Справа № 2-1316/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2012 року Білоцерківський міськрайоний суд у складі:

головуючого судді Шовкопляс О. П. ,

при секретарі Дембіцький О. В.,

розглянувши у відкритому судовму засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області справу за позівом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 13 липня 1991 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сімейне життя не склалося з відповідачем, оскільки в сімї постійно виникали сварки та скандали, відповідач зловживає алкогольними напоями, спільного господарства не ведуть, шлюбіні відносни не підтримують, подружні стосунки не підтримують, а тому вона вважає подальше збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати.

В судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, а тому суд вважає за можливе згідно ст. ст. 224 226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи.

Як встановлено в судовому засіданні шлюб між сторонами був зареєстрований 13 липня 1991 року в г. Тюмень Російської Федерації, актовий запис № 2186.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дані обставини повністю підтверджуються поясненнями позивачки, наданими копією свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження дитини.

Також, судом встановлено, що сторони повністю припинили шлюбні відносини. Так, позивачка посилається на те, що вони з відповідачем люди різних характерів та поглядів на сімейне життя, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Тобто, судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, а тому збереження сімї є не можливим.

Також суд, виходить з того, що оскільки сторони повністю припинили спільне життя, не підтримують сімейних відносин, позивачка заперечує подальше існування шлюбу, вважає його формальним, а про надання строку для примирення позивачка клопотань не заявляла, то позовні вимоги підлягають до задоволення.

Так, згідно вимог ст. 110 Сімейного кодексу України право на предявлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя.

Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, суд вважає, що оскільки сторони повністю припинили подружні відносини, втратили повагу один до одного і продовження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу повністю обґрунтовані і підлягають до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 224, 213-215, 224 226 , 294, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 13 липня 1991 року в г. Тюмень Російської Федерації, актовий запис № 2186, - р о з і р в а т и.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_4