Справа № 1519/2-3970/2011
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14березня 2012 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Целуха А.П.,
при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ КБ СоцКомбанкпро повернення банківського вкладу, -
Позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси 22.02.2011 року з позовною заявою до ТОВ КБ СоцКомбанкпро повернення банківського вкладу.
Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Представник позивача у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань щодо розгляду справи у його відсутності або про відкладення судового засідання не подавав. Заперечень на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи.
У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до укладеного договору № 090/1-П24/60/3 від 07.06.2008 року відповідач, у свою чергу, прийняв на себе зобов'язання по поверненню банківського вкладу фізичної особи в національній валюті Пенсійнийпід 18,50 % річних 10 червня 2010 року.
Після закінчення строку договору ОСОБА_1 звернувся до відповідача про повернення йому вкладу та нарахованих відсотків згідно умов договору № 090/1 П24/60/3 банківського вкладу фізичної особи в національній валюті Пенсійнийз виплатою відсотків щомісячно від 07.06.2008 року, але банк не виконує своє зобов'язання.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Між ОСОБА_1 та банком виникли договірні зобов'язання. Згідно п. 3.1.2 договору № 090/1 П24/60/3 від 07.06.2008р., банківського вкладу фізичної особи в національній валюті Пенсійнийднем повернення суми вкладу вважається день закінчення терміну дії договору відповідно до п. 1.1, але банк свої зобов'язання не виконав, що суперечить ст. 526 ЦК України відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, це грошове зобов'язання виконано відповідачем не було, чим порушено вимоги ст. 1058 ч. 1 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Суд, вважає що в даному випадку банк порушив права та інтереси ОСОБА_1 тим, що не виконує належним чином зобов'язання. Договір згідно зі ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що застосування Закону України Про захист прав споживачівдо спорів, які виникають з кредитних правовідносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання ненадання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедури виконання договору тощо, які передують укладанню договору. Після укладання договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей закон не може застосуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів, тому суд не вправі вирішувати інші питання, стосовно яких сторона не заявила вимог.
Керуючись ст.ст. 16, 22, 88, 509, 525, 526, 530, 612, 625, 629, ч. 1 ст. 1058 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 169, 209, 212, 214-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
ОСОБА_2 Михайловича до ТОВ КБ СоцКомбанкпро повернення банківського вкладу задовольнити частково.
Стягнути з ПАТ КБ СоцКом Банкна користь ОСОБА_1 суму банківського вкладу за договорами № 090/1 П24/60/3 від 07.06.2008р., банківського вкладу фізичної особи в національній валюті Пенсійнийу розмірі 14 281, 76 грн.
Стягнути з ПАТ КБ СоцКом Банкна користь держави державне мито в розмірі 260, 71 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