справа №412/713/2012
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2012 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Браги A.B., при секретарі - Лампіки О.В.,
за участю представника позивачів - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - відділ паспортної реєстраційної та міграційної служби Жовтневого РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила права користування квартирою шляхом зняття з реєстрації -
18 січня 2012 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернулись позивачі із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого з урахуванням подальшого уточнення позовних вимог послались на те, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1. За вказаною адресою з грудня 1996 року зареєстроване місце проживання відповідача, який з часу своєї реєстрації у зазначеній квартирі не поживає, особистих речей в квартирі не має, комунальні послуги за себе не сплачує. Посилаючись на зазначені обставини, вказуючи, що відповідач порушує право позивачів на розпорядження їх власністю, позивачі просили суд усунути їм перешкоди в користуванні власністю шляхом виселення відповідача та знятгя його з реєстрації у вказаній квартирі.
В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні в уточненій редакції.
Інші учасники розгляду справи до суду не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника.
Враховуючи дані обставини, суд вважає за можливе на підставі ст.ст.169 ч.4, 224 ІДПК України здійснити розгляд даної цивільної справи в заочному порядку відповідно до Глави 8 Розділу III ЦПК України.
Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
В судовому засіданні встановлено, що позивачам на праві спільної власності належить квартира АДРЕСА_2 (а.с.10-16), що також підтверджується свідоцтвом про шлюб від 29 вересня 2007 року серії 1-КИ №085349, згідно якого позивач ОСОБА_2 змінила своє прізвище з «Лукянчук» на теперішнє.
Також судом встановлено, що за адресою вказаної вище квартири зареєстроване місце проживання відповідача з грудня 1996 року, однак з часу реєстрації свого місця проживання відповідач за вказаною адресою про проживає, особистих речей у зазначеній квартирі не має (а.с.5-7), що також підтверджується і копією довідки голови квартального комітету №7 від 19 лютого 2012 року.
Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, ЦК України, ЖК України.
Так, нормою ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст.ст.317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права и обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
За змістом ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Оскільки обєктом права власності (спірна квартира) є житловим приміщенням, тому режим мешкання в ній регулюється нормами Житлового кодексу України.
Так, відповідно до норми ст.9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян.
Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що викладені докази не викликають у суду жодних сумнівів щодо їх належності, допустимості, обєктивності та достатності для вирішення справи по суті, приймаючи до уваги, що відповідач, зареєстрований у належній позивачам на праві власності квартирі АДРЕСА_2, з 1996 року не мешкає у зазначеній квартирі, житловою площею не користується, між ним та власниками житла відсутні будь-які домовленості стосовно найму відповідачем цього житла, строків користування житлом, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо усунення перешкод в користування квартирою підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом зняття відповідача з реєстрації у вказаному житлі:квартирі АДРЕСА_2.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.88 ЦІІК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів, понесені останніми при зверненні до суду судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 94,1 гривень.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 391 ІДК України, ст. 150 ЖК, ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 224 - 233 ЦПК України, -
Позов, - задовольнити.
Усунути ОСОБА_2, ОСОБА_3 перешкоди в користуванні квартирою № 10, що розташована у буд 41, по вул. Жуковського в м.Дніпропетровську шляхом зняття ОСОБА_4 з реєстрації у вищезазначеній квартирі.
Судові витрати покласти на ОСОБА_4, стягнувши з останнього на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 судовий збір у сумі 94, 10 гривень.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому cm. ст. 223, 232 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Суддя А.В. Брага