05.04.2012 Справа № 2-1381/12
Справа №2-1381/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ЗАОЧНЕ/

„29” березня 2012 року
Оболонський районний суд
м.Києва у складі:

головуючого судді
-
Майбоженко А.М.

при
секретарі
-          Воіновій А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
позовом Приватного акціонерного
товариства «Благо»- Страхова
компанія»до ОСОБА_1 про відшкодування
шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 та НАСК «Оранта»про
відшкодування шкоди в порядку регресу.

Ухвалою суду від 27.01.2012 року було
відмовлено у відкритті провадження в
частині позовних вимог ПАТ «Благо»-
Страхова компанія до НАСК «Оранта»про
відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позовні вимоги, що пред’явлені до
відповідача обґрунтовуються
наступним.

06.05.2009 року між ЗАТ «БЛАГО»- Страхова
Компанія», правонаступником якого є
ПАТ «Благо»-Страхова компанія»та ЗАТ
«Страхова компанія
«Інтергарант»(надалі по тексту -
Страхувальник) укладено Договір №001/05/46
добровільного страхування наземного
транспорту, відповідно до якого
Позивачем застраховано транспортний
засіб Страхувальника - легковий
автомобіль «Опель», д.н.з. АА 7046СЕ.

16.11.2009 року о 22-00 год. ОСОБА_1, який
керував автомобілем «Форд»,
реєстраційний номер 851-04КН, в порушення
п. 14.2., 14.6. ПДР України, на вул. Фрунзе в м.
Києві, перед початком обгону не
переконався в безпеці маневру, виїхав
на смугу зустрічного руху, де здійснив
зіткнення з автомобілем «Опель», д.н.з.
НОМЕР_1, завдавши матеріальних збитків.

В свою чергу, гр. ОСОБА_2, 16.11.2009 року,
приблизно о 22-00 год., керуючи
автомобілем «Опель», д.н.з. НОМЕР_1, по
вул. Фрунзе в м. Києві, при здійсненні
повороту не переконався в безпеці
маневру, не пропустив автомобіль Форд,
д.н.з. 851-04КН, який рухався в попутному
напрямку, в результаті чого здійснив з
ним зіткнення завдавши при цьому
матеріальних збитків, чим порушив п.
10.1., 10.3. ПДР України.

17.11.2009 року до Позивача надійшла
письмова заява від ЗАТ «Страхова
компанія «Інтергарант»про настання
страхового випадку з проханням
виплатити страхове відшкодування.

17.11.2009 року складено Акт огляду
транспортного засобу, в якому
зафіксовано та описано пошкодження,
заподіяні застрахованому автомобілю в
результаті ДТП.

Для визначення розміру збитку,
завданого застрахованому автомобілю,
Позивачем було замовлено проведення
автотоварознавчого дослідження у
суб'єкта оціночної діяльності ФОП -
ОСОБА_3. Відповідно до Звіту вартість
відновлювального ремонту зазначеного
транспортного засобу становить 11 614,86
грн.

За проведення автотоварознавчого
дослідження Позивачем було оплачено
420,00 грн. відповідно до платіжного
доручення № 938 від 03/12/2009 р.

29.03.2010 року Позивачем були складені
Розрахунок розміру страхового
відшкодування та Страховий акт,
відповідно до яких розмір страхового
відшкодування, який підлягає виплаті
без врахування ПДВ становить 9678,86 грн.

Відповідно до заяви Страхувальника від
10.12.2009 року за вих. № 594, було прийнято
рішення страхове відшкодування
перерахувати на рахунок
Страхувальника.

ОСОБА_1 застрахував свою
відповідальність за договором
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів серія/номер ВС/4075123 у страховій
компанії НАСК «Оранта». Згідно з
умовами даного полісу страхування,
страхова компанія зобов'язана
відшкодувати завданий її
страхувальником матеріальний збиток у
розмірі 35 000,00 грн., франшиза по даному
договору страхування дорівнює нулю.

Таким чином, позовні вимоги щодо ОСОБА_1
стосуються оплати проведення
автотоварознавчого дослідження у
розмірі 420,00 грн.

Просить суд стягнути з ОСОБА_1 в рахунок
відшкодування шкоди 420,00 грн., а також
судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав, викладених в позовній заяві та
просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причини неявки суду не відомі. Суд
вважає за можливе розглянути справу у
відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України
на підставі наявних у справі доказів,
оскільки позивач не заперечує проти
заочного розгляду справи, а від
відповідача, який належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, відомостей про причини неявки
не надійшло.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню у зв’язку з наступним.

06.05.2009 року між ЗАТ «БЛАГО»- Страхова
Компанія», правонаступником якого є
ПАТ «Благо»-Страхова компанія»та ЗАТ
«Страхова компанія
«Інтергарант»(надалі по тексту -
Страхувальник) укладено Договір №001/05/46
добровільного страхування наземного
транспорту, відповідно до якого
Позивачем застраховано транспортний
засіб Страхувальника - легковий
автомобіль «Опель», д.н.з. АА 7046СЕ
(а.с.6-9).

16.11.2009 року о 22-00 год. ОСОБА_1, який
керував автомобілем «Форд»,
реєстраційний номер 851-04КН, в порушення
п. 14.2., 14.6. ПДР України, на вул. Фрунзе в м.
Києві, перед початком обгону не
переконався в безпеці маневру, виїхав
на смугу зустрічного руху, де здійснив
зіткнення з автомобілем «Опель», д.н.з.
НОМЕР_1, завдавши матеріальних збитків.

В свою чергу, гр. ОСОБА_2, 16.11.2009 року,
приблизно о 22-00 год., керуючи
автомобілем «Опель», д.н.з. НОМЕР_1, по
вул. Фрунзе в м. Києві, при здійсненні
повороту не переконався в безпеці
маневру, не пропустив автомобіль Форд,
д.н.з. 851-04КН, який рухався в попутному
напрямку, в результаті чого здійснив з
ним зіткнення завдавши при цьому
матеріальних збитків, чим порушив п.
10.1., 10.3. ПДР України.

Постановою Подільського районного
суду м.Києва від 14.12.2009 року ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було визнано винними у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП, за обставин, що викладені вище.

Згідно ст.61 ч.4 ЦПК України, вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов’язкові для суду,
що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок або
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

17.11.2009 року до Позивача надійшла
письмова заява від ЗАТ «Страхова
компанія «Інтергарант»про настання
страхового випадку з проханням
виплатити страхове відшкодування
(а.с.15).

17.112009 року складено Акт огляду
транспортного засобу, в якому
зафіксовано та описано пошкодження,
заподіяні застрахованому автомобілю в
результаті ДТП (а.с.16).

Відповідно до Звіту вартість
відновлювального ремонту зазначеного
транспортного засобу становить 11 614,86
грн.(а.с.21-25)

За проведення автотоварознавчого
дослідження Позивачем було оплачено
420,00 грн. відповідно до платіжного
доручення № 938 від 03/12/2009 р.(а.с.34).

29.03.2010 року Позивачем були складені
Розрахунок розміру страхового
відшкодування та Страховий акт,
відповідно до яких розмір страхового
відшкодування, який підлягає виплаті
без врахування ПДВ становить 9678,86 грн.

Вказані кошти були перераховані
страхувальнику ЗАТ «ІнтерГарант».

Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного
суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди», шкода, заподіяна кількома
особами, відшкодовується кожною з них в
частині, заподіяній нею.

Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27
Закону України «Про страхування», до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Фактичні затрати позивача по
відшкодуванню шкоди, завдану
страхувальнику склала сума 10 098,86 грн.,
яка складається з суми страхового
відшкодування (9 678,86 грн.) та витрат,
пов’язаних з визначення вартості
матеріального збитку (420 грн.).

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_1 була застрахована за договором
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів серія/номер ВС/4075123 у страховій
компанії НАСК «Оранта».

Згідно з умовами даного полісу
страхування, страхова компанія
зобов'язана відшкодувати завданий її
страхувальником матеріальний збиток у
розмірі 35 000,00 грн., франшиза по даному
договору страхування дорівнює нулю.

Згідно статті 6 Закону України «Про
обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Згідно ст.9 цього ж Закону, а сам: п.9.1.
Обов'язковий ліміт відповідальності
страховика - це грошова сума, в межах
якої страховик зобов'язаний провести
виплату страхового відшкодування
відповідно до умов договору
страхування. Договором страхування на
індивідуальних умовах можуть бути
визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у
цьому Законі ліміти.

Згідно ст.22 цього ж Закону, п. 22.1. при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, фактичні затрати позивача
по відшкодуванню шкоди не перевищують
розміру ліміту відповідальності
страховика, яким була застрахована
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_1, а тому спір щодо цієї суми,
розмір відшкодування з урахуванням
частки вини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в даній
ДТП, оскільки шкода була завдана за
наявності вини обох цих осіб, мають
вирішуватись між позивачем та НАСК
«Оранта»в порядку, визначеному ГПК
України, про що зазначено судом в
ухвалі про відмову у відкритті
провадження у справі.

Підстав, для покладення на відповідача
обов’язку по відшкодування шкоди в
частині стягнення вартості
автотоварознавчого дослідження з
урахуванням визначеного ліміту
відповідальності страховика (35 000 грн.)
та розміру фактичних затрат, понесених
позивачем по відшкодуванню шкоди (10 098,86
грн.) суд не вбачає.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позовні вимоги позивача до відповідача
ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 57, 58-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК
України,ст. ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України,
ст. 27 Закону України “Про страхування”
суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог
Приватного акціонерного товариства
«Благо» - Страхова компанія» до ОСОБА_1
про відшкодування шкоди в порядку
регресу –відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду м.Києва
через Оболонський районний суд м.Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
А.М.Майбоженко