АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0413/2980/12
Справа 2/413/2359/12 Головуючий у першій інстанції
Провадження № 22-ц/491/2650/12 Тимошенко Т.І.
Категорія № 31 (Ш) Доповідач - Барильська А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді : Барильської А.П.,

суддів : Грищенко Н.М., Зубакової В.П.,

при секретарі - Євтодій К.С.

за участю : позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 липня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про додаткове стягнення грошових коштів у зв'язку з не виконанням рішення суду,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про додаткове стягнення грошових коштів у зв'язку з не виконанням рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20 квітня 1999 року стягнуто з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди 8340 грн. та солідарно з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 у відшкодування моральної шкоди 3800 грн., спричиненої злочином.

Дане рішення суду не виконане. Стягувач ОСОБА_5, що є її чоловіком, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка. У зв'язку із ухилянням відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 від виконання рішення суду, просить стягнути на її користь індекс інфляції за спричинену матеріальну шкоду з відповідача ОСОБА_3 34177,26 грн., та стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 на її користь індекс інфляції за спричинену моральну шкоду 15 572,38 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 липня 2012 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про додаткове стягнення грошових коштів у зв'язку з не виконанням рішення суду.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Зокрема, вважає, що суд безпідставно відмовив в задоволені позову у зв'язку із пропуском строку позовної давності, оскільки право на вимогу у неї виникло з 29 лютого 2012 року після поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду підлягає зміні в частині мотивів відмови у задоволенні позову, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з відсутності вини відповідачів у невиконанні рішення та дійшов висновку, що позивач пропустила строк для зверненням до суду з даними вимогами після прийняття спадщини.

Однак, колегія суддів не може погодитися із наведеними мотивами відмови у задоволенні позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20 квітня 1999 року на користь ОСОБА_5 стягнуто у відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 8340 грн. з відповідача ОСОБА_3, та у відшкодування спричиненої моральної шкоди 3800 грн. солідарно з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

16 серпня 1999 року ОСОБА_5 отримав виконавчі листи та надав їх до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції. Однак, рішення суду на даний час не виконане, всі виконавчі документи були втрачені. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_2, яка є дружиною ОСОБА_5, прийняла спадщину після смерті чоловіка. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 29 лютого 2012 року, позивачу ОСОБА_2 було поновлено строк для пред'явлення виконавчого листа за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20.04.1999 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до виконання.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилалася на те, що розмір спричиненої матеріальної та моральної шкоди підлягає індексації, оскільки не відшкодований відповідачами до теперішнього часу.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року, з подальшими змінами, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

Підтримка купівельної спроможності соціальних виплат, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму, здійснюється шляхом перегляду їх розміру у зв'язку із зростанням прожиткового мінімуму відповідно до законодавства

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У передбачених даною нормою випадках у разі підвищення вартості життя індексація здійснюється на підставі норм зазначеного Закону та відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. N 1078. Відповідно до цього Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, індексації не підлягає.

У зв'язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати проводиться відповідне збільшення розміру відшкодування на суму пропорційно збільшенню мінімальної заробітної плати.

При цьому, індексації та збільшенню підлягають суми відшкодування шкоди, що не мають характеру разової виплати.

Таким чином, на стягнуті за рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 20.04.1999 року, на підставі ст. 48, 50 Закону України «Про власність», ст.ст. 148 440-1 ЦК України в редакції 1963 року, суми на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, не поширюється дія вище зазначених норм закону, стягнуті суми мають разовий характер.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими і в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог, у зв'язку з чим, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - зміні в частині мотивів відмови у задоволенні позову

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, ст.ст. 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 липня 2012 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову ОСОБА_2.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді