Справа № 2/217122/2012року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2012 року Немирівський районний суд

Вінницької області

В складі: головуючого судді Підлипняка М.Д.

При секретарі Путій З.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра»в особі Філії ПАТ КБ «Надра»Вінницьке регіональне управління до ОСОБА_1 «Про стягнення кредитної заборгованості»,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з даним позовом до суду зазначивши в позовній заяві, що 26.04.2007 року між ним та відповідачкою було укладено договір комплексного банківського обслуговування, відповідно до якого позивачці відкрито кредитну картку № 78341247.Наданння кредиту за цим договором здійснювалось шляхом списання з рахунку сум за рахунок кредитних коштів в межах встановленого ліміту кредитування, а саме 6700 грн зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 25,56 % річних. Крім того в цей же день між сторонами було укладено додаткову угоду, згідно якої сторони домовились, що позичальник бере на себе зобовязання протягом строку користування кредитом, отримувати заробітну плату через картковий рахунок № 2005/78341151. Після вступу в силу даної угоди позичальнику встановлювалась відсоткова ставка за користування кредитом в розмірі 2,12% річних.

За весь період користування карткою відповідачкою було використано ліміт на 6700 грн. Починаючи з грудня 2007 року позичальник не здійснив жодної проплати по кредитному договору. 06 жовтня 2010 року позичальнику було направлено претензію щодо неналежного виконання зобовязань по кредитному договору, однак позичальник вимоги банку проігнорував, до даного часу не виконав вказане зобовязання.

Станом на 20.10.2011 року заборгованість відповідачки за кредитною карткою № 78341247 становить: заборгованість з повернення кредиту 119 грн 90 коп; заборгованість по сплаті процентів 13 грн 79 коп; заборгованість по сплаті пені-290 грн,67 коп, а всього 424 грн 36 коп.

В судовому засідані представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, просить задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідачки позов не визнав, по суті позовних вимог пояснив,що його довірителька повністю розрахувалась з банком в підтвердження її доводів подав суду письмові заперечення виготовлені в формі зустрічної позовної заяви і просив долучити їх до матеріалів справи як заперечення проти позову, в яких викладені всі обставини справи та просить прийняти їх до уваги як письмові покази своєї довірительки.

З наданих представником відповідачки заперечень вбачається,що нею дійсно 25.04.2007 року до позивача було подано анкету на оформлення кредитної картки з лімітом кредитування 6700 грн. 08.05.2011 року та було підписано з банком виписку-повідомлення до договору про комплексне банківське обслуговування ВАТ КБ «Надра»від 05.10.2006 року з лімітом кредитування 6700 грн. та відсотковою ставкою 25,56% річних. І саме з цієї дати я отримала кредитну картку та почала її використовувати. Користувалась вказаною карткою я впродовж неповних 8 місяців 2007 року. Щомісячно мною на умовах договору погашався кредит та відсотки за його користування, а саме :

15.06.2007 року 300 грн., 23.07.2007 року 340 грн., 16 серпня 2007 року 376 грн., 15.09.2007 року 267 грн., 15.10.2007 року 274 грн., 26.11.2007 року 461 грн., 15.12.2007 року 425 грн., та 29.12.2007 року 6835,42 грн. останній розрахунковий платіж в останній білінговий день місяця, як на те вказує Відповідач згідно п. 11.4 ДКБО з урахуванням усіх можливих відсотків за користування кредитом, адже як видно з самої навіть суми погашення мною було вчинено погашення кредиту аж до копійки. (копії квитанцій додаються).

Вказану кінцеву суму коштів вона погасила 29.12.2007 року і це нею було повністю погашено заборгованість за кредитним договором та написано заяву про закриття рахунку моєї кредитної картки №78341247 згідно кредитного договору аналогічного номеру та повернуто оригінал кредитної картки працівнику банку ОСОБА_2 який безпосередньо обслуговував мій кредит.

І як видно з її особової картки, що було надано позивачем при подачі первинного позову станом на 29.12.2007 року у неї була відсутня будь-яка заборгованість за кредитом, про що свідчать нулі у відповідних графах навпроти вказаної дати.

І саме з вказаної дати жодних претензій у банку до неї аж до грудня 2008 року не було. Як видно з наданих банком документів жодних операцій по вказаній кредитній картці не проводилось та й не могло проводитись, оскільки картки у неї не було.

