Номер провадження № 22-ц/1590/6360/12
Головуючий у першій інстанції Шенцева
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2012
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -Плавич Н.Д.

суддів -Кварталової А.М., Дрішлюка А.І.

при секретарі -Котовій Д.Г.

у відкритому судовому засіданні у
присутності представника публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль», яка діє по довіреності,

розглянула апеляційну скаргу
представника публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»,

на заочне рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 16.09.2010р.

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,

про стягнення суми боргу, звернення
стягнення на рухоме майно,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся з вказаним позовом
25.05.2010р.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 20.08.2008р. між ним і
відповідачем було укладено договір
позики за умовами якого відповідач
отримав у позивача гроші в сумі
278011,00грн., що відповідало по курсу НБУ
57327,00 доларам США. За договором був
встановлений процент за користування
грошима в розмірі 14 відсотків річних.
Договір посвідчений нотаріусом, строк
користування позикою встановлений до
20.02.2009р.

Посилаючись на те, що позичальник
своєчасно не повернув суму боргу і
проценти за користування грошима,
позивач просив стягнути з відповідача
суму боргу 472571,11грн. з урахуванням
індексу інфляції за весь час затримки
розрахунку - 535423,00грн.; три відсотка
річних за період з 20.02.2009р. по 15.03.2010р.
-15070,40грн.;, всього в загальній сумі
550493,40грн., а також суму судового збору.

Уточнивши позовні вимоги, представник
позивача, який діяв по довіреності,
просив стягнути з відповідача суму
боргу 550493,40грн.

Звернути стягнення на рухоме майно, яке
належить ОСОБА_4 та знаходиться у
володінні ОСОБА_3 на підставі договору
відповідального зберігання №22 від
01.02.2010р. у вигляді наступного
обладнання:

збиральний стіл - 3 шт.; подвійна
вусорізочна пила тип SD16S /V №26398 -1;
дискова пила для різки метала тип FC 250
№26399 -1шт.; фрезерний станок для
виготовлення водовідвідного каналу
тип WS 163№26400 -1шт.; фрезерний станок для
фрезерування торця і зачистки вузлів
тип AKF 125 №26226- 1шт.; копіювально
-фрезерний станок тип KF 130 № 26401 -1 шт.;
одноголовий зварочний автомат тип SLV
№22802 1 шт.; автомат для зачистки кутів
тип WPOF 4 №26402 1 шт.; пила для різки

штапика GS 225 A №26403 1 шт. Стягнути з
відповідача на його користь судові
витрати(а.с.17-19).

Справа розглянута без участі
відповідача.

Заочним рішенням суду 1 інстанції від
16.09.2010р. позовні вимоги ОСОБА_3
задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивача
суму боргу, що складає 550493,40грн.

Звернуто стягнення на рухоме майно, що
належить ОСОБА_4 та знаходиться у
володінні ОСОБА_3, а саме, збиральний
стіл - 3 шт.; подвійна вусорізочна пила
тип SD16S /V №26398 -1; дискова пила для різки
метала тип FC 250 №26399 -1шт.; фрезерний
станок для виготовлення
водовідвідного каналу тип WS 163№26400 -1шт.;
фрезерний станок для фрезерування
торця і зачистки вузлів тип AKF 125 №26226-
1шт.; копіювально -фрезерний станок тип
KF 130 № 26401 -1 шт.; одноголовий зварочний
автомат тип SLV №22802 1 шт.; автомат для
зачистки кутів тип WPOF 4 №26402 1 шт.; пила
для різки штапика GS 225 A №26403 1 шт.
(а.с.46-49).

В апеляційній скарзі представник ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», просить
скасувати рішення в частині звернення
стягнення на рухоме майно, з рішенням
про стягнення з відповідача на користь
позивача суми боргу погоджується.

В обґрунтування скарги апелянт
посилається на те, що 10.05.2007р.
відповідно до умов договору №070510 ТОВ
«Торгово -сервісний центр «ФІМТЕК»-
Україна»передав у власність ФОП
ОСОБА_5 обладнання.

09.07.2007р. між Банком і ОСОБА_5 було
укладено кредитний договір №012/51-00/170,
позичальнику надано в кредит кошти в
сумі 97580,00доларів США, з яких 81000доларів
для придбання обладнання, 16580доларів
США для сплати страхових платежів, зі
сплатою 13% річних.

14.01.2009р. між ПАТ «РайффайзенБанк
Аваль»і ОСОБА_4 було укладено договір
поруки до кредитного договору
№012/51-00/170/3 від 09.07.2007р., за умовами якого
поручитель ОСОБА_4 взяв на себе на
добровільних засадах зобов'язання
перед Банком відповідати по борговим
зобов'язанням ФОП ОСОБА_5

Рішенням Артемівського районного суду
м. Луганськ від 17.03.2010р. стягнуто з
відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_4 на користь Банку борг у сумі
598639,78грн.

ФОП ОСОБА_5 звернувся до господарського
суду Луганської області з заявою про
порушення провадження про банкрутство.

У власності ФОП ОСОБА_5 знаходиться
рухоме майно, яке перебуває у заставі
Банку відповідно до договору застави
від 01.07.2007р.

18.10.2010р. постановою господарського суду
Луганської області по справі №12/91б
боржника ОСОБА_5 визнано банкрутом та
відкрито ліквідаційну процедуру.

З заявою про визнання кредитором у
справі звернувся Банк, грошові вимоги
Банку включені до реєстру вимог
кредиторів та підлягають погашенню в
першу чергу відповідно до ст. 31 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Рухоме майно у кількості 14 одиниць, що
знаходиться у заставі Банку відповідно
до ст.26 вказаного Закону , включено до
ліквідаційної маси банкрута у справі
№12/91б та підлягає реалізації. Між тим,
заочним рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 16.09.2010р. за
рахунок майна, що знаходиться під
заставою вирішено спір між ОСОБА_3 і
ОСОБА_4

В апеляційному суді представник Банку
доводи апеляційної скарги підтримала.

Позивач і відповідач в судове
засідання не з'явилися, про день і час
розгляду справи повідомлені, що
підтверджується зворотними
повідомленням, які приєднані до справи.

У відповідності з вимогами ст.305ч2 ЦПК
України неявка сторони, яка сповіщена
про день і час розгляду справи не
перешкоджає її розглядові.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю - доповідача, доводи
скарги, колегія дійшла висновку
апеляційну скаргу задовольнити з
наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між
сторонами, регулюються вимогами ст. 1046
ЦК України.

За договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку саму
кількість речей того самого роду та
такої самої якості.

Правове регулювання договору позики
здійснюється § 1 гл. 71 ЦК України.

Юридичні ознаки договору:
односторонній, реальний, безвідплатний
або відплатний. Сторонами договору є
позикодавець та позичальник. Це можуть
бути будь-які суб'єкти цивільного
права, однак позикодавцем може
виступати лише власник відповідних
грошових коштів або речей, що визначені
родовими ознаками.

Істотною умовою договору позики є його
предмет. Предметом договору позики
можуть бути грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками,
причому позичальник, отримавши за
договором позики грошові кошти,
зобов'язаний повернути позикодавцеві
таку саму суму, а якщо йшлося про
зазначені вище речі -рівну кількість
речей того самого роду та такої самої
якості. Тобто в договорі позики не
можна передбачити повернення замість
грошей інших речей і навпаки, оскільки
в такому разі матимуть місце інші
правовідносини.

В матеріалах справи є копія договору
позики від 20.08.2008р., який був укладений
між ОСОБА_3( позикодавцем) і ОСОБА_4(
позичальником). За умовами договору
позичальник отримав у позикодавця у
власність суму грошей у розмірі
278011,00грн., що в еквіваленті складало
57327,00доларів США під 14 відсотків річних
на строк до 20.02.2009р.(а.с.6).

В ході розгляду справи відповідач, його
представник не надали доказів тому, що
вказана сума грошей, що була отримана в
борг, повернута позикодавцю.

З урахуванням вимог закону і доказів,
що зібрані по справі, місцевий суд
дійшов висновку про стягнення з
відповідача на користь позивача суми
боргу, індексу інфляції за час
користування грошима, трьох відсотків
річних за користування грошима, що
складає суму 550493,40грн.

