РІШЕННЯ

Іменем України

02.03.2012 Франківський районний суд міста Львова

в складі: головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі - Мочульській М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

В обгрунтуванні заявлених вимог покликається на те, що 15.09.2003 року між ним та відповідачкою було укладено договір позики, згідно з яким його брат ОСОБА_3, який діяв на підставі доручення від позивача, передав гроші в сумі 10000 доларів США. Згідно розписки відповідачка зобов'язувалась повернути борг протягом одного року з моменту роботи фірми в м.Луцьку.

Відповідачка борг не повернула. Враховуючи вищенаведене, просить стягнути з відповідачки 79300грн. боргу та судові витрати в сумі 200 грн.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Просить суд стягнути дану суму з відповідачки.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги заперечила вказавши, що дану розписку вона писала, однак кошти повернула, після чого розписка була знищена. Просить в позовних вимогах позивачка відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних причин.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 256ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України,договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як вбачається з копії розписки ОСОБА_2 позичила в ОСОБА_1 10000 доларів США 15.09.2003 року терміном на рік з моменту роботи фірми в м.Луцьку.

В судовому засіданні позивачу було запропоновано надати оригінал розписки, однак позивач ОСОБА_1 не надав такої.

Крім того в судовому засіданні встановлено, що договір позики був укладений 15.09.2003р., отже відповідно до ст.257 ЦК України, позивач звернувся до суду з позовом після закінчення строку звернення до суду та не заявляв клопотання про поновлення строку.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки позивач ОСОБА_1 не надав оригінал розписки, а тому слід відмовити в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 209, 212-215ЦПК України, ст.ст. 256,257,1046, 1047 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

В позовних вимогах ОСОБА_1 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду шляхом подання через районний суд протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ванівський Ю.М.