АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/6098/12 Справа № 2/401/2292/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2012 року

24 липня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Пономарь З.М., Ремеза В.А.

при секретарі: Приймаковій М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк, третя особа Управління з питань захисту прав споживачів департаменту споживчого ринку і сфери послуг Дніпропетровської міської ради про визнання кредитного договору частково недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2012 року та постановити нове рішення про задоволення його позовних вимог. (а.с. 51-54).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 5 квітня 2012 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк, третя особа Управління з питань захисту прав споживачів департаменту споживчого ринку і сфери послуг Дніпропетровської міської ради про визнання кредитного договору частково недійсним /а.с.47-49/

Як на підстави апеляційній скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно зясовані обставини, що мають значення для справи (а.с.51-54).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 серпня 2008 року між ЗАТ «Альфа-банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-банк» та позивачем був укладений кредитний договір №490084838 на придбання транспортного засобу, згідно якого відповідачем видано позивачу кредит у розмірі 28029,98 доларів США строком до 21.08.2013 р. зі сплатою відсотків за користування ним у мірі 18,5 % річних.

Відповідно до п. 11 вказаного кредитного договору судовий захист прав та законних інтересів, які мають сторони в зв'язку з договором, в тому числі розгляд та вирішення спорів, які виникають при виконанні або припиненні кредитного договору, включаючи спори про відшкодування завданим порушенням кредитного договору, та недійсність (неукладеність) договору, підлягають остаточному вирішенню у Постійнодіючому третейському суді при Всеукраїнській громадської організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у відповідності до його Регламенту.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ Альфа-Банк, про визнання вказаного пункту кредитного договору недійсним, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що п.11 спірного кредитного договору не суперечать чинному законодавству України і що третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що п.11 спірного кредитного договору порушує його права - безпідставні.

Відповідно до ст. 17 ЦПК України сторони мають право передати спір розгляд третейського суду, крім випадків встановлених законом.

Згідно ст. 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або /фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав. Згідно з ч.І 12 цього Закону третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. На час виникнення спірних правовідносин вказаний закон діяв в редакції 10.01.2008 року і не містив заборони на укладення третейської угоди.

Рішенням Конституційного Суду України № 1-рп/2008 від 10.01.2008 року визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду крім випадків, встановлених законом, оскільки гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ст. 55 Конституції України). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ст. ст. 22,64 Конституції України).

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи ОСОБА_2 не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: