Провадження №2/1806/3060/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2012 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми в складі:

головуючого судді Чернобая О. І.,

при секретарі Дегтяренко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа: КП «ОСОБА_2 міське БТІ» про визнання права власності в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та вимоги обґрунтовує тим, що в 1980 році її батька ОСОБА_3 було прийнято в члени садівничого товариства експедиції № 4, кооперативу «Озерний», Баранівка та надано земельну ділянку № 34 пл. 0,0390 га. На вказаній земельній ділянці в 1981 року ним було побудовано садовий будинок «А-1, мансарду м/с, навіс вхідний а, огорожу № 1-2, а в 1985 році вбиральню «Б». Згодом дана земельна ділянка була передана йому у власність з видачею Державного акту на право власності на землю. 08.07.2005 року її батько ОСОБА_4 Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з вищезазначених земельної ділянки та садового будиночка з будівлями та спорудами. 02.08.2007 року Першою ОСОБА_2 держнотконторою на ім`я позивачки було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на дану земельну ділянку, а на його підставі 10.11.2008 року їй було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 403212. Отримати свідоцтво про право на спадщина позивачка не має можливості, оскільки на день смерті батька він не був зареєстрований в БТІ. Отримавши свідоцтво про право на спадщину та Державний акт на право власності на земельну ділянку, позивачка звернулася в ГАСК для його здачі в експлуатацію та отримання правовстановлюючого документу на садовий будинок. На її звернення ОСОБА_2 міською радою 17.08.2012 року їй надано відповідь про неможливість видачі свідоцтва про право власності, оскільки цей будинок збудовано її батьком. Тому, просить постановити рішення, яким встановити факт належності садового будинку «А-1», мансарди «м/с», навісу вхідного «а», огорожі 1-2, вбиральні «Б», які розташовані в садівничому товаристві експедиція № 4, кооперативу «Озерний», Баранівка на земельній ділянці № 34 пл. 0,0390 га, ОСОБА_3, померлому 08.07.2005 року, визнавши на них за нею право власності в порядку спадкування.

У судове засідання позивач не зявилася, але подала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу без його участі за наявними у ній доказами.

Представник третьої особи КП «ОСОБА_2 міське БТІ» в судове засідання не з`явився, по невідомій суду причині про день і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи без їх участі.

За таких підстав, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів для її розгляду.

Суд дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги необґрунтованим і такими, що задоволенню не підлягають з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 являється батьком позивача ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб ( а. с. 5, 6).

В 1980 році ОСОБА_4 було прийнято в члени садівничого товариства експедиції № 4, кооперативу «Озерний», Баранівка та надано земельну ділянку № 34 пл. 0,0390 га. На вказаній земельній ділянці в 1981 році ним було побудовано садовий будинок «А-1, мансарду м/с, навіс вхідний «а», огорожу № 1-2, а в 1985 році вбиральню «Б». Зазначена обставина підтверджується технічним паспортом (а. с. 18-22). Згодом дана земельна ділянка була передана йому у власність з видачею Державного акту на право власності на землю.

08.07.2005 року помер ОСОБА_4 батько позивача ОСОБА_1 (а. с. 7). Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з вищезазначених земельної ділянки та содового будинку з будівлями та спорудами.

02.08.2007 року Першою ОСОБА_2 держнотконторою на ім`я ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на дану земельну ділянку, а на його підставі 10.11.2008 року було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 403212 (а. с. 8, 9, 10).

Отримавши свідоцтво на право на спадщину та Державний акт на право власності на земельну ділянку, позивачка звернулася в ГАСК для його здачі в експлуатацію та отримання правовстановлюючого документу на садовий будинок. 12.07.2012 року їй видано Декларацію про готовність обєкта до експлуатації (а. с. 23-24), та рекомендовано звернутися до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_2 міського БТІ для отримання свідоцтва про право власності.

На звернення ОСОБА_1 до ОСОБА_2 БТІ 17.08.2012 року їй надано відповідь про неможливість видачі їй свідоцтва про право власності, оскільки цей будинок був збудований її батьком ОСОБА_4 (а. с. 27).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про практику застосування судами ст. 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) від 30.03.2012 року № 6 право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Це майно не є обєктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про основи містобудувння» № 2780-ХІІ спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. У звязку з цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушення питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивачкою ж не надано суду жодних доказів про те, що відповідач ОСОБА_2 міська рада порушила її права.

Зважаючи на викладене, відсутні правові підстави для встановлення факту належності садового будинку «А-1», мансарди «м/с», навісу вхідного «а», огорожа 1-2, вбиральні «Б», які розташовані в садівничому товаристві експедиція № 4, кооперативу «Озерний», Баранівка на земельній ділянці № 34 пл. 0,0390 га.Крамар Петру Андрійовичу, померлому 08.07.2005 року, визнавши на них за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування, а тому в задоволенні позову слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, ст.ст. 15, 1218 ЦК України, п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6, ст. 26 Закону України № 2780-ХІІ, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа: КП «ОСОБА_2 міське БТІ» про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги подано не було.

Суддя О.І. Чернобай