіля. Перед укладанням Угоди відповідач в усній формі запевнив позивача у вигідності умов Договору порівняно з кредитними пропозиціями. При підписанні Угоди представник відповідача в особі продавця-консультанта ОСОБА_2 не надав позивачу повну і достовірну інформацію по умовам Угоди та послузі відповідача. Після вивчення умов Угоди та додатків позивачем було прийнято рішення про розірвання Угоди з відповідачем. 06.02.2012 року останній звернувся до продавця-консультанта ОСОБА_2 з вимогою прийняти заяву про розірвання Угоди, але йому було безпідставно відмовлено в її прийнятті. Тому позивач був змушений направити відповідачу заяву про розірвання Угоди та повернення сплачених коштів в розмірі 3 769,92 грн. рекомендованим листом лише 13.02.2012 року, на що 10.03.2012 року отримав відповідь про відмову у поверненні грошових коштів. З урахуванням викладеного

ОСОБА_1 прохав суд визнати недійсною Угоду № 377033 від 30.01.2012 року, укладену між ним та ТОВ «АВТО ПРОСТО» внаслідок здійснення останнім нечесної підприємницької практики та як таку, що містить несправедливі умови; стягнути з ТОВ «АВТО ТАК» на користь позивача ОСОБА_1 3769,92 грн. сплачених за Угодою вступних внесків та судовий збір в сумі 214,60 грн..

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснивши, що в день підписання угоди він отримав від консультанта відповідача пояснення про те, що повинен сплатити 3769,92 грн. Лише після цього йому надіслали текст додатку №2. Також пояснив, що підпис в додатку №2 належить йому. Після отримання 10 лютого 2012 року поштою додатку №2 він зрозумів, що це пірамідальна схема, і право на отримання автомобіля залежить від внесків, що мають внести інші учасники. Не погодившись з цим, він звернувся до представника відповідача в м.Кременчук, але його заяву про розірвання угоди не прийняли, та запропонували надіслати заяву в м.Київ, що він і зробив. Угоду з ним розірвали, але повернути кошти відмовилися.

Представник відповідача в засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав суду заяву в якій просив судові засідання проводити без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечував.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову з підстав зазначених позивачем слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних та юридичних осіб , в межах заявлених ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позов мотивований тим, що зі змісту укладеної між сторонами угоди вбачаються явно невигідні одній стороні - позивачу договірні умови, яку відповідач сформулював в односторонньому порядку, чим створив істотний дисбаланс між правами та обовязками сторін за угодою на свою користь і не врахував при цьому інтересів споживача.

Діяльністю відповідача є створення та обслуговування пірамідальної схеми, що полягає у формуванні групи учасників за рахунок сплати щомісячних внесків, сплачених учасниками системи, формуванні Фонду даної групи. Зазначений Фонд групи формується виключно за рахунок внесків учасників системи придбання в групах «АвтоТак», без залучення коштів ТОВ «Авто Просто», а розподіл коштів Фонду групи між учасниками системи являє собою реалізацію діяльності пірамідальної схеми, що порушує вимоги п.7 ч.3 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів». Позивач сплачував кошти не за одержання автомобіля, а фактично за можливість отримати право на його отримання. Така діяльність відповідача вводить позивача, як споживача в оману та є елементом нечесної підприємницької практики у вигляді створення та експлуатації пірамідальної схеми, до якої позивач був залучений внаслідок укладення угоди. Позивач вважає, що умови угоди є несправедливими, остання укладена у звязку з використанням відповідачем нечесної підприємницької практики, що є підставою для визнання такої угоди недійсною.

Судом встановлено, що 30 січня 2012 року між сторонами у м.Кременчуці укладено угоду № 377033 ТОВ «АВТО ТАК» з метою придбання легкового автомобіля Cheri Н11 на суму 104720 грн. Відповідачем власноручно підписано угоду з додатками, що свідчить про його ознайомлення з умовами договору. 06.02.2012 року позивач звернувся до продавця-консультанта ОСОБА_2 з вимогою прийняти заяву про розірвання Угоди, але йому було відмовлено в її прийнятті. Тому позивач направив відповідачу заяву про розірвання Угоди та повернення сплачених коштів в розмірі 3769,92 грн. рекомендованим листом лише 13.02.2012 року, на що 10.03.2012 року отримав відповідь про відмову у поверненні грошових коштів. Позивачем виконувалися умови вказаної угоди, а саме ним сплачено 3769,92 гривень вступного внеску при укладенні угоди.

Відповідно до ст.2 Угоди ТОВ «Авто Просто» гарантує позивачу право на отримання автомобіля за умови виконання позивачем всіх зобовязань, передбачених угодою.

Статтею 3 Угоди передбачено, що ТОВ «Авто Просто» зобовязаний забезпечити отримання автомобіля позивачем згідно з угодою. Таким чином, зобовязання відповідача щодо передачі позивачу автомобіля чітко передбачені умовами договору.

Оспорювана позивачем угода укладена в рамках створеної відповідачем системи продажу автомобілів АвтоТак, яка полягає у створенні груп покупців, які бажають придбати товар високої вартості, зокрема автомобіль, та які стають учасниками системи.

Системою встановлені відповідні механізми, які забезпечують придбання кожним із учасників автомобіля шляхом сплати його ціни невеликими щомісячними внесками протягом декількох років. Відповідач надає учасникам послуги, що направлені на придбання автомобіля на основі системи АвтоТак. та полягають у формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах асигнаційних актів, та інших послуг, передбачених угодою. Після формування групи учасників залучення інших учасників (споживачів) не відбувається.