В грудні 2008 року до неї зателефонувала завідувач відділенням №15 філії ВАТ КБ «Надра»Вінницьке РУ ОСОБА_3 та повідомила , що у неї є нібито заборгованість перед банком та нею не повернуто банку кредитної картки. Ми одразу з чоловіком відшукали працівника банку ОСОБА_2, якому ми повертали картки та писали заяви на закриття кредитного рахунку. Останній підтвердив наші слова, що ми з чоловіком дійсно повернули йому кредитні картки ще 29.12.2007 року та написали заяви на закриття рахунку. Вказану заяву ним особисто було написано на імя начальника відділення ОСОБА_3 17.12.2007 року, яку вона того ж таки дня прийняла за вхідним номером 20 та розписалась про отримання. (копія заяви додається).

Після того ОСОБА_3 повідомила, що до нас жодних претензій немає і вона з цього питання буде розбиратись безпосередньо зі своїм бувшим підлеглим ОСОБА_2

Впродовж всього часу з грудня 2008 року по червень-липень 2011 року до неї з боку банку не було жодних нарікань та жодних вимог щодо повернення коштів не надходило. Лише в червні 2011 року спочатку до мого чоловіка надійшла претензія від банку про повернення певної суми коштів, а коли він написав відповідні скарги в Вінницьке регіональне відділення та київське центральне відділення Відповідача, орієнтовно 07.07.2011 року на мою адресу надійшов конверт від представника ПАТ КБ «Надра»ОСОБА_4 з вкладеним до нього позовом від 22.06.2011 року за №5-1-90468 про стягнення з мене 424,65 грн. та судових витрат. Жодних претензій, як на тому наполягає у своїй позовній заяві Відповідач від 06.10.2010 року на мою адресу ніколи не надходило і жодних доказів того, що така претензія дійсно направлялась на мою адресу Відповідачем надано не було. Що стосується вказаного позову від 22.06.2011 року, то як пояснив моєму чоловіку начальник відділу банківської безпеки філії ПАТ КБ «Надра»Вінницьке РУ ОСОБА_5 то були листи-залякування, які банк надсилає своїм неплатникам.

Як видно з наявної позовної заяви та доданих до неї документів абсолютно незрозумілим являється звідки взялась вказана сума заборгованості з повернення кредиту 119,90 грн., заборгованість зі сплати відсотків 13,79 грн., та пеня у розмірі 290,67 грн. та з якої саме дати у мене виникли відповідні заборгованості, адже як вже зазначалось вище станом на 29.12.2007 року жодних претензій у банку до мене за вказаним кредитом не було, так як він був повністю погашений, а кредитна картка повернута банку. Не зрозуміло мені абсолютно яким чином обраховується Відповідачем заборгованість, адже згідно так званого листа-залякування від 22.06.2001 року сума нібито моєї заборгованості становить 424,65 грн. станом на 22.06.2011 року, в той час як згідно позовної заяви від 31.10.2011 року сума такої заборгованості складає вже 424,36 грн., тобто за 4 місяці вона якимось дивним чином зменшилась на 29 коп. при цьому сума «непогашеного кредиту»та «несплачених відсотків»є незмінною, а от пеня на відповідну суму зменшилась.

Просить в задоволені позову відмовити.

Свідок ОСОБА_3 показала, що відповідачка дійсно брала картковий кредит в банку, однак, як вбачається на даний час у неї є заборгованість. Що стосується пояснень відповідачки по поводу розрахунку та знищення в банку її картки то дійсно бувший працівник банку ОСОБА_2 подав їй заяву про те, що він 29 грудня 2007 року прийняв від ОСОБА_1 заяву про закриття рахунку по кредитній картці, прийняв від неї ще кредитні картки та залишив їх у себе на столі. Через деякий час він виявив, що подані ОСОБА_1 документи втрачені. Вона отримала дану заяву та зареєструвала її.

В судовому засідані ОСОБА_3 оглянула заяву ОСОБА_2 на писаної на її імя 17 грудня 2008 року та визнала, що заява написана саме ОСОБА_6, а на зворотньому стороні аркуша знаходиться вчинена нею реєстрація цієї заяви, є її підпис, які виконані нею власноручно. Оскільки нею було оглянуто ксерокопію цієї заяви то з її пояснення встановлено, що оригінал знаходиться в відділені банку.

Вислухавши доводи сторін, покази завідуючої відділенням № 15 банку «Надра», дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити з огляду на наступне.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Зі змісту вказаної позовної заяви від 31.10.2011 року та з доводів представника позивача не зрозумілі підстави позову, позовна заява зводиться виключно до констатування окремих пунктів кредитного договору, позивачем не доведено в чому саме полягає допущене відповідачкою порушення цих умов договору, взагалі не зазначено, норму та пункт договору, який було порушено відповідачкою. Позивачем не надано суду механізм розрахунку заборгованості, а є лише посилання на певні цифри заборгованості, які суд має взяти до уваги як нібито факт, що є загальновідомим та не підлягає доказуванню.

Більш того докази, на які посилається банк у своєму позові є неналежними та недопустимими з огляду на наступне. Так в позові банк вказує, що 06.10.2010 року на адресу відповідачки ним було направлено претензію, натомість жодних доказів направлення такого документу суду не надано.

Як зазначено в позовній заяві відповідачка отримала кредит саме за картковим рахунком № 78341247 від 26 квітня 2007 року однак позивач не надав суду жодних даних про рух коштів на цьому рахунку, що позбавляє суд можливості встановити наявність чи відсутність заборгованості. Натомість позивачем долучено до матеріалів справи звіт по типам заборгованості зовсім іншої особи, а саме ОСОБА_7 ( а.с.24-25), який до даної справи немає ніякого відношення.

Крім того суд критично відноситься до показів даних в судовому засідані керівником відділення № 15 банку «Надра»ОСОБА_3 в частині наявності заборгованості по кредитному рахунку відповідачки. Адже в судовому засідані вона заявила, що відповідачка має заборгованість і тут же оглянувши заяву працівника банку ОСОБА_2 від 17.12.2008 року в якій він стверджує, що він 29.12.2007 рокувін прийняв від ОСОБА_1 заяву про закриття рахунку кредитної картки № 78341247 згідно кредитного договору № 78341247 від 26 квітня 2007 року по пред»явлені квитанції про сплату остаточної суми кредиту. Дані картки та заяви після здачі зберігались на його робочому місці до моменту закриття карткових рахунків але, оскільки дані заяви були втрачені з невідомих йому причин то , відповідно, була втрачена інформація банку про закриття вказаних рахунків. Дана заява зареєстрована ОСОБА_3 17.12.2008 року, посвідчена її підписом, визнано в судовому засідані.

Відповідно до ст.. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Оскільки всі особи, які беруть участь у справі визнали факт подачі заяви ОСОБА_2 та погодились з викладеною в ній інформацією то факт виконання кредитного договору ОСОБА_1 є виконаним, однак внаслідок халатного відношення до виконання своїх службових обовязків працівника банку ОСОБА_2 банк втратив відповідну інформацію, щодо погашення кредиту відповідачкою ОСОБА_1С.( а.с.53).

Крім того представником банку в судовому засідані було заявлено клопотання ппро заміну неналежного відповідача, або залучення ОСОБА_2 як співвідповідача до участі в цій справі, що судом було відмовлено. В даному клопотанні ставилось питання про можливу халатність працівника банку ОСОБА_2 до виконання своїх службових обовязків, що призвело до нарахування заборгованості за договором ОСОБА_1, до клопотання долучено акт проведення службового розслідування за скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_1, встановлено , що в діях працівника банку ОСОБА_2 в разі підтвердження факту прийому 29.12.2007 року заяв на закриття рахунків, карток ОСОБА_1 вбачається халатність, тобто неналежне виконання ним своїх службових обовязків менеджера по роботі з фізичними особами та грубе порушення регламенту банківського продукту «НКК та Кредиточка». Дії зазначених осіб знаходяться в причинному звязку зі збитками заподіяними банку ( а.с.43-49).

При цьому суд також критично оцінює висновки комісії в частині можливого підтвердження фактів викладених в заяві ОСОБА_2 від 17.12.2007 року, в якій ОСОБА_8 власноручно зазначає факти,викладені в заяві без будь-якої посилки на їх сумнівність, а комісія без належних на то підстав взяла під сумнів достовірно викладені працівником банку факти неналежного виконання своїх обовязків, після чого ОСОБА_2 подає заяву на реєстрацію начальнику відділення, яка проводить реєстрацію цієї заяви і при цьому в неї також не виникає ніякого сумніву, що може судом бути розцінено лише як захист репутації банку.

Таким чином зазначені докази повністю підтверджують заперечення відповідачки по справі та спростовують доводи позивача.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача не обґрунтовані, позов не доведено тому в його задоволені слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 526,527,530,1054 ЦК України, ст..ст. 10,11,60,61,208,209,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра»в особі Філії ПАТ КБ «Надра»Вінницьке регіональне управління до ОСОБА_1 «Про стягнення кредитної заборгованості» відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 10 діб.

Головуючий: