Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-3533/ 12 p. Головуючий у ї інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Гончар О.С.,

Суддів Воробйової І. А.,

ОСОБА_3, При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Бердянська» на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 травня 2012 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Бердянська» до ОСОБА_4, Приватне підприємство «Войников і Ко», третя особа: Управління Держкомзему в м. Бердянськ про переведення права орендаря земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2011 року ТОВ «Сади Бердянська» зверглось до суду з позовом до ОСОБА_4, ПП «Войников і Ко», третя особа: Управління Держкомзему в м. Бердянськ про переведення права орендаря земельної ділянки.

В позові, уточненому в ході судового розгляду позивач зазначав, що 03.03.2004 року між ТОВ «Сади Бердянська» та власником земельної частки ОСОБА_4, було закладено договір оренди земельної частки (паю), відповідно до якого відповідач ОСОБА_4 передав, а позивач прийняв у строкове платне користування земельну частку (пай) розміром 3, 80 умовних кадастрових гектарів, яка належала ОСОБА_4 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РН № 208436, виданого Бердянською міською радою 25 жовтня 2002 року.

Передача об'єкта оренди орендарю була здійснена орендодавцем у строки і на

умовах, що визначені у Договорі оренди землі за актом прийому-передачі від 03.03.2004

року. .

Термін дії договору для земель, які використовуються для садівництва, виноградарства та пасовищ, встановлений договором в 25 років. Термін дії договору відносно земель, які використовуються для рільництва було встановлено терміном 5 років з

умовою продовження дії договору на тих же умовах в разі не надання письмового звернення

будь-якою стороною про небажання продовжити договір не пізніше шести місяців до закінчення договору.

24квітня 2009 року ОСОБА_4 отримав Державні акти про право власності на землю, але позивачу про визначені обставини не повідомив і лише 25 травня 2010 року вона направила позивачу письмове повідомлення про припинення договору оренди від 03 березня 2004 року, у зв'язку з отриманням державних актів на право власності на земельні ділянки.

25травня 2010 року ОСОБА_4 уклав договір оренди земельної ділянки площею 1,7295 га, відповідно до державного акту серії ЯА № 929230, з ПП «Войніков і Kо».

На підставі викладеного позивач просив суд, витребувати з ПП «Войніков і КО» Договір оренди землі від 25.05.2010 року, укладений між ОСОБА_4 та ПП «Войніков і Ко» на земельну ділянку.

Перевести на ТОВ «Сади Бердянська» права та обов'язки орендаря за договором

оренди від 25.05.2010 року між ОСОБА_4 та ПП «Войніков і Ко» земельної ділянки, а

саме ріллі та визнати ТОВ «Сади Бердянська» орендарем вказаної земельної ділянки та

судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 травня 2012 року в задоволені позову ТОВ «Сади Бердянська» відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням ТОВ «Сади Бердянська» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, представників апелянта, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої Інстанції виходив із того, що після отримання відповідачем Державного акту на право власності на землю ОСОБА_4 набув статусу власника земельної ділянки, а тому є вільним у визначенні способу володіння, користування і розпорядження належною йому землею та в обранні орендаря своєї землі.

Крім того, суд вважав, що оспорюваний позивачем договір оренди укладено з додержанням

вимог закону і підстави для визнання його недійсним відсутні.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону та відповідають матеріалам справи.

Відповідно до вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при розгляді спорів про переукладення договорів оренди землі суди повинні враховувати, що згідно з пунктом 2.3 Типового договору оренди земельної частки (паю), затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17 січня 2000 року № 5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 23 лютого 2000 року за № 101/4322, після виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання державного акта на право приватної власності на землю зобов'язання сторін припиняються відповідно до чинного законодавства. З часу отримання особою державного акта на право приватної власності на землю вона набуває статусу власника земельної ділянки, у зв'язку з чим змінився предмет оренди та статус сторін договору оренди, а тому договір оренди земельної частки (паю) припиняється. Враховуючи вимоги статей 203, 215 ЦК України про недійсність правочину, переукладення, договору оренди земельної частки (паю) після виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки і одержання власником земельної частки (паю) державного акта на право власності на земельну ділянку можливе лише за наявності волевиявлення на те сторін.

На час укладення договору оспорюваного договору оренди земельної ділянки попередній договір оренди земельної частки (паю) був припинений у зв'язку з отриманням відповідачем державного акту про право приватної власності на землю.

Посилання позивача на вимоги п. 8 розділу X Земельного кодексу України та розділу IX ЗУ «Про оренду землі» щодо переважного права на переукладення договору оренди є безпідставними, оскільки законодавцем до цього часу не вирішено питання щодо реалізації цих вимог закону та наслідків його порушення. Крім того, з огляду на зміст п. 8 розділу X Земельного кодексу України переважне право на оренду земельних ділянок у громадян, що отримали зміст сертифікатів де6ржавні акти , передбачено для тих сільськогосподарських підприємств, які сприяли - отриманню державних актів орендодавцеві, зокрема, замовили землевпорядній організації виконання землевпорядних робіт, необхідних для виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості), та оплатили виконання таких робіт.

Доказів, що ТОВ «Сади Бердянська» будь-яким чином сприяли видачі державних актів орендодавцеві в особі ОСОБА_4 позивач не надав, а отже не довів свого переважного права на оренду земельної ділянки відповідача.

З огляду на вимоги ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 319, 373 ЦК України власник самостійно визначає спосіб та порядок користування та розпорядження належною зокрема, на свій розсуд обирає контрагента за договором та визначає умови договору з ним.

Відповідач скористався такими своїми правами власника, передбаченими чинним законодавством, уклавши договір оренди з ПП «Войніков і Ко» в установлений законом спосіб, тому підстав для визнання недійсним-цього договору колегія не вбачає.

Беручи до уваги зазначені обставини, колегія вважає апеляційну скаргу безпідставною, тому у відповідності до вимог ст. 308 ЦПК України вона підлягає відхиленню з-залишенням без змін оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства, з обмеженою відповідальністю «Сади Бердянська» відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 травня 2012 у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути

оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: