Справа № 2/2506/2968/11 Провадження № 22-ц/2590/3367/2012 Головуючий у I інстанції Требух Н.В.
Категорія цивільна Доповідач - Скрипка А. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2012 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:представника відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою закритого акціонерного товариства „Ритейлінгова компанія Євротек на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_6 до закритого акціонерного товариства „Ритейлінгова компанія Євротек, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Регіональне відділення „Північ ЗАТ „Ритейлінгова компаніяЄвротек, ОСОБА_7 про визнання незаконним наказу про звільнення, зміну підстав та дати звільнення, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вартості лікарських засобів, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 грудня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково. Визнано незаконним наказ № 0140-ОФ-ПН/ЗВ-К від 15 червня 2011 року про звільнення ОСОБА_6 за п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин. Змінено формулювання причини звільнення ОСОБА_6 з закритого акціонерного товариства „Ритейлінгова компанія Євротек з п. 4 статті 40 КЗпП України за прогул без поважної причини на звільнення за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням. Змінено дату звільнення ОСОБА_6 з закритого акціонерного товариства „Ритейлінгова компанія Євротек з 15 червня 2011 року на 26 червня 2011 року. Зобовязано закрите акціонерне товариство „Ритейлінгова компанія Євротек провести остаточний розрахунок з ОСОБА_6 за період з 15 червня 2011року (ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 грудня 2011року виправлено описку провести розрахунок з 15 червня замість 16 червня) по 26 червня 2011 року. Стягнуто з закритого акціонерного товариства „Ритейлінгова компанія Євротек на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 500 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. З відповідача до державного бюджету м. Чернігова стягнуто судовий збір в розмірі 188 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі закрите акціонерне товариство „Ритейлінгова компанія Євротек просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог, ухваливши нове рішення, яким відмовити ОСОБА_6 в задоволенні вимог позову в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуване рішення ухвалено судом без дотримання норм матеріального та процесуального права та при неповному зясуванні обставин справи, які мають значення для вірного вирішення спору. Апелянт вказує, що висновок суду першої інстанції відносно того, що позивач була звільнена в період перебування на лікарняному, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки наказ про звільнення позивача було видано відповідачем 15 червня 2011року, але в період часу, коли ОСОБА_6 не знаходилась на лікарняному, і вона була ознайомлена з вказаним наказом під розпис, що підтверджується матеріалами справи. Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги тієї обставини, що в поясненнях про причини відсутності на робочому місці 15 червня 2011року позивач зазначила лише про те, що з 10 години до 12 години вона знаходилась в центральному офісі та підписувала обхідний лист. При цьому, як вказує апелянт, про решту робочого часу позивач нічого не зазначила, як і не сповістила про своє перебування на лікарняному. Від отримання трудової книжки в день звільнення, як стверджує апелянт, позивач відмовилась, про що було складено відповідний акт, проте, суд першої інстанції також не взяв до уваги при вирішенні спору по суті даної обставини.

Закрите акціонерне товариство „Ритейлінгова компанія Євротек зазначає, що до лікарні ОСОБА_6 звернулась 15 червня 2011року о 20.00 годині, тобто коли вже була звільнена, час звернення позивача до лікарні підтверджується актом перевірки №25-01-005/858 від 21 липня 2011 року територіальної державної інспекції праці у Чернігівській області, яка проводилась на підставі заяви ОСОБА_6 Крім того, апелянт вважає, що по справі не доведено того факту, що дії відповідача стали причиною моральних страждань позивача.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції, - залишенню без змін, оскільки його судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6, суд першої інстанції зазначив, що позивача було звільнено з роботи за п.4 статті 40 КЗпП України в період тимчасової непрацездатності ОСОБА_6 Оскільки згідно ч. 3 статті 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності ( крім звільнення за п. 5 цієї статті), то суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні прийшов до висновку, що винесення відповідачем 15 червня 2011року наказу про звільнення позивача в період її тимчасової непрацездатності є порушенням норм чинного трудового законодавства, у звязку з чим заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Апеляційний суд погоджується з вірним по суті висновком суду першої інстанції, оскільки такий висновок суду відповідає фактичним обставинам справи та узгоджується з нормами матеріального права, які регламентують спірні правовідносини.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджується її матеріалами, що з 28 жовтня 2009 року по 15 червня 2011 року ОСОБА_6 працювала в закритому акціонерному товаристві „Ритейлінгова компанія Євротек на посаді фахівця з товарних запасів (а. с. 5). 06 червня 2011 року позивач звернулась до відповідача із заявою про звільнення її з роботи за угодою сторін з 15 червня 2011 року ( п. 1 статті 36 КЗпП України) (а. с. 57). Як вбачається з матеріалів справи і підтверджується актом перевірки № 25-01-005/858 від 21 липня 2011 року територіальної державної інспекції праці у Чернігівській області ( а. с. 20 - 21), вказана заява позивача директором підприємства не підписана, що свідчить про недосягнення сторонами такої згоди.

По справі встановлено, і вказані обставини не заперечуються сторонами, що 15 червня 2011року з 10.00 години до 12.00 години позивач знаходилась і центральному офісі по вул. Боженко, 100 в м. Чернігові і оформлювала обхідний лист. Згідно з рапортом співробітників охорони РВ закритого акціонерного товариства „Ритейлінгова компаніяЄвротек від 15 червня 2011 року ( а. с. 59), ОСОБА_6 15 червня 2011 року була відсутня на робочому місці без поважних причин протягом робочого дня. Згідно акту відповідача від 15 червня 2011 року про відсутність на роботі ОСОБА_6 ( а. с. 60), позивач була відсутня на робочому місці 15 червня 2011року з 12.00 години до 18.00 години. Відповідно до акту відповідача від 15 червня 2011 року ( а. с. 69), ОСОБА_6 15 червня 2011 року о 18 год. 00 хв. було запропоновано надати пояснення щодо її відсутності на робочому місці 15 червня 2011 року, проте позивач відмовилась надати такі пояснення і не вказала поважної причини своєї відсутності на роботі з 12.00 години до 18 години, зазначивши лише про перебування її з 10.00 години до 12.00 години в офісі за адресою: вул. Боженко, 100, де позивач підписувала обхідний лист. Листом від 15 червня 2011 року ОСОБА_6 була повідомлена про необхідність надання пояснень з приводу причин відсутності на робочому місці 15 червня 2011 року, також позивача було попереджено про звільнення за прогул без поважної причини відповідно до п. 4 статті 40 КЗпП України в разі ненадання документів щодо поважної причини відсутності на роботі ( а. с. 61). На вказаному листі маються пояснення ОСОБА_6 від 15 червня 2011року відносно того, що вона 10.00 години до 12. 00 години перебувала в центральному офісі по вул. Боженко, 100, де займалась оформленням обхідного листа та отримувала розрахунок, з причиною звільнення вона не погоджується (а. с. 61). Відповідно до наказу про припинення трудового договору (контракту) № 0140-ОФ-ПН/ЗВ-К від 15 червня 2011 року, ОСОБА_6 15 червня 2011 року звільнена з займаної посади за п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин. З даним наказом позивача ознайомлено під розпис 15 червня 2011року, про що є запис на наказі щодо незгоди ОСОБА_6 з причиною звільнення (а. с. 58). Актом відповідача від 15 червня 2011 року (а.с.70) засвідчено відмову позивача від отримання трудової книжки та остаточного розрахунку по розрахунковій відомості. 29 червня 2011 року, в перший робочий день після святкових вихідних днів, позивач отримала трудову книжку.

В листі від 21 червня 2011 року, адресованому відповідачу (а. с. 71), ОСОБА_6 повідомляє про своє перебування з 15 червня 2011 року на стаціонарному лікуванні в лікувальному закладі та зобовязується надати лікарняний лист в бухгалтерію підприємства у встановлений строк. У вказаному листі позивач також просить відповідача звільнити її за згодою сторін з дня, наступного після припинення лікування, про що вона зобовязується додатково повідомити відповідача.

Згідно з листком непрацездатності серії АВУ № 638201, виданого 25 червня 2011 року Чернігівською міською лікарнею № 3 ( а. с. 6), ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні з 15 червня 2011 року по 25 червня 2011 року.

