Номер провадження № 22-ц/1590/7849/12
Головуючий у першій інстанції Гуревський
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2012 м. Одеса

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Сєвєрової Є.С., Цюри Т.В.,

при секретарі судового засідання Кушнір М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 05 червня 2012 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства „ВТБ Банк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення солідарно з відповідачів суми боргу за кредитним договором, відсотків за користування коштами, пені за користування коштами, посилаючись на такі обставини. 26 вересня 2007 року сторони уклали кредитний договір № 13.21-10/07-КИ, укладеного в рамках Генеральної угоди № 10 від 26.09.2007 року, за умовами якого позивач надав ОСОБА_1 грошові кошти в іноземній валюті в сумі 152 000,0 доларів США на строк користування кредитними коштами до 23 вересня 2014 року включно зі сплатою 14% річних, відповідно до додаткової угоди №1 від 18.12.2008 року до кредитного договору №13.21-10/07-КИ від 26.09.2007 року, із сплатою 18% річних, із цільовим використанням: на придбання не жилого офісного приміщення, будівельний №58, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Рекордна, буд. 68, а відповідач зобовязався сплачувати мінімальні платежі, встановлені договором. В забезпечення виконання зобовязань щодо погашення кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, повязаних із порушенням умов кредитного договору, згідно п. 8.3 кредитного договору, банк укладає в день укладення цього договору з ОСОБА_1, з ОСОБА_2 договори іпотеки, та з ОСОБА_2 договір поруки №13.21-10/07-ДП1, з МПП „Елмікс договір поруки №13.21-10/07-ДП2. Відповідно до договору поруки поручителі поручилися за виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань у повному обсязі. У звязку з тим, що позичальник належним чином свої обовязки не виконує, станом на 02.12.2009 року виникла прострочена заборгованість за кредитним договором, на підставі цього позивач вимагає стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором і судових витрат на розгляд справи. У наступному судовому засіданні представник позивача надав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, посилаючись не те, що станом на 08.10.2010 року загальна сума позовних вимог становить 1186958,30 грн., яка складається з: суми основного кредиту 118586,02 доларів США, що за курсом НБУ становить 938003,56 грн., суми процентів за користування кредитними коштами 25370,78 доларів США, що за курсом НБУ становить 200680,34 грн., суми штрафних санкцій нарахованих на прострочену суму кредиту відповідно до п. 8,1 договору 10038,06 грн., суми штрафних санкцій нарахованих на прострочену суму відсотків відповідно до п. 8,1 договору 22360,42 грн., суми інфляційних нарахувань за несвоєчасну сплату процентів за кредитним договором 11 198,79 грн., суми інфляційних нарахувань за несвоєчасну сплату простроченої суми кредиту за кредитним договором 4 677,13 грн., а також судові витрати на розгляд справи.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2010 року, позовні вимоги ПАТ ВТБ Банкбуло задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, Малого приватного підприємства „Елмікс на користь Публічного акціонерного товариства „ВТБ Банк в особі Відділення „Одеська регіональна дирекція ПАТ ВТБ Банк заборгованість за кредитним договором № 13.21-10/07-КИ від 26 вересня 2007 року в сумі 1171082,50 грн. та судові витрати в сумі 1820,0 грн.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2010 року за заявою відповідача заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2010 року було скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку.

