Справа №
Провадження №22-ц-4440/12
Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія51Доповідач у 2 інстанції Воробйова
УХВАЛА

Іменем України

24 вересня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - судді Воробйової Н.С.

суддів: Оношко Г.М., Семенцова Ю.В.

при секретарі- Бобку О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду від 17 листопада 2010 року за заявою ОСОБА_2 до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання решення суду про поновлення на роботі.

Встановила :

Позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 26 березня 2010 року було частково задоволено його позов до відповідача про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Він був поновлений на роботі на посаді оператора спеціальних технічних засобів контролю служби контролю на безпеку СКБ з 30 липня 2009 року, стягнуто з ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 18795,53 грн. та 500 грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати. В іншій частині вимог відмовлено.

Рішення суду в частині поновлення на роботі підлягало негайному виконанню.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29 липня 2010 року рішення суду від 26 березня 2010 року залишено без змін, Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 14 грудня 2011 року рішення суду першої інстанції та ухвала Апеляційного суду Київської області від 29 липня 2010 року залишено без змін, касаційну скарга ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»відхилено.

Позивач зазначав, що відповідач не виконав рішення Бориспільського міськрайонного суду від 26 березня 2010 року в частині негайного поновлення його на роботі, він вимушений був звертатися до виконавчої служби про примусове виконання рішення суду в частині поновлення на роботі, проте наказ про поновлення на роботі видано відповідачем лише 10 серпня 2010 року.

Позивач просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки відповідачем виконання рішення суду в частині поновлення його на роботі за період з 26 березня 2010 року по 10 серпня 2010 року в розмірі 10825,60 грн., виходячи з розміру його середньомісячної заробітної плати, яка становила 2387,96 грн.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 17 листопада 2010 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати ухвалу суду як необґрунтовану та ухвалити нову, якою відмовити позивачу у задоволенні заяви про стягнення заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

По справі встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 26 березня 2010 року було частково задоволено позов ОСОБА_2С до відповідача про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Останній був поновлений на роботі на посаді оператора спеціальних технічних засобів контролю служби контролю на безпеку СКБ з 30 липня 2009 року, стягнуто з ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 18795,53 грн. та 500 грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати. В іншій частині вимог відмовлено.

Рішення суду в частині поновлення на роботі підлягало негайному виконанню згідно п.4ч.1 ст.367 ЦПК України та ч.5 ст.235 КЗпП України.

Наказ № 648/п про поновлення на роботі видано відповідачем лише 10 серпня 2010 року.

Відповідно до ст..236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Як зазначено в п.34 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів»стосовно до правил ст..24 КЗпП України рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви позивача, суд виходив з положень ст..236 КЗпП України та дійшов висновку, що відповідач не виконав рішення Бориспільського міськрайонного суду від 26 березня 2010 року в частині негайного поновлення ОСОБА_2 на роботі , допустив затримку виконання рішення суду в цій частині, наказ про поновлення на роботі працівника видано лише 10 серпня 2010 року, а тому вимоги позивача про стягнення на його користь заробітної плати за час затримки виконання рішення суду в частині поновлення на роботі за період з 27 березня 2010 року по 09 серпня 2010 року підлягають до задоволення.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги, що рішення суду Бориспільського міськрайонного суду від 26 березня 2010 року набрало законної сили лише після розгляду справи апеляційним судом, а тому підстави для стягнення з підприємства на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду колегія вважає безпідставними. Середній заробіток на користь позивача стягнуто за час затримки виконання рішення суду в частині поновлення на роботі, що підлягало до негайного виконання, ОСОБА_2 фактично поновлено на роботі лише 10 серпня 2010 року, що підтверджується наказом № 648/п та записом в трудовій книжці останнього.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав дот його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст..ст.307, 308 ЦПК України, колегія

Ухвалила :

Апеляційну скаргу відхилити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду від 17 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: