Справа № 0418/6632/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2012 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Ткаченко А.О.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

третьої особи - ОСОБА_2

прокурора - Третельницької О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа -ОСОБА_5, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що відповідачка не займається вихованням своєї малолітньої дитини -сина ОСОБА_3, не піклується про стан її здоров'я, фізичний та моральний розвиток. Даний факт підтверджується характеристикою адміністрації "Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №77", який відвідував малолітній ОСОБА_3, мати дитини ОСОБА_4 майже не відвідувала садок, не цікавилась розвитком дитини. Згідно довідки міської поліклініки №5 від 11.06.2012 року відповідачка перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоідів, синдром залежності. Відомості про батька дитини внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Рішенням виконкому Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради №158 від 13.07.2012 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав відповідачку по відношенню до її малолітнього сина. В зв'язку з цим, вважають, що наявні передбачені ст.164 СК України підстави для позбавлення батьківських прав та просили позбавити батьківських прав відповідачку по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3, а також стягнути з неї аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до повноліття дитини, на користь закладу чи особи, куди дитину буде влаштовано, накласти заборону відчуження майна та житла за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та, посилаючись на викладені в позові підстави, просив суд задовольнити останню.

Представник прокуратури в судовому засіданні підтримав позовну заяву та просив її задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка до суду не з'явилась. В наданій заяві просила провести розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що не заперечує проти позову та позбавлення її батьківських прав.

Третя особа -ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позов та просила задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, прокурора, третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_4 є матірю малолітньої дитини -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька дитини записані у відповідності до ч.1 ст.135 СК України (а.с.3).

Згідно довідки міської поліклініки №5 від 11.06.2012 року ОСОБА_4 перебуває на обліку в лікаря-нарколога з діагнозом: психічні поведінкові розлади внаслідок вживання опіоідів, синдром залежності (а.с.7)

Згідно листа "Дошкільного навчального закладу (ясла-садок)"№77, який відвідував малолітній ОСОБА_3, мати дитини ОСОБА_4 майже не відвідувала садок, не цікавилась розвитком дитини.

Рішенням виконавчого комітету Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради №158 від 13.07.2012 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав відповідачку по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_3 (а.с.6).

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до п.п.2,4 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами.

Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має орган опіки та піклування.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства"виховання в сім'ї є першо-основою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як зазначено в абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд вважає, що позивачем доведено факт не виконання відповідачкою своїх батьківських обов'язків, ухилення від участі у вихованні дитини, належному догляді та утриманні останньої.

За таких обставин, оскільки відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, матеріально дитину не забезпечує, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та не бажає цього робити, про що свідчить її заява, в якій остання не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення відповідачки батьківських прав є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

В звязку з чим, слід позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно її малолітнього сина -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини на користь закладу чи особи, куди дитину буде влаштовано, то в цій частиіні в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначив представник позивача, на теперішній час малолітній ОСОБА_3 проживає в сім'ї бабусі -ОСОБА_5, яка займається його утриманням та вихованням, бажає встановити опіку над дитиною.

Тобто дитина на момент розгляду вказаної справи не знаходиться в державному закладі, опікуна їй в передбаченому законом порядку не призначалось, що позбавляє суд можливості визначити стягувача на користь якого будуть стягуватись аліменти в подальшому на утримання дитини.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині заявлені передчасно та в їх задоволенні слід відмовити, що не позбавляє в подальшому осіб, які мають на це право за законом, звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.248 СК України дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону.

Відповідно до Закону України ст.32 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування"за дітьми сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особам з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст.71 Житлового кодексу України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України "Про охорону дитинства"суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Відповідно до ч.3 ст.25 вказаного закону у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки

сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї.

З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, враховуючи, що малолітній ОСОБА_3 залишився без батьківського піклування, з метою захисту його житлових прав, слід накласти заборону відчуження майна та житла останнього, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.150,164,165,248 СК України, ст.ст.12,17,25 Закону України "Про охорону дитинства", ст.32 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", ст.71 ЖК України, ст.ст.10,11,58-61,88,169,212-215,224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа -ОСОБА_5, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів -задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно її малолітнього сина -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Накласти заборону відчуження майна та житла малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з відповідачки ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Ю.Казак