Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2- 4814/2011
Провадження по справі № 2/2314/229/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2012 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого - судді: Драник Н.П.

При секретарі: Коверник М.В.

Розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу, вказуючи, що 10 листопада 2009 року вона позичила ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кошти в сумі 30000 доларів США строком до 20 листопада 2009 року, даний факт підтверджується розпискою, яка була складена в присутності двох свідків: ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Відповідно до офіційного курсу гривні до долару США, який встановлений Національним Банком України станом на 10.11.2009р., 30000 доларів США становить - 239700 гривень.

Також в розписці зазначено, що у випадку несвоєчасного повернення боргу відповідачами - вони повинні сплатити пеню в розмірі 1% від суми боргу за кожен день прострочки.

Позивачка вказує, що після сплину строку на повернення боргу вона звернулась до відповідачів з вимогою про повернення суми боргу. Не зважаючи на свій обов'язок повернення боргу відповідачі не реагують на її законні вимоги.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов'язок позичальника повернути позику, а саме: позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Цією ж статтею зазначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Отже виходячи з даної норми можна зробити висновок, що договір позики між позикодавцем та позичальником був укладений оскільки кошти позикодавцем були передані позичальникам, дана обставина підтверджується розпискою.

В підтвердження даного факту також варто застосувати ч. 2 ст. 1047 ЦК України, яка говорить, що на підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позивачка звертає увагу на слідуючий момент. Ст. 625 Кодексу говорить: боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дана обставина також регулюється ч. 1 ст. 1050 Кодексу: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

В даному випадку, як випливає з тверджень статей 625 та 1049, позивач має право отримати від відповідачів проценти за прострочення повернення коштів, а відповідачі зобов'язані сплати проценти за несвоєчасне повернення боргу.

Це підтверджується також статтею 1 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", згідно якої платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Окрім того ст. 3 згаданого Закону говорить наступне: розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачка вказує, що оскільки розмір пені відповідно до встановленої процентної ставки зазначеної в договорі перевищує розмір пені згідно подвійної облікової ставки НБУ, то пеню слід розраховувати відповідно саме до подвійної облікової ставки НБУ.

Таким чином пеня за весь період прострочення складає 4025 доларів США, тобто 31797 гривень 50 копійок.

Також, як зазначалось вище згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити 3% річних від простроченої суми, а саме: 596,7 доларів США, тобто 4713 гривень 93 копійки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Просить стягнути з відповідачів солідарно на її користь борг в сумі 30000 доларів США (239700 гривень), пеню за несвоєчасне повернення боргу в сумі 4025 доларів США (31797 гривень 50 копійок), 3% річних в сумі 596,7 доларів США (4713 гривень 93 копійки) та понесені нею судові витрати при подачі позову.

В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідачів на її користь моральну шкоду в сумі 150 тис грн.., оскільки невиконання умов боргової розписки відповідачами змусило її знову і знову звертатись до останніх кожен раз приїзжаючи до м. Черкаси, адже вона мешкає в с. Горобіївка Канівського району, при цьому несучи певні матеріальні збитки. У зв»язку з неповернням боргу у неї погіршились стосунки з чоловіком, який проганяє її з дому. По цих причинах у неї погіршився стан здоров»я. та порушились нормальні життєві зв»язки.

Представник відповідача ОСОБА_3 за довіреністю Комір ненко Д.О., позов не визнав , пояснивши, що ОСОБА_3 грошей не отримував в день написання розписки.Чи отримувала спірну суму дружина, він не знає. Просить відмовити в задоволенні позову відносно ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_2, яка на даний час знаходиться в СІЗО № 30 повідомлена про слухання справи, їй вручена копія позовної заяви, на яку вони ніяким чином не відреагувала.

Суд, заслухавши позивача її адвоката ОСОБА_6, представника відповідача ОСОБА_3 за довіреністю Комір ненка Д.О., свідчення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_7, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у простій письмовій формі, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі взяли в борг у позивача 30000 доларів США, про що свідчить видана ними власноручна розписка від 10 листопада 2009 року., оргитніл якої був належним чином досліджений в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк, що встановлений договором. Але в обумовлений строк відповідачі грошей позивачу не повернули. На неодноразові нагадування позивача стосовно необхідності повернення грошей відповідачі не реагують.

Також відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що гроші до теперішнього часу не повернуті, тому до солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача підлягає сума позики в розмірі 30000 доларів США, що еквівалентно 239700 грн. 00 коп., згідно власноручно написаної ними розписки, 3% річних в сумі 596,7 доларів США, що еквівалентно 4713 грн. 93 коп., та пеня за несвоєчасне повернення боргу в сумі 4025 доларів США, що еквівалентно 31797 грн. 50 коп.

Представником відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні не доведено факту не отримання грошових коштів у ОСОБА_1

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

До часткового задоволення підлагає вимога щодо стягнення моральної шкоди. Суд вважає, що сума моральної шкоди 150 тис грн.. позивачем значно завищена, а тому до стягнення підлягає сума моральної шкоди в 3000 грн., яка полягає в тому, що тривале неповернення суми боргу відповідачами призвело до погіршення здоров»я у позивача, погіршення сімейних стосунків та порушення життєвих зв»язків .

Також до солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача підлягають сплачені нею судові витрати по сплаті державного мита в сумі 1700 грн. 00 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп.

На підставі ст. ст.23, 625, 1046, 1047, 1049, 1167 ЦК України, керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 84, 88, 212, 213, 215, 223, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу - задоволити частково..

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 239700 грн. 00 коп., пеню за несвоєчасне повернення боргу в сумі 31797 грн. 50 коп., 3% річних в сумі 4713 грн. 93 коп., моральну шкоду в сумі 3000 грн., державне мито в сумі 1700 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. 00 коп., що всього становить 281031 грн. 43 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

.

Головуючий: Драник Н.П.