Апеляційний суд Івано-Франківської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2012 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Горблянського Я.Д., Меленко О.Є.

секретаря Балагури М.О.,

з участю сторін: ОСОБА_1 та її представника; ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності, зняття з реєстрації та виселення без надання іншого житлового приміщення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Надвірнянського районного суду від 08 грудня 2011 року,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Надвірнянського районного суду від 08 грудня 2011 року у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності, зняття з реєстрації та виселення без надання іншого житлового приміщення відмовлено.

ОСОБА_1 вказує, що вона є єдиним законним власником домоволодіння №3, що знаходиться в провулку Соборний у с.Стримба, Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

Відповідачі по справі не є членами її сімї, тому що у договорі купівлі-продажу домоволодіння не міститься умов щодо прав та обовязків відповідачів, які зареєстровані та проживають в житловому будинку, тому вона не зобовязана надавати їм житлове приміщення у спірному будинку.

Проживаючи і будучи зареєстрованими у спірному житловому будинку, відповідачі перешкоджають здійсненню нею права власності на домоволодіння №3 що знаходиться в пров. Соборний, у с. Стримба, Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

________________________________________________________________________________

Справа № 22-ц -201/2012р. Головуючий у 1 інстанції Грещук Р.П.

Категорія 5 Суддя-доповідач ОСОБА_5

Відповідно до ст.ст. 383, 386, 391 Цивільного кодексу України нею був заявлений позов до відповідачів про усунення перешкод у здійсненні права власності, зняття з реєстрації та виселення без надання іншого житлового приміщення.

В судовому засіданні встановлено, що між нею та відповідачами договір найму житлового приміщення в будинку, що належить їй на праві приватної власності, не укладався, а тому норми житлового законодавства, на які посилався суд, не можуть бути застосовані.

Також вказує що суд правильно встановив обставини справи, але в той же час прийшов до висновків які суперечать встановленим обставинам тому ухвалив незаконне рішення.

Просить рішення скасувати, ухваливши нове яким її позов задовольнити.

В засіданні апеляційного суду апелянтка підтримала доводи апеляційної скарги з мотивів, наведених у ній. Вислухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відмовляючи позивачці у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки предметом позову є порушення права на користування житловим будинком, тому такі вимоги не можуть вирішуватися у порядку, визначеному нормами Цивільного кодексу України, а тільки нормами ЖК України.

Крім того, вирішуючи позовну вимогу про виселення відповідачів з спірного житлового будинку суд порушив норму ч.2 ст. 168 ЖК України не попередивши наймачів про наступне розірвання договору за три місяці через нотаріуса.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до такого висновку передчасно, без належного зясування дійсних обставин справи та застосував до спірних правовідносин норму ч.2 ст. 168 ЖК України, яка не підлягає застосуванню.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 18 жовтня 2008 року купила у ОСОБА_6 домоволодіння №3 у пров. Соборний, у с. Стримба, Надвірнянського району, що стверджується договором купівлі-продажу і зазначене домоволодіння зареєстроване за позивачкою у Івано-Франківському ОБТІ на праві власності за №20821985 від 05 листопада 2008 року.

Однак, здійснювати своє право власності і розпоряджатися цим майном позивачка не може, оскільки у ньому залишилися проживати відповідачі, як члени сімї колишніх власників цього будинку, що стверджується довідкою Стримбівської сільської ради від 09.06.2009 року. Відповідачі у даній справі не є членами сімї позивачки ОСОБА_1 тому за змістом ст. 156 ЖК України припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сімї користуватися цим будинком. У договорі купівлі-продажу спірного будинку від 18.10.2008 року не міститься жодних застережень щодо прав та обовязків відповідачів, які зареєстровані та проживають у ньому, тому позивачка не зобовязана забезпечити їх житловим приміщенням для подальшого проживання. Посилання суду першої інстанції та недотримання позивачкою вимог ч.2 ст. 168 ЖК України щодо необхідності попередження відповідачів за три місяці через нотаріуса про вивільнення ними займаного житла, не заслуговують на увагу. Між позивачкою, як власником житлового будинку, та відповідачами не укладалося договору житлового найму, тому дана норма права до спірних правовідносин не може бути застосована. Також є невірним висновок суду щодо неможливості застосування до спірних правовідносин норм Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів його сімї та інших осіб. Згідно ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності та розпорядження своїм майном. Такою перешкодою у здійсненні позивачкою права власності на майно є, зокрема, відмова відповідачів на її пропозиції виселитися з спірного житла, яке необхідне їй та членам її сім/ї для проживання. Таке порушення може бути усунуте шляхом захисту такого права у суді у формі виселення відповідачів з спірного житлового приміщення без надання іншого житла.

Вимоги позивачки ґрунтуються на нормах права, передбачених главами 28 та 29 ЦК України і підлягають задоволенню, оскільки суперечать вимогам житлового законодавства, які також регулюють питання виселення з житлових будинків, належних громадянам на праві приватної власності.

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, тому воно підлягає скасуванню з постановленням у даній справі нового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.307,309,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Надвірнянського районного суду від 08 грудня 2011 року скасувати.

Ухвалити нове рішення. Зобовязати ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод у здійсненні права власності домоволодінням №3 у пров. Соборний, у с. Стримба, Надвірнянського району, Івано-Франківської області та знятися з реєстрації у ньому.

Виселити ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3 з будинку №3 у пров. Соборний, у с. Стримба, Надвірнянського району, Івано-Франківської області без надання іншого житлового приміщення.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В.ОСОБА_9 Меленко

ОСОБА_10