№2/0514/2170/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2012 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого одноособово судді Діденко С.О.

при секретарі Сухіна О.Ю.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Білицької міської ради Донецької області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2012 року ОСОБА_2 звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до Виконавчого комітету Білицької міської ради Донецької області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 12 листопада 1997 року померла моя матір ОСОБА_3.

Після смерті матері ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з квартири, що розташована за адресою в АДРЕСА_1.

Матір позивачки ОСОБА_3 за життя 10 січня 1993 року склала заповіт на імя позивачки, з якого виходить що матір заповідає квартиру за адресою м. Білицьке АДРЕСА_2 ОСОБА_2 За даними Добропільської державної нотаріальної контори цей заповіт не змінено та не скасовано.

В силу обставин, які вона не має можливості змінити, позивачка оформити спадщину в нотаріальній конторі в передбаченому законом порядку, пропустила строк звернення до суду, бо вважала, що фактично прийняла спадщину, бо періодично мешкає в квартирі, доглядає за квартирою, сплачує комунальні послуги та проводить необхідні ремонтні роботи.

Позивачка в позовній заяві просить визнати право власності за нею у порядку спадкування на квартиру №3 будинку №24 в м. Білицьке вул. Радянській.

Представник позивача ОСОБА_1, який діє на підставі угоди, просить задовольнити вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі.

Позивач, представник відповідача в судове засідання не зявились, представник відповідача надав листа з проханням розглянути справу в їх відсутність, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Інтереси позивача представляє представник позивача ОСОБА_1 на підставі угоди.

Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає можливим розглянути справу в відсутність позивача, представника відповідача.

Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, вислухавши думку представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позиція суду підтверджується наступним.

Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом України

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні встановлено:

Згідно до ст. 114 ЦПК України, виключної підсудністю є позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Спірна квартира розташована за адресою в АДРЕСА_3, тобто на території Добропільського району.

У судовому засіданні встановлено:

Матір позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 померла 12 листопада 1997 року, про що було видано свідоцтво про смерть та зроблені відповідні актові записи у книзі реєстрації актів про смерть. (свідоцтво про смерть І-НО №242487 виданого 12 листопада 1997 року Виконкомом Білицької міської Ради м. Добропілля Донецької області).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_3 записана матір'ю позивачки (свідоцтво про народження НВ №588568 від 16 січня 1957 року, місце реєстрації м. Бугульма Татарстан).

Матір позивачки ОСОБА_3 склала заповіт на імя позивачки, з якого виходить що матір заповідає їй квартиру за адресою в АДРЕСА_4. За даними Добропільської державної нотаріальної контори цей заповіт не змінено та не скасовано.

Згідно ст. 321 ЦК України і ст. 41 Конституції України право власності є нерушимим. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійснення.

Згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі вказаної статті Цивільного кодексу України позивач є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки ОСОБА_2 є дочкою померлої ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження від 16 січня 1957 року.

Як вбачається зі ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин, і згідно вказаної норми закону заповіт ОСОБА_3 не оскаржено в установленому законом порядку, тому він є чинним.

У зв'язку з викладеним, суд вважає, що вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 14, 130, 209, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 321, 328, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Білицької міської ради Донецької області про визнання права власності на спадкове майно, - задовольнити.

Визнати право власності за гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ід.номер НОМЕР_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 12 листопада 1997 року, на квартиру АДРЕСА_5.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів після проголошення рішення.

Складено одноособово у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Копію рішення направити позивачу, відповідачу, для відома.

Головуючий суддя С.О.Діденко

08.11.2012