12.12.2012 Справа № 2-158/11
УХВАЛА

Іменем України

про відмову у розясненні судового рішення

07 грудня 2012 року Жовтневий районний суд м. Харкова

У складі: головуючого - судді Труханович В.В.

за участю секретаря - Редіній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові заяву ОСОБА_1 про розяснення судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання права сумісної власності на земельну ділянку в порядку спадкування, справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, 3-тя особа Харківська міська рада про розподіл земельної ділянки та визнання права часткової сумісної власності, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, 3-тя особа Харківська міська рада про розподіл земельної ділянки, виділ частки у натурі та визнання права власності, суд

встановив:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання права сумісної власності на земельну ділянку в порядку спадкування, справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, 3-тя особа Харківська міська рада про розподіл земельної ділянки та визнання права часткової сумісної власності, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, 3-тя особа Харківська міська рада про розподіл земельної ділянки, виділ частки у натурі та визнання права власності.

Рішенням суду від 06 червня 2011 року вище заявлені позовні вимоги були задоволені.

Визнано за ОСОБА_1 право сумісної часткової власності на 86/300 частин земельної ділянки, площею 164,55 м.кв., розташованої по пров. Приходківському, 13 в м. Харкові.

Визнано за ОСОБА_3 право сумісної часткової власності на 43/300 частин земельної ділянки, площею 82,27 м.кв., розташованої по пров. Приходківському, 13 в м. Харкові та виділити у натурі його частку згідно схеми розподілу ділянки в межах ділянки №1.

Визнано за ОСОБА_2 право сумісної часткової власності на 57/100 частин земельної ділянки, площею 327,18 м.кв., розташованої по пров. Приходківському, 13 в м. Харкові та виділити у натурі її частку згідно схеми розподілу ділянки в межах ділянки №2.

Рішення набрало законної сили.

27 листопада 2012 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просить суд розяснити чи можна розуміти резолютивну частину рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 червня 2011 року в наступному сенсі:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 86/300 частин земельної ділянки, площею 164,55 м.кв., розташованої по пров. Приходківському, 13 в м. Харкові, з правом реєстрації та виготовленням на своє ім'я державного акту на право приватної власності на вказану частину земельної ділянки згідно схеми розподілу ділянки в межах ділянки №1, та припинити право сумісної часткової власності.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 43/300 частин земельної ділянки, площею 82,27 м.кв., розташованої по пров. Приходківському, 13 в м. Харкові, з правом реєстрації та виготовленням на своє ім'я державного акту на право приватної власності на вказану частину земельної ділянки згідно схеми розподілу ділянки в межах ділянки №1, та припинити право сумісної часткової власності.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 57/100 частин земельної ділянки, площею 327,18 м.кв., розташованої по пров. Приходківському, 13 в м. Харкові, з правом реєстрації та виготовленням на своє ім'я державного акту на право приватної власності на вказану частину земельної ділянки згідно схеми розподілу ділянки в межах ділянки №2.

Також, заявник зазначає, що необхідність розяснення рішення виникла тому, що при зверненні до органів Держкомзему виникли певні складності у оформленні правовстановлюючих документів. А саме, не вказано чи припинена спільна часткова власність, чи визнано право власності на виділену земельну ділянку в натурі з правом реєстрації та виготовленням на своє ім'я державного акту на право приватної власності на землю.

В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялися судом належним чином. Згідно ч.3 ст. 221 ЦПК України неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення суду.

Розглянувши матеріали цивільної справи, приймаючи до уваги обставини, які викладені в заяві про роз'яснення рішення суду, суд вважає, що у задоволенні заяви необхідно відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Роз'яснення рішення - це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі, але не внесення змін у сутність рішення і не вирішення тих питань, що не були предметом судового розгляду.

У заяві про роз'яснення рішення повинно бути зазначено, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, які припускаються тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі»№14 від 18.12.2009 року відповідно до статті 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Отже необхідність роз'яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання.

Рішення суду від 06.06.2011 року не містить в собі кілька можливих варіантів його тлумачення і є повністю зрозумілим.

За таких підстав суд вважає, що в заяві про роз'яснення рішення суду слід відмовити, оскільки рішення є повністю зрозумілим, в ньому чітко вказано про визнання права власності та в який частині воно визнано.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 221 ЦПК України, п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд

ухвалив:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про роз'яснення судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання права сумісної власності на земельну ділянку в порядку спадкування, справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, 3-тя особа Харківська міська рада про розподіл земельної ділянки та визнання права часткової сумісної власності, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, 3-тя особа Харківська міська рада про розподіл земельної ділянки, виділ частки у натурі та визнання права власності відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає .

Суддя В. В. Труханович