Провадження № 2/2020/2002/2012 Справа № 2020/6706/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2012 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ященко С.О.,

при секретарі судового засідання Ємельяненко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому з урахуванням уточнень просить:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у якості відшкодування завданої матеріальної шкоди 53915,50 грн., у якості відшкодування завданої моральної шкоди 10000,00 грн.;

- покласти на відповідача всі судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач є власником однокімнатної квартири № 76, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Лебединська, що підтверджується договором дарування № 3224 від 07.06.2002 року, зареєстрованим в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 10.07.2002 р. за реєстровим № В-19801. Над квартирою № 76, поверхом вище, розташована квартира № 81, в якій мешкає відповідач ОСОБА_2.

16.09.2011 року близько 10:00 години відбулося залиття квартири № 76, яка належить позивачу, що підтверджується актом комісії дільниці № 20 КП Жилкомсервісвід 20.09.2011 р. В зазначеному акті комісією встановлено, що в приміщенні кухні, ванної кімнати, санвузла відпали шпалери та керамічна плитка, піднявся та пошкоджений лінолеум на підлозі, у житловій кімнаті також відпали шпалери та лінолеум, вхідні деревяні двері у квартиру внаслідок залиття були деформовані, потріскались та не закривались, у квартирі повністю пошкоджена електропроводка. Крім того, намокли меблі, набухли та вздулися усі деревяні речі. Залиття відбулося внаслідок зриву з крепежів електричного водонагрівача ємністю 30 л та обриву трубопроводу холодного водопостачання діаметром 16мм у квартирі № 81.

У результаті пошкодження квартири водою ОСОБА_1 як власнику квартири № 76 завдана майнова шкода, яка згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 23 від 12.04.2012 року складає 53915,50грн. В звязку з пошкодженням майна, позивач зазнала значних душевних страждань, їй заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює у 10000грн.

Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, повязані з оплатою судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та проведенням судової експертизи.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечує, просить в задоволенні позову відмовити.

Доводи своїх заперечень обґрунтовує тим, що відповідно до вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства № 76 від 25.08.2005 р., затвердженого МЮУ за № 927/11207, в разі залиття, аварії, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого або холодного водопостачання складається затверджений указаним вище Наказом типовий акт. Відповідно до його змісту при перевірці повинні бути присутні не тільки голова комісії та майстер, а й слюсар-електрик, якщо мова йде про пошкодження електричної проводки, а головне - мешканці квартир, що приймають участь в обстеженні. В акті, що є в матеріалах справи, не додержана не тільки його форма, а й відсутня будь-яка інформація, що при складанні документа була присутня відповідач або в її квартирі було обстеження аварійної ситуації. Проте, у висновках комісії зазначено, в чому полягала причина залиття, яким чином воно трапилося, діаметр трубопроводу холодного водопостачання.

Висновок експерта містить велику кількість розбіжностей як з актом про обстеження квартири, так і з позовними вимогами, викладеними у заяві. Остаточний висновок експертизи говорить, що в квартирі є ознаки залиття водою, але чи мало місце залиття квартири № 76 у вересні 2011 року в звязку зі спливом часу встановити неможливо. Експертом викладений розрахунок вірогідної вартості ремонтно - відновлювальних робіт, що ніяк не говорить про обґрунтованість суми матеріальних збитків, яка підлягає стягненню. Відповіддю експерта на головне питання, чи є вина відповідача у залитті квартири позивача підтверджується відсутність вини позивача, проте калькуляцію ремонтно-відновлювальних робіт у квартирі експерт провів. Експертом наведено два кошториси з однаковим переліком ремонтно- відновлювальних робіт та переліком необхідних матеріалів. Перший перелік на суму 26.334 грн. та другий перелік на суму 25.471 грн. Позивач же вимагає стягнути подвійну суму вартості ремонту всієї квартири.

Висновки експертизи суперечать змісту самого експертного обстеження, змісту акту про обстеження квартири дільницею КП Жилкомсерввіс, тому їх не можна вважати обєктивними та компетентними в повному обсязі, такими, що відповідають дійсності та дають підстави для стягнення матеріальної шкоди в сумі 53915 грн. 50 коп. З матеріалів справи не вбачається доказів про те, що саме відповідач спричинив шкоду та не вбачається можливості обєктивно оцінити розмір шкоди.

У судовому засіданні відповідач та її представник ОСОБА_5 доводи заперечень підтримали у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування № 3224 від 07.06.2002 року, зареєстрованим в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 10.07.2002 р. за реєстровим № В-19801.

16.09.2011 року у квартирі АДРЕСА_2, що розташована поверхом вище від квартири позивача, через зрив з крепежів електричного водонагрівача стався прорив трубопроводу холодного водопостачання діаметром 16мм, внаслідок чого відбулося залиття квартири № 76.

З акту від 20.09.2011 р., що складений комісією у складі начальника дільниці № 20 КП ЖилкомсервісОСОБА_6, інженера дільниці № 20 КП Жилкомсервіс ОСОБА_7, майстра дільниці № 20 КП Жилкомсервіс ОСОБА_8, вбачається, що при обстеженні квартири АДРЕСА_1 встановлено, що 16.09.2011 року о 10:00 відбулося залиття квартири № 76 з квартири № 81, що розташована вище. Внаслідок цього у квартирі № 76 залито: приміщення кухні площею 8,5кв.м., у суміщеному приміщенні ванної та санвузла залита стеля по всій площині, у приміщенні житлової кімнати залиття на стелі до 6 кв.м., на стінах до 11 кв.м. На момент складення акту внаслідок залиття встановлено деформацію вхідних дверей, відсутнє електроосвітлення.

В акті комісією викладені наступні висновки: залиття квартири № 76 відбулося внаслідок зриву з крепежів електричного водонагрівача ємністю 30л та обриву трубопроводу холодного водопостачання діаметром 16мм у квартирі № 81.

Факт залиття 16.09.2011 року квартири № 76, що належить позивачу, внаслідок зриву електричного водонагрівача у квартирі № 81 підтвердили і допитані у судовому засіданні за клопотанням відповідача у якості свідків сусідка відповідача ОСОБА_9, яка у квартирі № 81 приймала участь у ліквідації наслідків залиття, та племінник відповідача ОСОБА_10

З листа КП «Харківводоканал» від 04.10.2012 року також вбачається, що 16.09.2011року від мешканців квартир № 66, 71, 61 до служби 15-62 надійшло декілька заявок про усунення течі на внутрішньобудинкових мережах водопостачання. Вказані заявки були виконані аварійною бригадою КП «Харківводоканал»- аварійна ситуація локалізована. Аварійна ситуація склалась з вини мешканців квартири № 81.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

При цьому суд зауважує, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів відсутності її вини у залитті квартири АДРЕСА_3.

Для визначення розміру завданої матеріальної шкоди за клопотанням позивача ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.12.2011 року призначено судову експертизу з залученням експертів у галузі будівництва та товарознавства.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 23 від 12.04.2012 року вірогідний розмір матеріальної шкоди (вартість пошкоджень) з урахуванням вартості матеріалів, заподіяної власникові квартири АДРЕСА_4, складає 25471грн.; вірогідний розмір ремонтно-відновлювальних робіт з урахуванням вартості матеріалів, заподіяної власникові квартири АДРЕСА_4, складає 26334грн.

У судовому засіданні 17.12.2012 року з пояснень судового експерта ОСОБА_11, яка проводила експертизу та складала висновок судової будівельно-технічної експертизи № 23 від 12.04.2012 року, встановлено, що розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття, розраховано з урахуванням фізичного зносу матеріалів і складає 25471грн.

Приписами ч. 1 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Заперечуючи проти розміру матеріальної шкоди, визначеної у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 23, відповідач на підтвердження іншого розміру заподіяної шкоди відповідного обґрунтованого розрахунку не надав.

З огляду на викладене, для вирішення розміру відшкодування матеріальної шкоди у даному випадку необхідно виходити з розрахунку, наведеного у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 23, згідно якого розмір матеріальної шкоди складає 25471грн.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, завданої залиттям, у розмірі 25471грн.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 10000грн. суд зазначає наступне.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз'яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди(зі змінами та доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Приписами ч. 1 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що в результаті залиття квартири позивачеві завдано моральної шкоди, яка полягає у втраті ОСОБА_1 відчуття захищеності, позивач змушена була змінити свій звичайний спосіб життя.

З огляду на це, суд дійшов висновку про те, що залиттям квартири позивачеві завдано моральної шкоди. При визначенні розміру моральної шкоди суд вважає, що відшкодуванню на користь позивача підлягає моральна шкода у розмірі 1000,00 грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_5) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_6) 25471грн. матеріальної шкоди, 1000 грн. моральної шкоди, витрати по сплаті судового збору у розмірі 264,71грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120грн., витрати на проведення судової експертизи у розмірі 2110,50грн., а всього 28966 (двадцять вісім тисяч девятсот шістдесят шість) грн. 21коп.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_12