У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів: Парапана В.Ф.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Сенчук А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на ухвалу Любашівського районного суду Одеської області від 07 грудня 2011 року та на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 07 грудня 2011 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення витрат на догляд та поховання спадкодавця,-

в с т а н о в и л а:

16 листопада 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення витрат на догляд та поховання спадкодавця. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона здійснювала догляд за ОСОБА_5, тому відповідачі, як спадкоємці повині їй сплатити половину мінімальної заробітної плати, щомісячно за три роки в розмірі 7 200 гривень, а також витрати на поховання ОСОБА_6 в сумі 3 117 гривень, які просила стягнути з відповідачів з підстав зазначених у позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідачів позов не визнав, вказуючи на те, що відповідачі не являються спадкоємцями після смерті ОСОБА_6, спадкоємцем після її смерті був її син ОСОБА_5, який помер 03.06.2010 року, на підставі чого просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 07 грудня 2011 року провадження у даній справі в частині стягнення витрат на поховання в розмірі 3 117 гривень закрито.

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 07 грудня 2011 року в задоволені позову в частині стягнення витрат на догляд відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення та ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, мотивуючи це тим, що рішення та ухвала прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання апеляційної інстанції не з'явилася відповідачка по справі ОСОБА_4, але про розгляд справи вона сповіщалася належним чином, документи підтверджуючі поважність причини неявки до суду нею надано не було. Тому у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України її неявка в суд не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та пояснення на апеляцію ОСОБА_2, заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки рішення та ухвала суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Закриваючи провадження у даній справі в частині стягнення витрат на поховання суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, адже 25 січня 2011 року Любашівським районним судом Одеської області було винесено рішення, яке набрало законної сили, по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_7 (після шлюбу прізвище ОСОБА_4) предметом розгляду якого було стягнення витрат на поховання ОСОБА_6

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет спору і з тих самих підстав, то суд закриває провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 березня 2008 року померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7).

Довідкою Сергіївської сільської ради Любашівського району Одеської області № 371 від 14 липня 2011 року підтверджується, що ОСОБА_2 дійсно проводила догляд за померлою ОСОБА_6 у період з 2000 року по 2008 рік (а.с. 8).

Положенням ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Як встановлено судом першої інстанції, після смерті ОСОБА_6 спадкоємцем був її син ОСОБА_5

18 червня 2009 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 29).

Позивачка ОСОБА_2 не побажала скористатися своїм правом на предявлення позову до ОСОБА_5, за його життя, як спадкоємиця першої черги після смерті ОСОБА_6

В силу ст. 1232 ЦК України обовязок по відшкодуванню витрат покладається лише на спадкоємців. Однак, за відповідачами по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно рішення Любашівського районного суду Одеської області від 21 жовтня 2011 року визнано право власності, за кожним, на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями вартістю 7 433, 50 гривень, який розташований в с.Нововоздвиженка Любашівського району Одеської області, що залишився в спадщину після смерті ОСОБА_5, який він успадкував після смерті ОСОБА_6

За таких обставин, доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню не заслуговують на увагу, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи, оскільки відповідачі по справі є спадкоємцями після смерті ОСОБА_5, а не ОСОБА_6, таким чином позивачка не надала суду належних доказів по справі та не обґрунтувала свої позовні вимоги.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції вірно послався на норми закону, що регулюють правовідносини, які виникли між сторонами, перевірив усі докази по справі та зробив вірний висновок про відмову у задоволенні позовних вимог.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що законних підстав для скасування рішення та ухвали суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, ухвалу Любашівського районного суду Одеської області від 07 грудня 2011 року та рішення Любашівського районного суду Одеської області від 07 грудня 2011 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір за розгляд справи 107 грн. 30 коп. на розрахунковий рахунок: Отримувач: ГУ ДКУ в Одеській області; Код ; МФО 828011; Банк отримувач: ГУ ДКУ в Одеській області; Р/р 0007.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справа протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М.Драгомерецький

ОСОБА_8

ОСОБА_1