Справа №2- 832/2011 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2012 року Жовтневий районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді Іванової І.В.

за участю секретарів Козир К.М., Шевченко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, суд-

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

У обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 27 червня 2007 року між ним та відповідачем було укладено договір займу, згідно якого він передав останньому в борг грошові кошти на загальну суму 151500 грн.. Передача грошових коштів від нього до ОСОБА_2 була оформлена розпискою від 27 червня 2007 року, яку відповідач склав власноручно.

Згідно укладеного договору , відповідач зобовязаний був повернути йому грошові кошти в розмірі 151500 грн. не пізніше 27 вересня 2007 року.

Проте свої договірні зобовязання перед ним відповідач не виконав.

У судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги та надав пояснення відповідні вищенаведеному.

Відповідач позов не визнав, та пояснив, що познайомився з позивачем у 2007 році та були компаньйонами у бізнесі. Ідея у бізнесі була його, а позивач фінансував бізнес. Гроші , які вказані у розписці він брав частками та використовував для розвитку їх сумісного бізнесу. Виробництво по бізнесу , в яке були вкладені гроші позивача було оформлено на нього. Крім того він особисто брав кредит, по якому у нього виникла заборгованість. Оскільки їм не вдалося організувати бізнес, все виробництво було направлено на погашення його особистого кредиту, а тому погасити борг у нього грошей не має.

Суд, вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку , що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов укладеного договору.

Яке вбачається з розписки від 27 червня 2007 року, відповідач взяв у борг у позивача грошову суму 151500 грн. під залог автомобільних свічок запалення у розмірі 76000 штук та зобовязується повернути протягом трьох місяців.

Відповідач у судовому засідання підтвердив, що дійсно розписка написана ним власноручно і ці гроші він брав частками на розвиток сумісного з позивачем бізнесу, від якого останній мав прибуток.

Проти зазначених доводів відповідача, позивач заперечував та наполягав на тому,що грошову суму 151500 грн. він дав відповідачу у борг та ніякого сумісного бізнесу у 2007 році з ним не мав.

Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожан сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідач не надав суду доказів тому, що якась то суму з грошової суми отриманої ним у борг відповідно до розписки від 27 червня 2007 року повернута.

Вищевказані доводі відповідача не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки нічим не підтверджуються, а навпаки спростовуються наданою ОСОБА_1 розпискою.

22 вересня 2011 року сторонами по справі було складено клопотання про надання строку для укладення мирової угоди між ними з питання повернення боргу.

Цим клопотанням також спростовуються доводи відповідача , на які він посилається. Зазначеним клопотанням відповідач фактично визнав позов та мав намір врегулювати спір мировою угодою, проти чого не заперечував позивач , однак до мирової угоди сторони так і не дійшли.

Аналізуючи вищенаведене , суд дійшов до висновку , що між сторонами у справі було укладено договір займу у письмовій формі, який відповідач належним чином не виконав. При таких обставинах позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати.

Керуючись ст. 3,4, 8,10,15,60,88, 212-215,218,294 ЦПК України , 1049, 526 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 151500 грн..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 520 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня проголошення , особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Іванова