Відповідно до ст.2 Угоди відповідач гарантує учаснику системи, що він одержить право на отримання автомобіля, за умови що учасник системи виконує всі зобовязання, які випливають з цієї угоди. Тобто, кінцевим результатом укладених угод з учасником певної групи є отримання автомобіля всіма учасниками, за умов дотримання ними встановлених договором умов. Споживач сплачує саме за одержання послуги, яка споживається в процесі її виконання. Право на отримання автомобіля надається за механізмами, передбаченими угодою та відповідно до платежів, здійснених самим учасником, а не відповідно до платежів, здійснених іншими учасниками групи.

Відповідач отримує оплату саме за рахунок продажу продукції - надання послуг, а не за рахунок залучення інших споживачів. Крім того, після отримання учасником автомобіля та реєстрації його на власне імя останній зобовязаний і надалі сплачувати внески до повного виконання зобовязань за угодою - повної оплати вартості автомобіля, оплати послуг відповідача та страхових внесків. За таких обставин, доводи позивача що автомобіль є компенсацією споживачу в розумінні ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» є необгрунтованими. В діяльності відповідача не вбачається ознак нечесної підприємницької практики.

Підстав вважати, що розподіл фонду групи проходить по пірамідальній схемі немає, тому визначені ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» умови для визнання угоди недійсною відсутні.

Крім того, ТОВ "АВТО ПРОСТО" не порушувало ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", зокрема, щодо установлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору. Згідно ст. 10 Угоди "підписання Угоди та Додатків до неї є свідченням факту ознайомлення, розуміння Сторонами та згоди Сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Угоди та Додатків до неї. Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ОСОБА_3, уважно прочитав та зрозумів Угоду, відповідно до п.13.8 ст.13 Додатку №2 до Угоди.

Доводи позивача про те, що при підписанні Угоди, на виконання ст.5, ним на користь відповідача було сплачено 3769,92 грн. в якості вступного внеску, що підтверджується квитанцією, але, даний вступний внесок не несе забезпечення реального виконання будь-яких обовязків, а є витратами, які відповідач покладає на учасників системи придбання в групах "Авто Просто", тим самим не вкладаючи власних коштів є неспроможними. Так, цей внесок є платою за послуги, повязані зі вступом до системи, є фіксованою сумою погоджених сторонами витрат, пов'язаних зі вступом Учасника до системи ОСОБА_4, а саме: представником у м. Кременчук були надані позивачу роз'яснення щодо змісту Угоди у орендованому відповідачем приміщенні, відповідачем були надані примірники Угоди разом з додатками для підписання Позивачем, один примірник Угоди був надісланий до центрального офісу у м. Києві, співробітники відповідача провели перевірку правильності заповнення бланку Угоди з додатками, внесли дані позивача до електронної бази даних, Угода була включена до групи №1163 та надано порядковий номер у групі №223. Всі ці дії вимагали певних витрат від відповідача. Тому заяви позивача, щодо безпідставності отримання відповідачем вступного внеску є необґрунтованими. Відповідач відповідно до ст. 67 Господарського кодексу України має право встановлювати плату за свої послуги вільно на власний розсуд, крім того дана плата узгоджена між сторонами в момент підписання Угоди.

Посилання позивача в позові на ч.1,2,3 ст. 18 ЗУ "Про захист прав споживачів" яка передбачає, що умови угоди є не справедливими, якщо існує істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача є безпідставними, оскільки дисбаланс - це нерівна кількість прав та обов'язків, а позивач не зазначив в якій кількості нерівні права та в якій кількості нерівні обов'язки сторін, крім того така нерівність повинна бути істотною. Зобов'язання відповідача визначені в ст.3 Угоди та складаються з 11 пунктів, а зобов'язання позивача визначені в ст.5 Угоди та складаються з 7 пунктів.

До зобов'язань за Угодою відповідача визначених в договорі, входять зокрема: сформувати групу та включити угоду позивача у сформовану групу, надсилати учаснику квитанції на сплату внесків за Угодою, проводити Асигнаційні акти на яких відбувається надання права на отримання автомобіля учасникам, повідомляти про місце, дату і час їх проведення, зарахувати різницю вартості автомобіля на покриття Повних внесків

Учасника, що обрав модель автомобіля вартість якого менше від ціни моделі автомобіля, зазначеної у Додатку 1, провести оплату автомобіля та організувати його передачу у власність учаснику, зобов'язання замінити новою моделлю або іншим автомобілем модель зазначену в Додатку №1 до Угоди в разі припинення виробництва або імпортування Виробником, або Імпортером, укласти договір страхування майнових інтересів від імені Учасника, повернути учаснику всі кошти сплачені ним за Угодою протягом 15 днів у разі розірвання Угоди учасником протягом 7 днів з дня її підписання, у разі розірвання Угоди Учасником повернути кошти, сплачені ним за Угодою, провести процедуру ліквідації групи у разі виникнення Форс-мажорних обставин. Таким чином твердження позивача про те що надання послуг обумовлено лише власним розсудом відповідача не відповідає дійсності.

Керуючись ст.ст.18,19,21 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.215,216 ЦК України , ст.10,11,60, 212-215 ЦПК України ,суд ,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

В задоволенні вимоги про визнання недійсною угоди №377033, укладену 30 січня 2012 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Просто» внаслідок здійснення останнім нечесної підприємницької практики та як таку, що містить несправедливі умови відмовити.

В задоволенні вимоги про стягнення з ТОВ «Авто Просто» на користь позивача ОСОБА_1 3769,92 гривень відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя О. О. Колотієвський