_____________________________________________________________________________
Справа№2-4884/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2012 р. Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі - Камінській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Київської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1, третя особа Одеська міська рада про приведення обєкту до попереднього стану та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Одеської міської ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Київська районна адміністрація Одеської міської ради, уточнивши позовні вимоги, просить зобовязати ОСОБА_1, власними силами і за рахунок власних коштів, знести самочинно зведені господарські споруди, зазначені в технічному паспорті КП «ОМБТІ та РОН»№132-73-284 від 13 січня 2011 року за адресою: м.Одеса, вул. Вавілова, 28-а, а саме: літня кухня літ. «В», сарай літ. «Е», льох літ. «З», прибудови літ. «а1», «а2», «а3», посилаючись на те, що ОСОБА_1 без затвердженої у встановленому порядку проектної документації, без дозволу відповідних установ, проведені будівельні роботи з будівництва обєктів нерухомості та реконструкції житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Вавілова, 28-а.

Представник позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, у задоволені зустрічного позову просив відмовити.

Представник відповідачки у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. ОСОБА_1 надала до суду зустрічний позов, який уточнила у судовому засіданні та просить визнати за нею право власності на прибудови літ. «а1», «а2», «а3», загальною площею 27,9 кв.м. та надвірними спорудами у вигляді сараю літ. «Е», погребу літ. «З»та літньої кухні літ. «В», що розташовані на земельній ділянці, площею 922 кв.м. по вул. Вавілова, 28-а у м. Одесі. При цьому позивачка зазначила, що у 1969 році за нею було визнано право особистої власності на домоволодіння, розташоване на земельній ділянці 0,17 га за адресою: м. Одеса, вул. Вавілова, 28, яке складалося з житлового будинку загальною площею приблизно 50 кв.м. на земельній ділянці 0,17 га. За власні кошти відповідачка збудувала прибудови літ. «а1», «а2», «а3», загальною площею 27,9 кв.м. та надвірні споруди у вигляді сараю літ. «Е», погребу літ. «З»та літньої кухні літ. «В». Згідно технічного висновку стан будівельних конструкцій задовільний, їх експлуатація не представляє небезпеки всі самочинні будівлі можуть бути прийняті до експлуатації, у звязку з чим просить визнати за нею право власності на вищезазначені прибудови.

Представник Одеської міської ради у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, на підставі рішення виконкому Київської райради м. Одеси від 19 вересня 1969 року №468, свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 02 жовтня 1969 року, ОСОБА_1, як голова колгоспного двору , є власником домоволодіння по вул. Вавілова, 28-а в м. Одесі.

В ході проведення технічної інвентаризації КП «ОМБТІ та РОН»обєктів нерухомості були виявлені факти порушення будівельних норм та правил при їх будуванні або реконструкції, а саме було встановлено, що ОСОБА_1 без затвердженої у встановленому законом порядку проектної документації, без необхідного дозволу були проведені роботи з будівництва обєктів нерухомості та реконструкції житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Вавілова, 28-а, про що 31 січня 2008 року Київською районною адміністрацією було складено припис, щодо про зупинення будівельних робіт та надання проектно-правової документації і правовстановлюючих документів.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, складеного КП «ОМБТІ та РОН» 13 січня 2011 року до житлового будинку без затвердженого проекту, без відповідних дозволів, самочинно добудовані прибудови літ. «а1», «а2», «а3», загальною площею 27,9 кв.м. та надвірні споруди у вигляді сараю літ. «Е», погребу літ. «З»та літньої кухні літ. «В».

Відповідно до п.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, крім того відповідно до п.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням норм та правил.

Відповідно до ст.ст. 23, 29 Закону України «Про планування і забудову територій», який був чинний на момент здійснення реконструкції, будівництво обєктів містобудування має здійснюватися відповідно до проектної документації. Здійснення будівельних робіт на обєктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з законодавством.

Згідно ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність»будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Доводи представника ОСОБА_1 про те, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області відповідачці відмовлено у прийнятті до експлуатації самочинних прибудов, не можуть бути прийняті до уваги оскільки з відповіді Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області від 10 липня 2012 року вбачається, що ОСОБА_1 була повідомлена про порядок прийняття в експлуатацію індивідуальних житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, визначений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року №91, а також відповідачці було зазначено про необхідність надання документів передбачених пунктом 3.2 вищезазначеного наказу. Однак, у подальшому ОСОБА_1 до Інспекції не зверталась, додаткових документів не надавала.

Крім того, відповідно до довідки, наданої Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Нива»від 27 серпня 2008 року за ОСОБА_1 числиться земельна ділянка 0,17 га.

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Виходячи з положень ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, цивільно-правовою угодою, свідоцтвом про право на спадщину. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів, які б підтверджували отримання дозволу на виконання будівельних робіт, та документів, які б підтверджували той факт, що вона у встановленому законом порядку побудувала літню кухню літ. «В», сарай літ. «Е», льох літ. «З», прибудови літ. «а1», «а2», «а3», отримавши на це необхідні дозвільні документи, а також не надано документів, які б підтверджували право відповідачки на користування земельною ділянкою, на якій здійснено самовільне будівництво.

При таких обставинах, суд вважає, що уточнені позовні вимоги Київської районної адміністрації Одеської міської ради обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню. Уточнений зустрічний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.376 ЦК України, ст.ст.116, 125, 126 ЗК України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Законом України «Про архітектурну діяльність», суд, -

ВИРІШИВ:

Уточнену позовну заяву Київської районної адміністрації Одеської міської ради задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_1 за рахунок власних коштів знести самочинно зведені господарські споруди, зазначені в технічному паспорті КП «ОМБТІ та РОН»№132-73-284 від 13 січня 2011 року за адресою: м. Одеса, вул. Вавілова, 28-а, а саме: літня кухня літ. «В», сарай літ. «Е», льох літ. «З», прибудови літ. «а1», «а2», «а3».

У задоволенні уточнених зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Одеської міської ради про визнання права власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя : Огренич І. В.