Справа № 2114/5252/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2012 року

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Черниш О.Л.

при секретарі Рушелюк О.М.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із названим позовом, посилаючись на те, що 18.07.2007 року Публічне акціонерне товариство Дельта Банк(правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банкДельта) та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №003-21998-180707.

На виконання вимог п.1.2 кредитного договору №003-21998-180707 позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок №7413 в національній валюті України гривні, випустив та надав платіжну картку, а також ПІН код до картки; здійснював обслуговування відповідача на умовах, викладених у Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку №1 до Договору та на умовах, викладених у Правилах здійснення операцій за картковими рахунками.

Згідно умов договору відповідач зобовязана щомісячно в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітній місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній завітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом.

Відповідачка порушила умови Кредитного договору №003-21998-180707 та станом на 09.04.2012 року має прострочену заборгованість на загальну суму 5448,61 грн., яка складається з: тіло кредиту 5448,61 грн., прострочене тіло кредиту 0,00 грн., заборгованість за відсотками 0,00 грн., заборгованість за комісіями 0,00 грн., пеня 0,00 грн. На підставі вище викладеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ ОСОБА_3 по кредитному договору у розмірі 5448 (пять тисяч чотириста сорок вісім) гривень 61 коп. та судові витрати у розмірі 214,60 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, при цьому пояснила, що укладала з банком не кредитний договір, а тільки договір карткового рахунку з лімітом 1 500 гривень. Відповідачка зазначила, що позивач самостійно, без її відома, підвищував кредитний ліміт грошових коштів. Згодом дія картки закінчилась, проте позивач відмовився провести їй зміну на нову, а лише вимагав сплати заборгованості, яка не є заборгованістю, а кредитним лімітом. Також відповідачка зазначила, що востаннє скористалася кредитною карткою у 2008 році, оскільки дія картки закінчилася, а поновити дію картки позивач відмовився.

Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що 18 липня 2007 року між ТОВ Комерційний банк Дельтата ОСОБА_1 було укладено договір №003-21998-180707 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки.

За умовами Договору позивач, на виконання умов передбачених п.1.2 Договору відкрив відповідачці картковий рахунок в національній валюті України гривні, випустив та надав їй платіжну картку, а також ПІН код до Картки.

Відповідно до п.1.3 Договору позивач відкрив відповідачці Кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на момент укладання Договору встановив ліміт на Рахунку в сумі 1 500 грн.

Згідно ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частиною 1 ст. 1067 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Позивач же, як на підставу своїх правових вимог, посилається на ст.ст. 1046-1056 ЦК України, які регулюють кредитні правовідносини сторін, при цьому не надавши суду жодних доказів укладання з відповідачкою кредитного договору.

Крім того, у своїй позовній заяві позивач вказує, що уклавши з ТОВ Комерційний банк Дельтакредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та оплатності ОСОБА_1 систематично порушував(ла) свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості, при цьому, на вимогу ст. 60 ЦК України не надав жодних доказів на обґрунтування свого твердження.

Зі змісту наданих суду документів вбачається, що між сторонами виникли правовідносини у сфері безготівкових розрахунків, які здійснюються через банківські рахунки.

Правовідносини щодо використання банківських рахунків врегульовані главою 72ЦК України. Правовідносини сторін у сфері безготівкових розрахунків сторони врегульовують договором банківського рахунку (ст.1069 ЦК України), а не договором кредитування.

В даному спорі позивач не просить стягнути кошти за договором банківського рахунку, а доказів існування між сторонами кредитних правовідносин суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частинами 2,3 ст. 10 ЦПК України передбачено, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Позивачем не було надано доказів існування між ним та відповідачем саме кредитних правовідносин. Доводи відповідачки про належне виконання нею умов договору про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки не були спростовані позивачем.

Оцінюючи в сукупності всі докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає через недоведеність обставин, зазначених на його обґрунтування.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 179, 209, 212 ЦПК України, ст.ст. 1066-1069 ЦК України, суд, -

вирішив:

У позові публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення протягом 10-днів з дня його проголошення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги через Комсомольський районний суд м. Херсона. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_4