АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/1414/2012 Номер провадження 22-ц/1690/1414/2012Головуючий у 1-й інстанції Таранкова І.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Кривчун Т.О.,

Суддів: Карнауха П.М., Пилипчук Л.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 лютого 2012 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Комсомольської міської ради Полтавської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Колегія судців, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 лютого 2012 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено повністю.

Із вказаним рішенням не погодилася позивач, яка в апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права просила рішення місцевого суду скасувати та постановити нове рішення, яким визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері, ОСОБА_7, яка померла 16 листопада 2002 року.

Посилається на те, що після смерті матері відкрилася спадщина-частка квартири АДРЕСА_1, яку її матір приватизувала спільно з її сином, ОСОБА_5, її донькою - ОСОБА_4 та її онукою- Веремеєнко (Василиною) О.В.

Зазначає, що після смерті матері вона є спадкоємцем першої черги за законом, однак не могла звернутися до Комсомольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк, до 16.05.2003 року, оскільки перебувала в той час поза межами України - з 2001 року проживала та працювала в м.Магадан Російської Федерації, хворіла, на даний час (у жовтні 2011 року) вона приїхала на постійне проживання в Україну.

Вважає, що наведені причини є поважними для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини.

У судове засідання позивач не з»явилася, надіслана на вказану нею адресу судова повістка повернулася до суду з відміткою поштового відділення зв»язку про те, що за даною адресою ОСОБА_3 не проживає.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 не повідомила суд про зміну свого місця проживання або місцезнаходженняколегія суддів, на підставі ч.1 ст.77 ЦПК України вважає, що позивач належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у надісланих суду письмових клопотаннях апеляційну скаргу не визнали, рішення суду вважають законним та прохали залишити його без змін.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Місцевим судом вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 16.11.2002 року померла мати позивачки, ОСОБА_7, що підтверджується актовим записом №523 від 16.11.2002р. в Книзі реєстрації смертей ОСОБА_8 РАЦС Комсомольського МУЮ Полтавської області відповідно до Свідоцтва про смерть серії I- КЕ №199521, виданого повторно 07.11.2011р. (а.с.8).

Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 10.04.1997р. квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 1/4 частини, ОСОБА_9 1/4 частини, ОСОБА_7 1/4 частини, ОСОБА_5 1/4 частини (а.с.57).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на 1/4 частину вказаної квартири.

Відмовляючи у задоволенні позову місцевий суд вірно виходив з того, що позивачці, яка є спадкоємницею першої черги за законом відомо було про смерть матері одразу після події, що підтверджується поясненнями сторін, свідка ОСОБА_10

Як пояснили у судовому засіданні відповідачі, після смерті матері, у 2003 році ОСОБА_3 приїжджала до м. Комсомольськ, де купила квартиру по вул. Портовій, яку після зробленого ремонту продала, після чого повернулася проживати до Росії, звідки повторно приїжджала у 2005 році.

За таких обставин, з урахуванням того, що позивач не надала доказів на підтвердження своєї роботи на території іншої держави та інших поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх встановленні та дослідженні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обгрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Відповідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303,307,308,314,315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 лютого 2012 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ/підпис/ОСОБА_1
СУДДІ/підпис/ОСОБА_11
/підпис/ОСОБА_12

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1