До Малиновського районного суду м. Одеси ПАТ ВТБ Банкзвернувся з заявою про збільшення розміру позовних вимог до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Малого приватного підприємства Елмікс, посилаючись на те, що відповідно до п. 8.1 Кредитного договору № 13.21-10/07-КИ від 26.09.2007 року, у разі прострочення Позичальником зобовязань з погашення кредиту та/або сплати процентів за ного заборгованість становить 4 (чотирьох) і більше банківських днів, пеня нараховується за весь моменту виникнення прострочених зобов'язань. Відповідач повинен сплатити на користь Позивача заборгованість за Кредитним договором № 13.21-10/07-КИ від 26.09.2007 року, укладеного в рамках Генеральної угоди № 10 від 26.09.2007 року, а саме: несплачену суму кредиту, процентів, користування кредитними коштами, суму інфляційних нарахувань, нараховану на суму кредиту її процентів, обчислених відповідно до ст. 625 ЦК України, а також штрафні санкції, передбачені п.8.1 Кредит ного договору. Враховуючи вищенаведене, слід зазначити, що станом на 08.07.2011 року загальна сумі позовних вимог (ціна позову) становить на 08.07.2011 року 173421 доларів США 67 центів, що еквівалентно 1382309 грн. 45 коп. за офіційним курсом НБУ, встановленого станом на 08.07.2011 (1 долар 7, 9708 гри.) та складається з наступних сум: 118 586 доларів СІІІА 02 центи несплачена сума кредиту, що підлягає поверненню; 41557 доларів СІІІА 75 центів сума процентів за користування кредитом, повернення яких прострочено; 2050 доларів СІІІА 11 центів сума річних, обчислених відповідно до ст. 625 ЦК України; 11227 доларів СІІІА 79 центів сума штрафних санкцій, передбачених п. 8.1. Кредитного договору.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2011 року позовну заяву ПАТ ВТБ Банкв частині позовних вимог до МПП Елмікспро стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду та продовжено провадження по справі за позовною заявою ПАТ „ВТБ Банк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на підставі наданої заяви від ПАТ ВТБ Банк.

Представник ОСОБА_1, ОСОБА_3 позов не визнав, зазначив, що згідно наданих позивачем доказів, а саме виписок з особового рахунку відповідача, вбачається, що кошти зараховувалися на різні рахунки, в тому числі на такі, що не вказані в договорі кредитування. Крім того, представник ОСОБА_1 вказав на те, що термін договору поруки фактично не вказаний в договорі поруки, а діє до виконання сторонами зобовязань за кредитним договором. ОСОБА_2 не попереджалася про зміну умов кредитування.

ОСОБА_2 в судове засідання жодного разу не зявилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася за адресою реєстрації, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала, позовів про визнання недійсним договору поруки не заявляла.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 05 червня 2012 року було задоволено позов Публічного акціонерного товариства „ВТБ Банк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, на користь Публічного акціонерного товариства ВТБ Банкзаборгованість за кредитним договором № 13.21-10/07-КИ від 26 вересня 2007 року в сумі 173421 доларів США 67 центів, що за курсом НБУ на 08.07.2011 р. (1 долар 7,97 грн.) складає 1382309 грн. 45 коп. та судові витрати в сумі 1820,0 грн.

25.06.2012 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 05 червня 2012 року. В обґрунтування посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме посилався на те, що для належного стягнення заборгованості за кредитним договором та для встановлення правильної суми заборгованості, позивач мав надати суду меморіальний ордер щодо перерахування кредитних коштів на рахунок №0599 та на рахунок №6113.840 та довідку виписку по вказаним рахункам. Позивачем в якості доказів правомірності стягнення грошових коштів було надано до суду рух коштів по рахункам №6113, №6113, №6113, 6113 та №0599.840.1, №0599.840.1, №0599.840.1, №0599.840.1. Апелянт посилається на те, що договорів банківського рахунку по зазначеним рахункам він не підписував та взагалі не розуміє яким чином кошти по вказаним рахункам підтверджують видачу кредитних коштів та сплату ним коштів на користь банку. Крім того, посилається на те, що твердження суду першої інстанції про те, що він зобовязаний надати докази сплати заборгованості є безпідставними, адже відповідно до діючого законодавства саме позивач, як фінансова установа має зберігати первинні бухгалтерські документи. Також посилався на те, що суд порушив принцип змагальності, надавши оцінку лише доводам позивача. Також посилався на припинення договору поруки.

В судовому засіданні представник апелянта свою апеляційну скаргу підтримав, просив рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення учасників провадження, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, з врахуванням вимог ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає за необхідним зазначити наступне.

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлені позовні вимоги суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що 20 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством „ВТБ Банк (зараз Публічне акціонерне товариство „ВТБ Банк, що підтверджує статут ПАТ „ВТБ Банк від 29.07.2010 року, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи ОСОБА_1 А01 №725805 від 29.07.2010 року) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 13.21-10/07-КИ, укладеного в рамках Генеральної угоди № 10 від 26.09.2007 року, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 152000,0 доларів США зі строком користування кредитними коштами до 23 вересня 2014 року, із сплатою 14% річних, відповідно до додаткової угоди №1 від 18.12.2008 року до кредитного договору №13.21-10/07-КИ від 26.09.2007 року, із сплатою 18% річних. Згідно з пунктом 2.5. кредитного договору, кредитні кошти призначені на придбання нежилого офісного приміщення, будівельний №58, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Рекордна, буд. 68.

В забезпечення виконання зобовязань щодо погашення кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, повязаних із порушенням умов кредитного договору, згідно п. 8.3 кредитного договору, банк укладає в день укладення цього договору з ОСОБА_1, з ОСОБА_2 договори іпотеки, та з ОСОБА_2 договір поруки №13.21-10/07-ДП1, з МПП „Елмікс договір поруки №13.21-10/07-ДП2.

Позичальниками було передано в іпотеку ВАТ „ВТБ Банк 2-х кімнатну квартиру, загальною площею 39,3 кв. м., яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Катериненська, буд. 77. кв. 4 та 1-у кімнатну квартиру, загальною площею 35,7 кв. м., яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Катериненська, буд. 77. кв. 2.

Відповідно до договорів поруки укладено між позивачем та ОСОБА_2 договір поруки №13.21-10/07-ДП1, та МПП „Елмікс договір поруки №13.21-10/07-ДП2, виступили поручителями та зобов'язалися солідарно з позичальником відповідати перед банком за виконання зобов'язань по вищезазначеному кредитному договору, в тому повернення суми кредиту, нарахованих процентів, комісій та неустойки (штрафу, пені) та витрат банку пов'язаних із стягненням заборгованості.

Згідно з п. 7.2 кредитного договору у разі настання строку виконання будь-якого зобов'язання позичальника за кредитним договором та/або у разі невиконання (неналежного виконання) клієнтом зобовязань за кредитним договором, банк має право на договірне списання суми боргу з рахунків позичальника та/або звернути стягнення на предмет застави, що забезпечує виконання зобовязань позичальника, вимагати виконання зобовязань за кредитним договором від поручителя (гаранта).

В зв'язку з порушенням умов кредитного договору ОСОБА_1, ОСОБА_2, МПП „Елмікс ПАТ „ВТБ Банк лист вимога за вх. №777/2300 08-2 від 08.05.2009 року, за вх. №779/2300 08-2 від 08.05.2009 року, за вх. №786/2300 08-2 від 08.05.2009 року, за вх. №254/2300 08-2 від 02.07.2009 року, за вх. №252/2300 -2 від 02.07.2009 року, за вх. №255/2300 08-2 від 02.07.2009 року, за вх. №461/2300 08-2 від 03.08.2009 року, за вх. №462/2300 08-2 від 03.08.2009 року, за вх. №463/2300 08-2 від 03.08.2009 року, за вх. №927/2300 08-2 від 21.10.2009 року, за вх. №928/2300 08-2 від 21.10.2009 року, за вх. №929/2300 08-2 від 21.10.2009 року. Повідомлення про отримання письмових вимог відповідачами на день подання позовної заяви банку не повернуто.

Згідно з положеннями пунктів 8.1, 8.2 кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за даним договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, штрафу, відповідно до договору про внесення змін №2 від 30.06.2009 року до кредитного договору №13.21-10/07-КИ від 26.09.2007 року та договору про внесення змін №3 від 30.06.2009 року до кредитного договору №13.21-10/07-КИ від 26.09.2007 року.

В зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 08.07.2011 року виникла прострочена заборгованість кредитним договором № 13.21-10/07-КИ від 26 вересня 2007 року в сумі 173421 доларів США 67 центів (сто сімдесят три тисячі чотириста двадцять один долар США 67 центів), що за курсом НБУ на 08.07.2011 р. (1 долар 7,97 грн.) складає 1382309 грн. 45 коп. (один мільйон триста вісімдесят дві тисячі триста девять грн. 45 коп.) та складається з: 118586 доларів США 02 центи - несплачена сума кредиту, що підлягає поверненню; 44557 доларів США 75 центів - сума процентів за користування кредитом, повернення і прострочено; 2050 доларів США 11 центів - сума річних, обчислених відповідно до ст. 625 ЦК України; 11227 доларів США 79 центів - сума штрафних санкцій, передбачених п. 8.1. Кредитного договору.

В звязку з встановленням вказаних обставин та на підставі ст.ст. 16, 525, 526, 530, 610, 553, 611, 625, 1054 ЦК України, а також відповідних положень укладеного між сторонами провадження кредитного договору та договору поруки суд першої інстанції задовольнив заявлені позовні вимоги в повному обсязі. При цьому судом першої інстанції правильно було зазначено, що оскільки позивач надав докази, які на його думку доводили обґрунтованість його вимог, зокрема в частині отримання ним грошових коштів, з чим в остаточному підсумку після перевірки погодився суд першої інстанції, то відповідач у разі незгоди з заявленими позовними вимогами повинен був доводити протилежне. Оскільки стороною відповідача не було довело іншого розміру заборгованості або не доведено фактів, що впливають на процедуру визначення його розміру, то суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов.

При цьому суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що згідно п. 1 договору поруки № 13.21-10/07-ДП1 від 26 вересня 2007 р. ОСОБА_2 поручилася перед банком за виконання ОСОБА_1 зобовязань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, терміни та умови повернення та сплати яких встановлюються кредитним договором № 13.21-10/07-КИ від 26 вересня 207 р. та будь-якими додатковими угодами до нього (в т.ч. збільшуючими основне зобовязання).

Щодо посилання представника апелянта на припинення договору поруки через невірне встановлення строку його дії, то дійсно відсутність встановленого договором строку припинення поруки призводить до того, що умова договору про дію поруки до повного виконання боржником зобовязання перед банком або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України. При цьому як вбачається з тексту договору поруки (п. 11) сторони домовились, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобовязань по кредитному договору боржником чи поручителем (а.с. 88). Така оцінка цієї умови договору відповідає висновкам Верховного суду України викладеному в постановах від 21.05.2012 р№ 6-48 цс 11., 18.07.2012 р. № 6-78 цс 12, 012 р., від 23.05. 2012 р. № 6-33 цс 12), які була прийняті в порядку виключного тлумачення та є обовязковою для застосування згідно зі ст.360-1 ЦПК України та доведена до відома інформаційним листом ВССУ № 10-1393/0/4-12 від 27.09.2012.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин№ 5 від 30 березня 2012 року, відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

В матеріалах справи наявні вимоги позивача на всю суму заборгованості боржнику та поручителю (а.с. 76-79), після отримання яких (а.с. 79-81) позивач звернувся до суду з позовом протягом двох місяців. Таким чином підстав для застосування ст. 554 ЦК України не встановлено.

Копія меморіального ордеру щодо перерахування грошових коштів позивачу було оглянуто в судовому засіданні, договір по безгрошовості не оспорювався. Щодо посилання на те, що з розрахунків не вбачається дата виникнення заборгованості, та порядок її нарахування, то відповідні дані містяться в матеріалах справи, а у разі незгоди з цими даними відповідач повинен був наводити альтернативний розрахунок. Щодо посилання на невідомі відповідачу рахунки, то вказана схема перерахування грошових коштів, не протирічить суті кредитних відносин між сторонами, а тому не впливають на кваліфікацію спірних відносин, яка була надана судом першої інстанції.

Таким чином, оскільки, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не спростовують вірних висновків суду першої інстанції, які зроблені на підставі належних та допустимих доказів, тобто суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд відповідно до ст. 308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 209, 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, 308, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 05 червня 2012 року відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 05 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Одеської області /підпис/ ОСОБА_4

/підпис/ ОСОБА_5

/підпис/ ОСОБА_6