У відповідності з вимогами ЦПК України
копія заочного рішення від 16.09.2010р.
була направлена на адресу відповідача,
яку зазначив в своїй заяві сам
ОСОБА_4(а.с.50,51,52,53,55). Відповідач ОСОБА_4
не звертався з заявою про перегляд
заочного рішення.

Оскільки відповідач не оскаржує заочне
рішення, апеляційний суд, у
відповідності з правилами ст. 303ч1 ЦПК
України перевіряє законність заочного
рішення в межах доводів апеляційної
скарги Банку. З урахуванням
зазначеного, колегія погоджується з
висновком суду щодо стягнення з
відповідача на користь позивача суми
боргу 550493,40грн.

З рішенням суду в частині зверненні
стягнення суми боргу за рахунок
рухомого майна, що знаходиться на
підставі договору відповідального
зберігання у позивача, колегія не
погоджується.

Задовольнивши позовні вимоги позивача
і звернувши стягнення на майно, яке
знаходиться на зберіганні ОСОБА_3,
місцевий суд виходив з того, що на
підставі договору відповідального
зберігання №22 від 01.02.2010р., укладеного
між позивачем ОСОБА_3 і ТОВ
«Торгівельний дім Термолюкс»у
позивача, на відповідальному
зберіганні знаходиться спірне рухоме
майно. На підставі договору оренди
обладнання від 19.01.2010р., укладеному між
ТОВ «Торгівельний дім Термолюкс»і
відповідачем ОСОБА_4 спірне рухоме
майно належить передачі відповідачу.
Суд зазначив, що за рахунок рухомого
майна, яким правомірно володіє ОСОБА_3
можливо погашення боргу, який перед
ним має відповідач ОСОБА_4

Предметом договору позики, який був
укладений між сторонами, були грошові
кошти, отримавши за договором позики
грошові кошти, відповідач зобов'язався
повернути позикодавцеві таку саму
суму, відсотки за користування грошима.
Договором позики не було передбачено
повернення замість грошей інших речей.
Договір позики між сторонами був
укладений 20.08.2008р. на строк до 20.02.2009р.
Частина рухомого майна, на яке було
звернуто стягнення по договору позики
за договором застави від 01.08.2007р., який
був укладений між вказаним Банком і СПД
ОСОБА_5, було передано в заставу ПАТ «
РайффайзенБанк Аваль»і
заставодержатель не надавав згоди на
звернення стягнення на майно, що
знаходиться під заставою.

З урахуванням доказів, що зібрані по
справі, колегія дійшла висновку
рішення суду 1 інстанції в частині
звернення стягнення на майно скасувати
на підставі ст..309ч1п.п.3,4 ЦПК України, в
цій частині вимог ухвалити нове
рішення про відмову в позові ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про звернення стягнення на
рухоме майно.

Керуючись ст. ст.
303,307ч1п.п.1,2,309ч1п.п.3,4,316,317,319 ЦПК України,
судова колегія,

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу представника
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль»задовольнити,
заочне рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 16.09.2010р. в частині
позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
звернення стягнення на рухоме майно -
скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про звернення стягнення на
рухоме майно: збиральний стіл - 3 шт.;
подвійна вусорізочна пила тип SD16S /V
№26398 -1; дискова пила для різки метала
тип FC 250 №26399 -1шт.; фрезерний станок для
виготовлення водовідвідного каналу
тип WS 163№26400 -1шт.; фрезерний станок для
фрезерування торця і зачистки вузлів
тип AKF 125 №26226- 1шт.; копіювально
-фрезерний станок тип KF 130 № 26401 -1 шт.;
одноголовий зварочний автомат тип SLV
№22802 1 шт.; автомат для зачистки кутів
тип WPOF 4 №26402 1 шт.; пила для різки
штапика GS 225 A №26403 1 шт. - відмовити.

Заочне рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 16.09.2010р. в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення суми боргу
залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно після
його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом 20 днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду Одеської
області: Плавич Н.Д.

Кварталова А.М.

Дрішлюк А.І.