справа№ 2014/1468/2012
пр.№ 2/2014/455/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2012 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Шахової В.В.,

за участю секретаря судового засідання -Заводовського П.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зміївської міської ради Харківської області, третя особа Зміївська державна нотаріальна контора в Харківській області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Зміївської міської ради Харківської області, третя особа Зміївська державна нотаріальна контора в Харківській області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, при цьому вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2. Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 як доньки та матері підтверджується свідоцтвом про народження. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 залишилася ОСОБА_1, оскільки братів, сестер та батька вона не мала, про що в свідоцтві про народження графа „Батько" не заповнена.

За життя ОСОБА_2 була власником житлового будинку АДРЕСА_1. Рішенням Зміївської міської ради трудящих від 14 вересня 1972 року ОСОБА_2 було виділено земельну ділянку в АДРЕСА_1, про що з ОСОБА_2 було укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки, посвідчений Зміївською держнотконторою 7 грудня 1972 року р-р №3150. В 1973 році житловий будинок було збудовано. Таким чином, позивачка вказує на те, що вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті її матері, спадщину прийняла належним чином, так як звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою, а також прийняла спадщину фактично, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном.

Однак, нотаріальна контора не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на нерухоме майно, тому позивачка просить визнати за нею ОСОБА_1, право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_2 у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями.

ОСОБА_1 у судове засідання не з*явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з*явився, подав до суду заяву про те, що проти позову не заперечує та просить розглядати справу за його відсутності.

Представник третьої особи у судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи повідомленний належним чином, про свідчить підпис у явочному листі.

Відповідно до ст.130 ЦПК України у попередньому судовому засіданні судове рішення може ухвалюватись у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди.

Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-ВЛ №211985, яке видане 14 січня 2000 року Зміївським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, про що в книзі реєстрації смертей зазначеного відділу 14 січня 2000 року зроблено відповідний актовий запис за №16./а.с.8/

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 як доньки та матері підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №7 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2. /а.с.7,6/

За життя ОСОБА_2 була власником житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується технічним паспортом на садибний /індивідуальний/ житловий будинок, який міститься в інвентаризаційній справі №2540 в КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації" та довідкою №1404 від 4 червня 2010 року КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації"./а.с.10-14,15/

З довідки БТІ вбачається, що рішенням Зміївської міської ради трудящих від 14 вересня 1972 року ОСОБА_2 було виділено земельну ділянку в АДРЕСА_1, про що з ОСОБА_2 було укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки, посвідчений Зміївською держнотконторою 7 грудня 1972 року р-р №3150. В 1973 році житловий будинок було збудовано. /а.с.15/

Відповідно до довідки з Зміївської державної нотаріальної контори встановлено, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, до нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини 27 травня 2000 року доньки померлої -ОСОБА_1, що мешкала в АДРЕСА_2

Факт належності померлій ОСОБА_2 житлового будинку підтверджено договором про надання земельної ділянки у безстрокове користування від 7 грудня 1972 року./а.с.22/

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 передбачався Перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР в п. 14 якого зазначено "Нотаріально посвідчені договори про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку ".

Цей перелік втратив чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу N 56 ( z0031-96 ) від 13.12.95 р.

Таким чином, на підставі зазначеної інструкції договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки є правовстановлюючим документом, якщо він був укладений у строк з 31.01.66 по 13.12.95 р. В зв'язку з чим, цей договір може підтверджувати належність будинку померлому.

Одним із правовстановлюючих документів, передбачених Тимчасовим Положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 18.02.2002 року № 157/6445 є рішення суду про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна.

Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця /стаття 17 цього Кодексу/, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти /у тому числі усиновлені/, дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 526, 529 ч. 1, 549 ч. 1 п. 1 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, ст.ст. 3, 61, 114 ЦПК України,-

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Зміївської міської ради Харківської області, третя особа Зміївська державна нотаріальна контора в Харківській області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_2 у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя