Дата документу Справа №
Справа № 22 - 3835 / 2012 р. Головуючий у 1 інстанції: Холод Р.С.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

« 16 » серпня 2012 року. м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.А.

Суддів: Подліянової Г.С..

ОСОБА_2

При секретарі: Буримі О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 13.07.2011 року він біля двору свого будинку №43 по вул. Зеленогірській у м. Запоріжжі поставив належний йому автомобіль «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_1, на який скоїв наїзд неповнолітній ОСОБА_5 на автомобілі «Москвич». Відповідач запропонувала йому разом зі своїм сином - ОСОБА_6 та батьком ОСОБА_5 - ОСОБА_7 якісно відремонтувати йому автомобіль. 18.07.2011 року відповідач із ОСОБА_6 знайшли приватного підприємця ОСОБА_8, який взявся відремонтувати його пошкоджений автомобіль.

Коли автомобіль повернули , позивач виявив, що ремонт був проведений неякісно. При заміні деталей кузова, не були витримані певні розміри та технологія встановлення деталей, тому в автомобілі маються суттєві перекоси, які впливають на роботу механізмів автомобіля. Під час ремонту було пошкоджено скло автомобіля, розрядився акумулятор. У зв'язку з тим, що автомобіль позивача під час ремонту стояв неприкритим, дощова вода потрапила до кузова автомобілю, через що можлива корозія металу днища автомобіля. Крім того, позивач самостійно сплачував грошові кошти за виготовлення пошкодженого реєстраційного номеру автомобіля, робив діагностику передніх коліс та кузова автомобіля. Таким чином, ОСОБА_3 просить суд стягнути з відповідача - ОСОБА_4, як бабусі неповнолітнього ОСОБА_9 і особи, яка є опікуном останнього, матеріальну шкоду у розмірі 11 022 грн. 38 коп., зобов'язати відповідача замінити лобове скло, звукові клаксони, встановити автомобільний нагрівач повітря, дефлектор, фартух заднього колеса, або компенсувати за вказані запчастини у грошовому еквіваленті.

Також, враховуючи, що автомобіль позивача повинен був перевозити будівельні матеріали в ході будівельних робіт частини його будинку, а дорожньо-транспортна подія зіпсувала плани позивача та він повинен був будівельні матеріали перевозити на інших машинах, а інколи переносити на собі, позивач дуже переживав щодо неякісного ремонту

автомобілю, тому зазначені обставини відразу вплинули на стан його здоров'я. У зв'язку з цим, ОСОБА_3 просить суд стягнути моральну шкоду з відповідача у сумі 10 000 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29 травня 2012 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволені позову ОСОБА_3 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, районний суд виходив з того, що відповідачка ОСОБА_4 не є належним відповідачем по справі, а тому не може відповідати за зазначеним позовом, а позивач не заявляв клопотання про притягнення до справи належного відповідача або залучення у справі іншу особу в якості співвідповідача, наполягав на стягнення матеріальної і моральної шкоди саме з ОСОБА_4

З таким висновком суду першої інстанції можна погодитись виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.07.2011 року ОСОБА_9 скоїв дорожньо-транспортну пригоду за адресою м. Запоріжжя, вул. Зеленогірська. 43 та пошкодив автомобіль ВАЗ 21043, реєстраційний номер Ар 6545Ва, який відповідно до технічного паспорту належить позивачу ОСОБА_3

Згідно свідоцтва про народження серія 1-ЖС № 326581 від 12.12.1996 року ОСОБА_9 народився 14.11.1996 року, тобто на момент скоєння ДТП йому виповнилося повних 14 років. Відповідно до вказаного свідоцтва батьками ОСОБА_9 є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ( а.с. 60).

19.03.2009 року мати ОСОБА_9 ОСОБА_11 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 139467 від 20.03.2009 року (а.с. 61).

Відповідно до ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа у віці від 14 до 18 років відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. В даному випадку відповідальність батьків є додатковою або субсидіарною, тобто вони відповідають перед потерпілим у тій частині, в якій не можуть відповідати самі неповнолітні через відсутність у них майна, достатнього для відшкодування шкоди. Тобто потерпілий спочатку зобовязаний предявити вимогу до неповнолітньої особи, яка завдала шкоду, а в разі незадоволення цієї вимоги в повному обсязі або у частині до батьків неповнолітнього. При цьому відповідальність батьків неповнолітнього припиняється після досягнення завдавачем шкоди повноліття, навіть якщо до цього моменту шкода не була відшкодована ними в повному обсязі.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4І, яка є опікуном ОСОБА_9 на підставі рішення Комунарівського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2010 року (а.с. 58).

Натомість відповідно до ст. 1183 ЦК України батьки зобовязані відшкодовувати шкоду завдану дитиною , щодо якої вони були позбавлені батьківських прав, протягом трьох років після позбавлення їх батьківських прав, якщо вони не доведуть, що ця шкода не є наслідком невиконання ними своїх батьківських обовязків.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2010 року ОСОБА_10.Ю. позбавлений батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_9 (а.с. 58), тобто на момент скоєння ДТП, а саме 13.07.2011 року ще не пройшло три роки.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль Москвич 2140, яким керував неповнолітній ОСОБА_9 належав колишньому чоловікові відповідачки ОСОБА_4 ОСОБА_12 В судовому засіданні було встановлено, що після смерті ОСОБА_12 автомобіль знаходився у розпорядженні батька ОСОБА_9 - ОСОБА_10, який повинен був контролювати його схоронність. Неповнолітній ОСОБА_9 без всяких перешкод взяв в гаражі автомобіль 13.07.2011 року та керував ним, що свідчить про те, що заподіяна шкода є наслідком невиконання своїх батьківських обовязків саме ОСОБА_10

Згідно зі ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Виходячи з положень зазначеної норми закону суд може замінити первісного відповідача, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучити до участі у справі іншу особу в якості співвідповідача саме за клопотанням позивача.

Як вбачається з матеріалів справи під час судового розгляду справи заяви про заміну відповідача з боку позивача не надходило, на пропозицію суду щодо заміну відповідачів позивач не погодився.

Оскільки відповідачем по справі повинен бути сам неповнолітній ОСОБА_9 , а в разі відсутності у нього майна, достатнього для відшкодування шкоди відповідальність повинен нести його батько ОСОБА_10, позивач не заявляв клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, або залучення у справі інших осіб в якості співвідповідачів, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_4, що не перешкоджає йому звернутися з позовом до належних відповідачів.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що судом ухвалене законне і обґрунтоване рішення, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права є неспроможними та необґрунтованими і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29 травня 2012 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: