Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-130/12
РІШЕННЯ

Іменем України

12.03.2012 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нікушин В.В.

при секретарі Василенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У травні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, у шлюбі з відповідачем перебуває з 1994 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейне життя з ОСОБА_2 не склалось, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими, як повага до дружини, піклування про створення в сім*ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З його ініціативи в них постійно виникають сварки, будучи в нетверезому стані допускає фізичні образи, що виражаються в рукоприкладстві. Оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 03 вересня 1994 року в Києво - Святошинському районному будинку урочистих подій Київської області, актовий запис № 280.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що у неї з чоловіком постійно виникають сварки, через нерозуміння одне одного. Мають різні погляди на важливі життєві відносини. Тому подальше збереження шлюбу є неможливим.

У судовому засідання відповідач позовні вимоги визнав. Суду пояснив, що проживати з позивачкою однією сімєю більше не хоче. Примирення між ними не можливе.

Судом встановлено, що 03 вересня 1994 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб в Києво - Святошинському районному будинку урочистих подій Київської області, актовий запис № 280.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК №026979.

З пояснень сторін встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин вони не підтримують, на сьогоднішній день вже не проживають однією родиною майже 2 роки. Примирення між ними не можливе.

Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

При розгляді справ про розірвання шлюбу суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому.

Відповідно дог ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Сторонам надавався строк на примирення.

Після сплину строку на примирення, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Оскільки судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, наданий строк на примирення не допоміг зберегти сімю, тому шлюб між ним ними може бути розірваним.

Керуючись ст.ст. 110, 111, 112 СК України, ст.ст. 213, 218ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 03 вересня 1994 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в Києво Святошинському районному будинку урочистих подій Київської області, актовий запис № 280.- розірвати.

Залишити за ОСОБА_1 прізвище «Безпала».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Нікушин В.В.