Як зазначено у акті перевірки № 25-01-005/858 територіальної державної інспекції праці у Чернігівській області ( а. с. 73 -76), відповідно до висновку виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення ФССзТВП ( лист від 15 липня 2011року № 09 -11/1903), листок непрацездатності ОСОБА_6 видано правомірно і обґрунтовано, у відповідності до чинних нормативних актів про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян. Згідно записів в медичній картці ОСОБА_6 була госпіталізована 15 червня 2011 року о 20.00 годині до неврологічного відділення Чернігівської міської лікарні № 3 після психологічної перевтоми на роботі.

Враховуючи вищенаведене, судом першої інстанції в ході розгляду даної справи було вірно встановлено, і вказаний висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами законодавства, які регламентують спірні правовідносини, що позивача було звільнено з роботи 15 червня 2012року за п.4 статті 40 КЗпП України в період тимчасової непрацездатності ОСОБА_6 Оскільки згідно ч. 3 статті 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за п. 5 цієї статті), то суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні вірно прийшов до висновку, що винесення відповідачем 15 червня 2011року наказу про звільнення позивача в період її тимчасової непрацездатності є порушенням норм чинного трудового законодавства, у звязку з чим заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Зокрема, з врахуванням приписів ч.1, ч. 3 статті 235 КЗпП України судом обґрунтовано визнано незаконним наказ № 0140-ОФ-ПН/ЗВ-К від 15 червня 2011 року про звільнення ОСОБА_6 за п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин; змінено формулювання причини звільнення ОСОБА_6 з закритого акціонерного товариства „Ритейлінгова компанія Євротек з п. 4 статті 40 КЗпП України за прогул без поважної причини на звільнення за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням; змінено дату звільнення ОСОБА_6 з закритого акціонерного товариства „Ритейлінгова компанія Євротек з 15 червня 2011 року на 26 червня 2011 року: зобовязано закрите акціонерне товариство „Ритейлінгова компанія Євротек провести остаточний розрахунок з ОСОБА_6 за період з 15 червня 2011року (ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 грудня 2011року виправлено описку провести розрахунок з 15 червня замість 16 червня) по 26 червня 2011 року; стягнуто з закритого акціонерного товариства „Ритейлінгова компанія Євротек на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 500 грн.

За даних обставин доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків оскаржуваного рішення суду фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, які регламентують спірні правовідносини, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи. Зокрема, посилання апелянта на ту обставину, що оскаржуваний позивачем наказ про звільнення не було винесено відповідачем в період тимчасової непрацездатності ОСОБА_6, оскільки позивача було госпіталізовано на стаціонарне лікування в лікувальному закладі та відповідно, видано лікарняний лист 15 червня 2011року, тобто в день звільнення позивача, але за хронологією часу о 20.00 годині, ці події відбулися пізніше, ніж було видано наказ про звільнення, не можуть бути підставою для скасування вірного по суті рішення суду першої інстанції. Оскільки згідно ч. 3 статті 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності ( крім звільнення за п. 5 цієї статті). Крім того, згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 (з наступними змінами і доповненнями), розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не може бути визнано обґрунтованим, якщо в день звільнення працівнику видано лікарняний листок про його тимчасову непрацездатність.

Не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи також і доводи апелянта щодо безпідставного стягнення судом першої інстанції на користь позивача 500 грн. в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди, оскільки вказаний висновок оскаржуваного рішення суду першої інстанції узгоджується з фактичними обставинами справи та нормами матеріального права, яку регламентують спірні правовідносини. На думку апеляційного суду, частково задовольняючи вимоги позову у вказаній частині, суд першої інстанції виходив із засад розумності, виваженості та справедливості та вірно зазначив, що незаконне звільнення позивача призвело її до душевних переживань, втрати позивачем джерела доходів та вимагало від ОСОБА_6 додаткових зусиль для організації свого життя, тобто, призвело до моральних страждань. При визначенні розміру морального відшкодування судом обґрунтовано взято до уваги характер та тривалість спричинених позивачу моральних страждань, обставини справи, ступінь вини відповідача, доводи позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції, постановленого на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які учасники судового розгляду посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні .

Керуючись статтями : 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства „Ритейлінгова компанія Євротек відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: