АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/7995/12 Справа № 2-3914/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Прозорова М.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Пономарь З.М., Ремеза В.А.

при секретарі: Горлаковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

Товариства з обережною відповідальністю Юрпак

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обережною відповідальністю Юрпак про визнання трудових прав порушеними і стягнення виплат, що випливають з трудових правовідносин,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2010 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ТОВ Юрпак про визнання трудових прав порушеними і стягнення виплат, що випливають з трудових правовідносин.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що з вересня 2006 року працювала на підприємстві ТОВ «Юрпак». Відповідач не оформив її на роботу та при звільнені не заповнив трудову книжку, не провів всі належні працівникові

оплати.

Тому ОСОБА_2 просила суд визнати порушеними її трудові права підприємством

«Юрпак»; стягнути з відповідача на її користь суму невиплаченої щорічної відпустки за 24 дні у розмірі 511,90 грн., суму за відпрацьовані надурочно години у розмірі 19197,0 грн., вихідну допомогу за 3 місяці у розмірі 6044,7 грн., внаслідок порушення підприємством «Юрпак»законодавства про працю, а також у відшкодування моральної шкоди - 20000 грн., оскільки з вини відповідача було порушено звичайний уклад її життя та на сьогодні вимагає

додаткових зусиль для організації її життя.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2012 року позовні задоволені частково.

Суд стягнув з ТОВ «Юрпак»на користь ОСОБА_2 суму невиплаченої щорічної відпустки у розмірі 1611 грн. 90 коп., вихідну допомогу за три місяці внаслідок порушення трудових прав працівника у сумі 6044 грн. 70 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди - 3000 грн. 00 коп., а всього - 7659 грн. 60 коп.

Також суд стягнув з ТОВ «Юрпак»на користь держави судовий збір у сумі 282 ж. 30 коп.

Суд відмовив в решті позовних вимог ОСОБА_2 (а.с. 148-150).

З таким рішенням ТОВ Юрпак не погодилася і звернулася з апеляційною скаргою, в який ставить питання про скасування рішення суду та постанову нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права /а.с. 177-182/.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню у частині стягнення вихідної допомоги , з постановленням нового рішення згідно п. 3 с. 309 ЦПК України, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з вересня 2006 року позивачка працює на підприємстві ТОВ «Юрпак».

Дані обставини підтверджуються пропуском зі штрих-кодом на імя позивачки (а.с.7), направленнями ТОВ «Юрпак» на обовязків медичний огляд ОСОБА_2В.(а.с.9), наказом від 30.06.2009 року про накладення на позивачку штрафу (а.с. 12), табелями робочого часу (а.с. 14-20), квитанціями (а.с.21), рухом операції на рахунку ОСОБА_2 (а.с.22-25), податковими розрахунками (а.с.85-87).

Профспілки чи комісії по трудових спорах на підприємстві відповідача не існує.

З листопада 2008 року наказом від 20.11.2008 р. на підприємстві відмінили оплату лікарняних листів і право на 24-денну щорічну відпустку (а.с.13).

В суді ОСОБА_2 пояснила, що відповідач відмовив у додатковій відпустці на заочне навчання, тому вона використовувала для цього щорічну відпустку і відпустку за свій рахунок. Про намір взяти відпустку з 01.11.2009 року по 24.11.2009 року вона попередила керівника відділу за дві неділі і написала відповідну заяву, але в усіх навчальних закладах був встановлений карантин, навчання відмінили на невизначений строк, тому 03.11.2009 року написала заяву про звільнення з дня закінчення відпустки - 24.11.2009 юку за власним бажанням. Заробітну плату за жовтень 2009 року вона отримала 30.11.2009 р., виплату за відпустку не отримала, а про нараховані суми при звільненні її не повідомили ні письмово ні усно.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення з ТОВ «Юрпак»на користь ОСОБА_2 суми невиплаченої щорічної відпустки у розмірі 1611 грн. 90 коп., та моральної шкоди у розмірі - 3000 грн. 00 коп.

Що стосується рішення у частині стягнення з ТОВ «Юрпак»на користь ОСОБА_2 вихідної допомоги за три місяці внаслідок порушення трудових прав працівника у сумі 6044 грн. 70 коп., то з таким висновком колегія суддів не може погодитися, оскільки він не відповідає матеріалам справи та вимогам діючого законодавства.

Так, згідно ст. 44 КЗпП України, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

Згідно із ч. 3 ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 наказом № 124/к від 31.10.2008 року була звільнена з роботи за ст. 38 КЗпП України, без зазначення підстав, указаних у ч. 3 наведеної статті; цей наказ є чинним, його не скасовано, а ОСОБА_2 будь-яких вимог про визнання незаконним зазначеного наказу не заявляла.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції у частині стягнення на користь ОСОБА_2 вихідної допомоги за три місяці внаслідок порушення трудових прав працівника у сумі 6044 грн. 70 коп. не відповідають вимогам чинного законодавства України й обставинам справи іі вважає за необхідне у вказаної частині рішення скасувати, та постановити нове рішення про відмову у задоволенні даних позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,315,319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обережною відповідальністю Юрпак задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2012 року у частині стягнення вихідної допомоги скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до Товариства з обережною відповідальністю Юрпак про стягнення вихідної допомоги.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: