Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-3571/12 Головуючий у 1 інстанції Калюжна В.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2012 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Гончара О.С.

суддів : Воробйової І.А.

ОСОБА_2

при секретарі Мосіній О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2012 року у справі за позовом Комунального підприємства „ВРЕЖО № 1 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території, боргу опалення та абонентської плати за опалення, боргу за гаряче водопостачання, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2011 року КП ВРЕЖО № 1 звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території, боргу за опалення та абонентської плати за опалення, боргу за гаряче водопостачання

В позовній заяві позивач зазначав, що відповідачі мешкають в квартирі АДРЕСА_1. Своїх зобовязань щодо своєчасної оплати за комунальні послуги не виконують, у звязку з чим за період з 01.01.2002 року по 01.09.2011 року утворилась заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам в розмірі 10522 грн. 50 коп., яку позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2012 року позовну заяву КП ВРЕЖО № 1 задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь КП ВРЕЖО № 1 заборгованість в розмірі 10522 грн. 52 коп. та судовий збір в розмірі 188 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять застосувати строки позовної давності та змінити заочне рішення в частині стягнення заборгованості за опалення та абонентську плату за опалення, змінивши розмір стягнення з 4344, 75 грн. на 184, 75 грн. за період з листопада 2008 року по листопад 2011 рік, в частині стягнення боргу за гаряче водопостачання в розмірі 5254, 80 грн. скасувати і відмовити у задоволені позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вимагаючи скасувати заочне рішення суду, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 посилалися на те, що судом не застосовано строк позовної давності та позивач не надав розрахунку заборгованості, що підлягає стягненню.

Проте з такими доводами погодитись не можна, з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з»явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи шляхом направлення судових повісток. В матеріалах справи міститься поштове повідомлення про отримання судової повістки в судове засідання, призначене на 19.01.2012 року (а.с.20), згідно якого судову повістку отримано ОСОБА_5 під розписку, тому вважається, що всі члени сім»ї були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. В судове засідання, призначене на 19.01.2012 року, належним чином повідомлені відповідачі не з»явилися, суду не надали доказів на підтвердження поважності причини неявки, а тому суд у відповідності до ч.1 ст.169 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та постановив заочне рішення .

У заві про перегляд заочного рішення відповідачами не наведено жодного посилання на докази, якими вони обґрунтовують свої заперечення проти вимог позивача, з яких вбачалось би, що при їх врахуванні судом можливо ухвалити інше рішення по справі, не надали доказів на підтвердження поважності причини неявки до заяви про перегляд заочного рішення, а тому суд правомірно залишив заяву відповідачів про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Оскільки відповідачі ухилилися від участі в судовому засіданні суду першої інстанції та до винесення рішення по справі ними не було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, суд апеляційної інстанції не наділений такими повноваженнями щодо застосування строків позовної давності при перегляді рішення суду першої інстанції.

Статтями 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені обов»язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов»язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов»язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Обов»язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572.

Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обовязок, а не право сторін.

Також вищенаведені норми права не позбавляють права надавача таких послуг на отримання відшкодування за їх надання.

Позивачем при зверненні до суду першої інстанції з позовом надано розрахунки заборгованості, що підлягає стягненню. (а.с.5, 7-12). Дані розрахунки відповідачами не оспорено, доказів на їх спростування не надано. В наведених розрахунках враховано всі оплати здійснені відповідачами в спірний період. Відповідачами не надано квитанцій, які свідчили б про здійснену відповідачами оплату, яка була б не врахована позивачем.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами по справі, дав їм належну правову оцінку, а також дослідив надані сторонами докази і відповідно їх оцінив. Суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права та прийняв рішення, яким спір знайшов своє належне вирішення.

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування заочного рішення суду першої інстанції або ж його зміни.

Керуючись ст.ст. 307, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2012 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: