Справа № 22-ц-149/12 25.01.2012 25.01.2012 14.03.2012
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-149/12 Головуючий у 1-й інстанції Кішковська З.А.
Категорія 29 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Рішення

Іменем України

25 січня 2012 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Вовненко Г.Ю.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Буренкової К.О.,

при секретарі Крамаренко Л.С.,

за участю:

- представника позивача ОСОБА_2,

- відповідача ОСОБА_3,

- представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційними скаргами

ОСОБА_3 та ОСОБА_5

на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 30 листопада 2011 року

за позовом

ОСОБА_5 до ОСОБА_3

про

стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

У липні 2011 року ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Позивач зазначав, що 3 квітня 2007 року він купив у ОСОБА_3 житловий будинок, що розташований по вул. Сергія Лазо, 35/1 в м. Миколаєві. В рахунок вартості цього будинку сплатив ОСОБА_3 20 000 грн. Угода була оформлена шляхом написання розписки ОСОБА_3 про отримання 20 000 грн. за продаж будинку. Договір купівлі продажу не був належно оформлений.

19 грудня 2007 року ОСОБА_3 помер, спадкоємцем після його смерті є його син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням суду 18 січня 2011 року договір купівлі продажу вказаного житлового будинку було визнано недійсним та відмовлено у визнанні за ним права власності на спірний будинок. Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_3 як спадкоємець померлого має відповідати за всіма його зобовязаннями, позивач просив стягнути на його користь 20 000 грн. отримані померлим за розпискою, що з урахуванням індексу інфляції становить 32 680 грн. та 809 грн. 47 коп. витрат на придбання та встановлення в будинку газового лічильника, а всього 33 489 грн.47 коп.

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив поновити строк звернення до суду з даним позовом та стягнути вказану суму боргу з ОСОБА_3 наклавши стягнення на майно померлого ОСОБА_3

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 16 листопада 2011 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Постановлено стягнути на користь позивача 20 000 грн. боргу та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням цього ж суду від 30 листопада 2011 року стягнуті витрати, повязані із проведенням експертизи по справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на те, що висновок суду не відповідає обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 посилаючись на порушення та неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити його позовні вимоги та звернути стягнення на спадкове майно ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 3 квітня 2007 року між позивачем та ОСОБА_3 була досягнута домовленість щодо купівлі продажу житлового будинку № 35/1, розташованого по вул. Сергія Лазо в м. Миколаєві, власником якого був останній. Дана обставина підтверджується розпискою ОСОБА_3 як власника будинку, з якої вбачається, що в рахунок оплати вартості будинку він отримав 20 000 грн.

Факт підпису розписки ОСОБА_3 підтверджується висновком судово- почеркознавчої експертизи № 258 від 14 жовтня 2011 року (а.с.80).

За умовами договору ОСОБА_3 передав позивачу спірний житловий будинок. ОСОБА_5 в свою чергу почав ним користуватися та здійснив роботи по встановленню газового лічильника і витратив 809 грн.47 коп., що підтверджується квитанцією та кошторисом про вартість робіт.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2011 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів апеляційного суду Миколаївської області від 18 травня 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі продажу житлового будинку дійсним та права власності на вказаний будинок відмовлено.

А тому, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 договір купівлі продажу житлового будинку є нікчемним через невідповідність його вимогам закону.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Тобто, грошові кошти, отримані ОСОБА_3 без достатньої правової підстави, підлягають поверненню.

19 грудня 2007 року ОСОБА_3 помер.

Відповідач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином померлого ОСОБА_3 та є його спадкоємцем І черги. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спірний будинок. Вартість спадкового майна, згідно довідки КП ММБТІ складає 48 937 грн. (а.с.94).

Відповідно до ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, установленому ст. 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідач 15 лютого 2008 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини тобто прийняв її , але не отримав свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Встановивши, що ОСОБА_3С ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення 20 000 грн. в рахунок вартості успадкованого майна.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3 про те, що він не є спадкоємцем померлого, оскільки не отримав свідоцтво про право на спадщину, є необґрунтованими. Стаття 1269 ЦК України передбачає прийняття спадщини з моменту подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не зясував вартість майна, одержаного у спадщину, також є безпідставними. Згідно довідки КП ММБТІ вартість спадкового майна складає 48 937 грн.

Також є безпідставними посилання в апеляційній скарзі на пропуск позивачем строку предявлення вимог до спадкоємця. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існував спір щодо визнання угоди купівлі продажу вказаного житлового будинку дійсним. Даний спір вирішено рішенням суду, яке набрало законної сили 18 травня 2011 року, а тому строк, передбачений ст.. 1281 ЦК України слід відраховувати з 18 травня 2011 року.

Відмовляючи у стягненні витрат на придбання та встановлення газового лічильника та у зверненні стягнення на майно спадкодавця суд виходив із безпідставності таких вимог.

Проте, такий висновок суду суперечить положенням Гл.86 ЦК України та наявним у справі доказам.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_5 поніс витрати на придбання та встановлення газового лічильника, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 8).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3

Відповідач відмовляється в добровільному порядку сплатити понесені витрати в рахунок вартості будинку та газового лічильника.

За наведеного, у суду не було підстав для відмови у стягненні 809 грн. 47 коп. та накладенні стягнення на суму 20 809 грн. 47 коп.

Тому рішення суду в цій частині відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню і ухвалення в цій частині нового рішення, яким стягнути 809 грн. 47 коп. витрат на встановлення газового лічильника та накласти стягнення на майно спадкодавця в сумі 20 809 грн. 47 коп.

Вимоги про стягнення суми, сплаченої в рахунок вартості будинку з урахуванням індексу інфляції на підставі ст. 625 ЦК України, суд вірно вважав, що не підлягають задоволенню, оскільки дана норма закону до спірних правовідносин не може бути застосована.

А тому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 в цій частині є безпідставними.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки сума задоволених вимог складає 20 809 грн. 47 коп., то з ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути 208 грн. судового збору.

Керуючись статтями 303, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 30 листопада 2011 року в частині вимог про накладення стягнення в сумі 20 000 грн. в рахунок вартості будинку, вартості лічильника та судових витрат скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про накладення стягнення на спадкове майно задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 20 809 грн. 47 коп. наклавши стягнення на майно спадкодавця ОСОБА_3, який помер 19 грудня 2007 року в сумі 20 809 грн. 47 коп., передане спадкоємцю ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 280 грн. судового збору.

В іншій частині вказане рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді