Справа №2/0519/4537/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2012 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Соловйова О. Л., при секретарі Рояновій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий-168»(далі за текстом ЖБК «Жовтневий-168»), ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом до відповідачів, відповідно до змісту позовних вимог ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири № 9 в будинку № 361 по б. Шевченка в м. Маріуполі, як частку у спільній сумісній власності подружжя, та на 1/2 частку вказаного майна у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 01.04.2012 року помер її чоловік ОСОБА_4, після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартири № 9 в будинку № 361 по б. Шевченка в м. Маріуполі. Позивачка на час відкриття спадщини постійно мешкала із спадкодавцем за вказаною адресою. У встановлений законом строк позивачка звернулась до приватного нотаріусу ММНО ОСОБА_5 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Іншими спадкоємцями першої черги за законом є діти ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які звернулись до нотаріальної контори із заявами про відмову від спадщини. Проте позивачка належним чином не має можливості оформити свої спадкові права у зв'язку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на квартиру № 9 в будинку № 361 по б. Шевченка в м. Маріуполі. В 1989 році її чоловік був прийнятий до членів ЖК «Жовтневий-168». 27.10.1989 року на підставі рішення загальних зборів членів кооперативу, затвердженим рішенням Виконкому Жданівської (Маріупольської) міської Ради народних депутатів № 301/3 від 09.10.1989 року, на родину позивачки, яка складалась з 4-х чоловік було надано квартиру м № 9 в будинку № 361 по б. Шевченка в м. Маріуполі. Пайовий внесок за зазначену квартиру позивачка та її чоловік ОСОБА_4 повністю сплатили у 1992 році. З огляду на викладене позивачка вважає, що вона та її чоловік ОСОБА_4 фактично набули право власності на спірну квартиру. Враховуючи той факт, що квартира № 9 в будинку № 361 по б. Шевченка в м. Маріуполі була придбана за життя ОСОБА_4,в час коли він та позивачка перебували у зареєстрованому шлюбу, вказана нерухомість є спільної сумісною власністю подружжя, при цьому частки кожного із подружжя є рівними.

В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про підтримку позовних вимог, просила позов задовольнити, справу розглянути в її відсутність.

Представник відповідача ЖБК «Жовтневий-168»- ОСОБА_6, та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, не заперечували проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідно їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу Серії ІІІ-НО № 253060 від 15.06.1978 року, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 15.06.1978 року було зареєстровано шлюб, після реєстрація якого дружині присвоєно прізвище «Урляпова».

Згідно із свідоцтвом про народження серії ІІІ-НО № 484896 від 04.11.1978 року ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_1 його матір'ю.

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО № 088527 від 08.09.2006 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Відповідно до ордеру на жиле приміщення № 002991 серії КО, який було видано на підставі рішення Виконавчого комітету народних депутатів від 27.10.1989 року, ОСОБА_4 та його родині з чотирьох чоловік дружини ОСОБА_8, сина ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_3 було виділено квартиру № 9 в будинку № 361 по б. Шевченка в м. Маріуполі.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-БК № 233461 від 02.04.2012 року ОСОБА_4 помер 01.04.2012 року.

Відповідно до ст. 4 Заключних і перехідних положень Цивільного Кодексу України (в редакції 2004 р.) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільного Кодексу України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

З огляду на викладене спірні правовідносини, щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку квартири № 9 в будинку № 361 по б. Шевченка в м. Маріуполі, як на частку у спільній сумісній власності подружжя, регулюються Цивільним Кодексом України (в редакції 1963 року), Кодексом про шлюб та сім'ю України, законом України «Про власність»від 07.02.1991 року який діяв на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до довідки, виданої головою ЖБК «Жовтневий-168»29.10.2012 року, померлий ОСОБА_4 був членом ЖБК «Жовтневий-168»з моменту його виникнення до 23.10.2003 року.

Згідно із ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність»від 07.02.1991 року член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Відповідно до довідки від 29.10.2012 року, виданою головою ЖБК «Жовтневий-168» повна вартість квартири № 9 в будинку № 361 по б. Шевченка в м. Маріуполі повністю було сплачена у грудні 1992 року.

Згідно із ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України майно, яке нажито подружжям під час шлюбу є їх спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном.

З огляду на зазначені норми законодавства, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що квартира № 9 в будинку № 361 по б. Шевченка в м. Маріуполі є об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4, оскільки позивачка ОСОБА_1 не посилається на наявність обставин для відступу від презумпції рівності права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що той факт, що спірна квартира на підставі ордеру виділялась ОСОБА_4, який був членом ЖБК „Жовтневий-168, не перешкоджає визнанню за позивачкою ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину цієї квартири, оскільки вона була придбана у шлюбі і є предметом спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із ст. 1261 Цивільного Кодексу України (в редакції 2004 року) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який його пережив.

З огляду на наведене спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_1 та діти спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст.1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до інформації, яка надійшла на адресу суду від приватного нотаріусу ММНО ОСОБА_5, в провадженні приватного нотаріусу ОСОБА_5 знаходиться спадкова справа № 38/2012 щодо майна померлого 01.04.2012 року ОСОБА_4, який постійно мешкав за адресою м. Маріуполь б.Шевченка, 361-9. Подано заяву про прийняття спадщини від дружини померлого ОСОБА_1 та заяви про відмови від спадщини від сина ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_3

Відповідно до ст. 328 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із положеннями п.5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи»№ 9 від 18.09.1987 року член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд продавати, заповідати, обмінювати, і вчиняти відносно неї інші угоди, не заборонені законом.

Суд приходить до переконання, що спадкодавцем ОСОБА_4 за життя було набуто право власності на 1/2 частку квартири № 9 в будинку № 361 по б. Шевченка в м. Маріуполі, оскільки ним у повному обсязі було сплачено пайовий внесок за вищезазначену квартиру до ЖБК «Жовтневий-168», що підтверджується довідкою, яка міститься у матеріалах справи.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири № 9 в будинку № 361 по б. Шевченка в м. Маріуполі як на частку спільного майна подружжя ОСОБА_1 та на 1/2 частку вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, враховуючи той факт, що при розгляді судом даної справи встановлено фактичне набуття ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_4 права власності на квартиру № 9 в будинку № 361 по б. Шевченка в м. Маріуполі

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 22 КпШС України, Законом України «Про власність», ст.ст. 316-320, ст. 328, ст. 383, ч. 1 ст. 1235, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ст. 100 ЖК України, ,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий-168», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, як на частку спільного майна подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер 01 квітня 2012 року, визнавши за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О. Л. Соловйов