Справа № 1802/59/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2012 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Комлєва В. С.

при секретарі Лігерко Т. О.

з участю прокурора Усенко В.Ф.

представника органу ОіП ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Буринь справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, її вихованні та визначення способу участі у вихованні, мотивуючи тим, що він є батьком малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, матірю якої є відповідачка. Остання чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, через що він звертався до комісії з питань захисту прав дитини Буринської РДА з метою визначення способу його участі у вихованні дитини. Рішенням вказаної комісії від 29.11.2011 року йому визначено спосіб участі у вихованні дитини - забирати по суботах з 14.00 до 18.00 години, а вдома, у матері, у будь-який час за попередньою домовленістю з матірю. Тобто, йому було надане право спілкування з дитиною без присутності відповідача. Але відповідач вказане рішення не виконувала, під різними приводами не надавала дитину, після його відвідин писала на нього скарги до міліції. Спір з приводу участі у вихованні дитини не вирішений. Позивач має право на спілкування з дитиною, зобовязаний приймати участь у її вихованні, відповідач не повинен чинити у цьому перешкоди.

Просить винести рішення, яким зобовязати відповідача усунути перешкоди у спілкування та участі у вихованні малолітньої доньки шляхом надання дозволу та фактичної можливості побачень з дитиною кожної суботи з 10.00 до 20.00 год. за його місцем проживання та вдома у відповідачки, у будь-який час, за попередньою домовленістю без присутності інших сторонніх осіб, а також стягнути завдану йому моральну шкоду, яка виразилась у тому, що він відчував душевні страждання від неправомірної поведінки відповідачки та неможливості спілкування з донькою.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримав і пояснив, що просить встановити години спілкування кожної суботи з 10.00 до 20.00 год. за його місцем проживання, збільшивши таким чином години перебування доньки за його місцем проживання, та зустрічі вдома у відповідачки, у будь-який час, за попередньою домовленістю, без присутності інших сторонніх осіб, в зв»язку з тим, що відповідачка, з якою він розлучений та проживає окремо, безпідставно не дає йому можливості спілкуватися із донькою, провокує на сварки та скандали, не виконує рішення комісії з питань захисту прав дитини з цього питання. Неправомірними діями ОСОБА_3 йому завдана моральна шкода, яка виразилась у тому, що із-за неможливості спілкуватись із дитиною його батьківські почуття попрані, він відчував гнів, образу і моральну шкоду з урахуванням майнового стану відповідачки він оцінює у 300 гривень.

Відповідачка позов визнала частково і пояснила, що вона перешкод у спілкуванні з дитиною не чинила та не чинить. Бували випадки, коли через хворобу доньки вона не мала можливості передати дитину батькові, через що між ними виникали сварки, під час яких позивач їй погрожував. З цього приводу вона зверталась до міліції. Проти спілкування позивача з дитиною вона не заперечує, однак вважає, що з урахуванням здоров»я доньки позивач повинен відвідував дитину за місцем її проживання, але не бажає, щоб дитину він забирав за місцем свого проживання.

Представник органу опіки та піклування у судовому засіданні рішення комісії з питань захисту прав дитини Буринської РДА підтримав повністю і суду пояснив, щопитання участі у вихованні малолітньої ОСОБА_4 її батька позивача по справі ретельно вивчалось, так як дитина має хворобливий стан здоров»я, і тому було прийнято рішення, що в інтересах дитини, враховуючи її вік та стан здоров»я, слід визначити батьку дитини спосіб участі у вихованні малолітньої доньки у формі систематичних побачень з дитиною кожної суботи місяця з 14.00 до 18.00 год.за місцем його проживання і вдома за місцем проживання дитини у будь-який час за домовленістю з матір»ю. При вирішенні цього питання у травні 2011 року всі сподівались, що вказане питання сторонами буде віришене, але сторони згоди не дійшли і тому питання розглядалось і у листопаді 2011 року. ОСОБА_2після кожної невдалої спроби побачення та спілкування з дитиною повідомляв орган опіки та піклування, а потім звернувся в суд із позовом.

Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм оцінку, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є батьком малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір»ю якої є відповідачка. Батько проживає окремо від дитини, яка проживає з матір»ю.

За зверненням батька дитини ОСОБА_2 щодо визначення способу участі у вихованні доньки, вказане питання було розглянуте 26 травня 2011 року, а потім 29 листопада 2001 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Буринської РДА. За наслідками розгляду вказаного питання було прийняте рішення №1, яким визначено спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні дитини, який може забирати дитину по суботах з 14.00 до 18.00 години, а вдома, у матері, у будь-який час за попередньою домовленістю з матірю.

В процесі виконання рішення комісії з питань захисту прав дитини між сторонами виникали конфлікти та сварки, з цього приводу відповідачка зверталася до органів внутрішніх справ зі скаргами. На теперішній час сторони остаточної згоди щодо побачень батька з дитиною не досягли. Вказані обставини підтвердили сторони у своїх поясненнях а також допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8О.т Вказане також підтверджується копією постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 24.12.2011 року, яка надана відповідачкою.

Таким чином, судом встановлено, що з боку відповідачки відбувається порушення прав батька на вільне спілкування з дитиною, що суперечить вимогам ст. 153 та ст. 157 СК України, а тому, виходячи з принципів розумності та справедливості суд дійшов висновку про доцільність поновлення порушених прав позивача та усунення перешкод з боку відповідачки у їх спілкуванні з неповнолітньою донькою.

Відповідно до вимог ст.141 СК України, батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини. У випадку, коли той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди у спілкуванні з нею, другий батько має право на звернення до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Згідно зі ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. І тоді суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, місця та часу їхнього спілкування.

Відповідно до ст.ст. 11,15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків, або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

У судовому засіданні встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо участі батька у вихованні дитини. Тому такий порядок повинен бути встановлений судом.

При цьому суд враховує пояснення позивача, що він не може спілкуватись з дитиною в квартирі відповідача, оскільки це призводить до виникнення конфліктів та звернень до міліції зі скаргами на нього. Однак, суд також враховує і думку представника органу опіки та піклування в тій частині, що в інтересах дитини не доцільно обмежувати місце зустрічі з дитиною місцем проживання матері. За сприятливих умов, це може бути як знаходження на вулиці, у громадських та інших місцях, де може перебувати дитина відповідного віку, тощо, в тому числі і за місцем проживання батька, який характеризується виключно позитивно і у нього створені хороші побутові умови для перебування малолітньої дитини..

При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди на користь позивача суд враховує слідуюче:

При подачі позову ОСОБА_2 керувався в цій частині положеннями ст.159 Сімейного Кодексу України, згідно з якою - якщо батьки не можуть дійти згоди про участь у вихованні дитини, то цей порядок визначається органом опіки та піклування. В даному випадку рішення про визначення способу участі батька у вихованні дитини приймалось комісією з прав захисту дитини Буринської РДА, яка є дорадчим органом органу опіки та піклування і не може замінювати у вирішенні цих питань орган опіки та піклування, а тому позивач безпідставно вчиняє посилання, що ОСОБА_3 не виконує рішення органу опіки та піклування і неправильно просить на підставі ст.159 СК України відшкодувати моральну шкоду. Оскільки позивач неправильно застосував зазначену норму матеріального закону, суд вважає, що в задоволенні позову про стягнення моральної шкоди необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 58, 59, 60 ЦПК України, ст.ст.125, 128, 129, 134, 141, 159 СК України, ст. 11, 14, 15 ЗУ «Про охорону дитинства», суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановивши слідуючі дні та години для цього:

щосуботи з 14 години до 18.00 години за місцем проживання ОСОБА_2, за адресою місто Буринь, вулиця Набережна, 8, Сумська область;

у будь-який час - за місцем проживання дитини в місті Буринь по вул.18 Партз»їзду, 101, за попередньою домовленістю з матір»ю ОСОБА_3 - без присутності матері та інших членів її сім»ї.

На час побачень батька з дитиною зобов»язати ОСОБА_3 забезпечити ОСОБА_2 детальними вказівками про найменування та дозування лікарських препаратів та заборонених для дитини продуктів харчування.

В задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Сумської області через Буринський райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий