Справа № 22-ц-1171/12 Головуючий у 1 інстанції: Самсін М. Л.
Провадження № 22-ц/1390/1171/12 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Д.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2012 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Бойко С.М., Шеремети Н.Л.

при секретарі: Служала А.Ю.

з участю: представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 31 березня 2010 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 31 березня 2010 року позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк заборгованість по кредиту в сумі 89082 (вісімдесят девять тисяч вісімдесят дві) грн. 06 коп. за кредитним договором № CGZOSE від 02.11.2005 року на рахунок № 3111 МФО 305299 код ЄДРПО 1436057 ПАТ КБ Приватбанк.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним та необгрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що між позивачем та відповідачем за предметом спору стягнення заборгованості за кредитним договором № CGZOSE від 02.11.2005 року з підстав наявність заборгованості, винесений судовий наказ від 07 серпня 2006 року. Звертає увагу суду, що 02.12.2008 року позивач подав суду клопотання про залишення заяви про видачу судового наказу від 17.07.2006 року без розгляду для можливості розгляду даної заяви в позовному провадженні, однак судовий наказ набув законної сили ще восени 2007 року.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та провадження по справі закрити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, оскаржуване рішення не у повній мірі відповідає даним вимогам.

Районним судом встановлено, що між позивачем та ОСОБА_3 02.11.2005 року укладений кредитний договір №CO208Е00000401 на суму 15000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,0% в місяць та комісії в розмірі 1,50% з кінцевим терміном повернення по 03 листопада 2008 року.

Поручителем по даному договору була відповідач ОСОБА_6 згідно договору поруки від 01.11.2005р. № CG 00DW/1.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ч.3 ЦК України).

Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст.553 ч.1 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову(субсилідарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Тому колегія суддів вважає правильним висновок суду про покладення обовязку по сплаті боргу солідарно обома відповідачами.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання( неналежне виконання).

Внаслідок неналежного виконання відповідачкою ОСОБА_3 своїх зобовязань за кредитним договором згідно розрахунку, поданого позивачем, станом на 30.03.2010 року: борг по кредиту становить 13239,13 грн., 41623,11 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 34219,82 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, а загальна сума боргу становить 89082,06 гривень.

Згідно із ч.1 ст.95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.96 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 106 ЦПК України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для предявлення до виконання.

Зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або

законом (частина перша статті 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені в

статтях 599, 600, 601, 604-609 ЦК та не передбачають можливості припинення зобовязання у звязку з ухваленням судом рішення про задоволення вимог кредитора..

Згідно із ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання.

Саме по собі ухвалення рішення ( у даному випадку судового наказу) про задоволення вимог кредитора, виконання якого фактично не здійснено, не припиняє зобовязальних правовідносин сторін договору і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів, пені й інших втрат, передбачених договором.

Докази того, що відповідачами проведено виконання по договорах, які були укладені між ними та позивачем, у матеріалах справи відсутні.

Оскільки судовим наказом Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 07.08.2006 року уже вирішено стягнути із ОСОБА_3 заборгованість по кредитному договору у розмірі 13877,55 грн., з яких 13239,13 грн. - борг по тілу кредиту, 300,99 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 302,77 грн. - заборгованість по нарахованих процентах, 34,66 - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, у цій частині позовних вимог рішення слід скасувати та провадження у справі закрити, а решту суми 75204,51 грн. стягнути з ОСОБА_3, а у частині стягнення заборгованості із ОСОБА_5 рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 205 ч.1 п.2, 307 ч.1 п.2, 309, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 31 березня 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк заборгованості по кредиту в сумі 13877, 55 грн. скасувати, закривши провадження у справі, а решту суми 75204,51 грн. стягнути з ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк.

Рішення Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 31 березня 2010 року у частині стягнення заборгованості із ОСОБА_5 залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді: