Крюківський районний суд м.Кременчука
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2012 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Дядечко І.І.,

при секретарі - Монт А.Ю.,Таран І.О., Рева М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, за позовом фізичної особи ОСОБА_2 до фізичної особи ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просила суд ухвалити рішення, яким стягнути на її користь з відповідача в рахунок завданої їй моральної шкоди кошти в сумі 10000 (десять тисяч) гривень та судові витрати, витрати з надання юридичної допомоги.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1. Одним з її сусідів є гр. ОСОБА_2, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом багатьох років, він постійно веде себе вкрай агресивно по відношенню до неї. Особливо негативне відношення до неї стало проявлятися після смерті її чоловіка в 2008 році. Відповідач постійно виказує на її адресу погрози, ображає та принижує її, виражається нецензурною лайкою в її бік, намагається пошкодити належне їй майно. З приводу протиправної поведінки відповідача вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів з метою захистити свої законні права та інтереси. За її зверненнями було проведено ряд перевірок та відповідач неодноразово попереджався про недопустимість протиправних дій відносно неї. Проте відповідач і далі продовжує знущатися над нею. Через таку агресивну поведінку відповідача вона боїться відвідувати свій будинок,така ситуація існує на протязі багатьох років та завдає їй суттєвої моральної шкоди. Вважає, що завдавана їй моральна шкода полягає в тому, що вона відчуває постійний страх та загрозу своєму благополуччю, через неадекватну поведінку відповідача вона змушена багато часу витрачати на те, щоб захистити свої права шляхом звернення до правоохоронних органів, чим порушується звичний для неї спосіб життя.

В подальшому позивачем за первісним позовом було уточнено позовні вимоги та остаточно остання просила суд стягнути з відповідача на її користь 15000 гривень моральної шкоди та в додаток надала суду квитанції на підтвердження свого лікування через погіршення стану здоровя в звязку з неправомірними діями відповідача.

Позивач ОСОБА_2, який є відповідачем за первісним позовом, звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просив суд постанови рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 в рахунок завданої йому шкоди грошову суму 20000 (двадцять тисяч) гривень. Під час розгляду даної справи за клопотанням позивача вказаний позов було обєднано в одне провадження з первісним позовом.

В обґрунтування вказаного позову зазначив, що він є інвалідом 2-ї групи та являється сусідом ОСОБА_1 по вул. Басейній в м. Кременчуці. На протязі тривалого часу сусідства вона постійно веде себе вкрай агресивно по відношенню до нього, постійно намагається звинуватити його в своїх проблемах, лається в його адресу брутальною лайкою. Дана ситуація загострилася після смерті її чоловіка. На протязі тривалого часу відповідачка постійно звертається до правоохоронних органів, проте за результатами перевірки її заяв в порушенні кримінальних справ їй постійно відмовляється. Вважає, що він нормальна та врівноважена людина. Вказує, що так як він є інвалідом ІІ групи, то таке поводження з боку відповідачки підриває його здоровя. Зазначає, що матеріальна шкода, завдана нею, полягає в тому, що він проживає в постійній напрузі, відчуває постійний страх перед тим, що відповідачка влаштує новий скандал. Через її протиправну поведінку він вимушений постійно захищати себе та членів своєї сімї. Вказує також на те,що через те,що відповідачка облила його холодною водою, він захворів на туберкульоз та лікувався тривалий час.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі, просила суд винести рішення, яким його задовольнити, при цьому проти задоволення позову ОСОБА_2 заперечувала, вказуючи на його необґрунтованість. Одночасно в матеріалах справи мається заперечення ОСОБА_1 на зустрічний позов, відповідно до якого остання вказувала на неправдивість заявлених вимог позивача ОСОБА_2, та зазначала, що саме вона є постраждалою стороною в даному спорі, так як відповідач постійно над нею знущається, при цьому в неї є свідки даних подій, а захворів він в місцях позбавлення волі.

Позивач ОСОБА_2 в судову засіданні позов підтримав, з підстав у ньому зазначених, просив суд його задовольнити в повному обсязі, проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечував.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечував, вказуючи на його необґрунтованість, позов ОСОБА_2 підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив факт того, що між сторонами існує конфлікт та пояснив, що гр. ОСОБА_1 є порядною людиною та вказав суду на те, що був свідком події коли гр. ОСОБА_2 кидав каміння у двір гр. ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що гр. ОСОБА_1 є її знайомою, вона не могла бути ініціатором сварки так як є порядною людиною, при цьому також вказала, що деякий час в неї проживав квартирант, який їй казав,що чув як хтось вночі кидає на дах каміння, діти цього не могли робити, як зазначає гр. ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_6 підтвердила факт того, що гр. ОСОБА_1 неодноразово обливала гр. ОСОБА_2 водою зі шланги, після чого дружина ОСОБА_2 повідомила їй, що останній через це захворів та перебуває у лікарні. Також вказала, що вона неодноразово робила зауваження гр. ОСОБА_1 з приводу того, щоб вона не сварилася з ОСОБА_2 та вказала на те, що після судового засідання гр. ОСОБА_1 погрожувала їй з приводу її показів у судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що працює на посаді дільничного інспектора СВДІМ Крюківського РВ КМУ України в Полтавській області. Ним розглядалися письмові заяви гр. ОСОБА_1 з приводу неправомірних дій гр. ОСОБА_2, про що було винесено постанови про відмову в порушенні кримінальної справи. Підтвердив факт того, що між сторонами існує конфлікт, наскільки він знає, то причиною даних конфліктів є собака гр. ОСОБА_1, яка голосно гавкає. В ході перевірки заяв, факти викладені гр. ОСОБА_1 щодо пошкодження гр..ОСОБА_2 її майна не підтвердилися, з гр. ОСОБА_2 було проведено профілактичні бесіди. Також вказав на те, що в основному заяви на неправомірні дії надходили від ОСОБА_1, гр..ОСОБА_2 звертався з заявою щодо неправомірних дій гр. ОСОБА_1 до прокуратури м. Кременчука, дана заява була переадресована до Крюківського РВ та надійшла йому для розгляду, про що за результатами її розгляду було відмовлено в порушенні кримінальної справи.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що близько 3-х років тому працював на посаді дільничного інспектора мікрорайону, де проживають сторони, між ними вже давно склалися неприязні відносини, з гр. ОСОБА_2 проводилися профілактичні бесіди.

Свідок ОСОБА_9 підтвердила факт того, що між сторонами існує конфлікт та вказала, що гр. ОСОБА_2 кидав каміння у двір гр. ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_10 суду дала пояснення з приводу того, що гр. ОСОБА_1 є порядною та акуратною людиною, про гр. ОСОБА_2 теж нічого поганого сказати не може, він теж є хорошою людиною.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що знає про конфлікт між сторонами зі слів гр. ОСОБА_1, так як остання постійно їй скаржилася на неправомірну поведінку гр. ОСОБА_2 та на те, що останній її ображає та знущається з неї.

Свідок ОСОБА_12 дала суду покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_11

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що особисто не був свідком конфліктів гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2, але йому не подобається, що останній обмовляє гр. ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що ставив свій автомобіль в гараж гр. ОСОБА_15 та бачив сліди від каміння на заборі, про що розмовляв з братом ОСОБА_2 та на деякий час останній перестав конфліктувати та кидати каміння.

Суд, вислухавши пояснення сторін, представника, перевіривши матеріали справи, надані сторонами докази в їх сукупності приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як було встановлено судом, між сторонами на протязі тривалого часу склалися крайнє неприязні відносини, в звязку з чим сторони неодноразово зверталися в різні правоохоронні органи та до посадових осіб зі скаргами та заявами, що останні в судовому засіданні не заперечували.

Їх скарги та заяви розглядалися у встановленому законом порядку.

Так, відповідно до постанов про відмову в порушенні кримінальної справи від 2008 року без числа, 24.09.2008 року, 27.04.2010 року , 30.04.2010 року, 02.06.2010 року, 20.11.2010 року, 13.07.2011 року, 10.09.2011 року вбачається, що громадянка ОСОБА_15 зверталася до правоохоронних органів із заявами щодо протиправних дій гр. ОСОБА_2 В ході перевірки даних заяв фактів порушення громадського порядку та неправомірних дій з боку гр. ОСОБА_2 встановлено не було, про що виносилися постанови про відмову в порушенні кримінальної справи. Одночасно з гр. ОСОБА_2 проводилися профілактичні бесіди та виносилися офіційні попередження про недопущення вчинення протиправних дій відносно гр. ОСОБА_15

При цьому в матеріалах справи також міститься постанова від 23.07.2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно гр. ОСОБА_15 за заявою гр. ОСОБА_2 щодо неправомірних дій останньої.

Одночасно в матеріалах справи мається характеристика на гр. ОСОБА_2 та на гр. ОСОБА_15 голови вуличного комітету району 1-го Занасипу м. Кременчука, згідно яких вбачається, що останні є порядними людьми та серед жителів характеризуються з позитивного боку, громадський порядок не порушували

Мається також довідка щодо захворювань гр. ОСОБА_15, а саме остання зверталася до лікаря-хірурга з діагнозом: вкушена рана правої стопи та 19.08.2010 року оглянута сімейним лікарем, діагноз: ішемічна хвороба серця, кардіосклероз атеросклеротичний, гіпертонічна хвороба І ст.

Також в матеріалах справи мається довідка Кременчуцького обласного протитуберкульозного диспансеру, відповідно до якої гр. ОСОБА_2 перебував в даному закладі на стаціонарному лікуванні з діагнозом фіброзно-каверозний туберкульоз легень, МБТ плюс.

При цьому ні позивачем ОСОБА_15, ні позивачем ОСОБА_2 на обґрунтування своїх тверджень щодо причинного звязку з їхніми захворюваннями та діями один одного суду не надано.

Суд приймає до уваги той факт, що твердження позивачів, наведені в позовних заявах не підкріпленні належними доказами.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з абз. 2 п. 5 Постанови, Верховного Суду України N 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому доказуванню позивачем підлягають такі обставини: наявність моральної шкоди, протиправність діяння того, хто спричинив цю шкоду, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Зокрема, необхідно з'ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 цієї постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Відповідно до положень ст. 10 ЦПК саме позивач має довести наявність усіх вищевказаних обставин для вирішення питання про наявність та розмір моральної шкоди.

Позивачами, а ні в позові, а ні в судовому засіданні не було надано суду жодних достовірних доказів на підтвердження наявності моральної шкоди, причинного звязку між діями відповідача та вказаною шкодою та підтвердження її розміру, причинного звязку між своїми захворюваннями та діями відповідача, у звязку з чим суд приходить до висновку, що заявлені гр. ОСОБА_1 вимоги щодо відшкодування моральної шкоди та гр. ОСОБА_2 щодо відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими, належними доказами не підтверджені та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. 23 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог фізичної особи ОСОБА_1 до фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди - відмовити в повному обсязі.

У задоволенні позовних вимог фізичної особи ОСОБА_2 до фізичної особи ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : І.І.Дядечко

Повний текст рішення суду виготовлено 17.08.2012 року