АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 2-1714/11 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/491/597/12 ОСОБА_1
Категорія - 27 (І) Доповідач Михайлів Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

21 березня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів: Ляховської І.Є., Соколан Н.О.

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю: відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 22 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Довгинцівський відділ Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, про визнання правочинів удаваними, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2011 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Довгинцівський відділ Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, про визнання правочинів удаваними, посилаючись на те, що 19.10.2007 року між відповідачем ОСОБА_2 та ним було укладено нотаріально посвідчений договір позики та іпотеки, а 24.03.2008 року до вказаного договору була укладена додаткова угода, відповідно яких ОСОБА_2 надав йому позику в сумі 150000 грн., а він надав в іпотеку житловий будинок № 32 по вул. Червонопресненській в м. Кривому Розі.

Оскільки вказані правочини були укладені з метою приховання попередньої угоди купівлі-продажу будівлі № 71-А по вул. Димитрова в м. Кривому Розі, яку він орендував на підставі договору з УЖКГ виконкому Криворізької міської ради, в рахунок чого ним було отримано від відповідача ОСОБА_4 завдаток, просив суд визнати договір позики та іпотеки від 19.10.2007 року та додаткову угоду до нього від 24.03.2008 року удаваним правочином, застосувавши до нього правила попереднього договору купівлі-продажу та завдатку.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 22 грудня 2011 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_6

Повернуто ОСОБА_4 сплачені нею судові витрати при подачі зустрічного позову у розмірі 1820 грн.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_6 ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на невідповідність рішення фактичним обставинам справи, оскільки судом не надано оцінки поясненням відповідачів, які не заперечували мети придбання нерухомого майна за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, 71-А, наявності доказів, що підтверджують удаваність угоди. Вважає, що вирішуючи спір, суд вийшов за межі позовних вимог, зазначивши в мотивувальній частині рішення про відсутність підстав для визнання правочинів недійсними, тоді як він заявляв вимогу про визнання правочину удаваним. Крім того, судом не враховано, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.02.2011 року відмовлено ОСОБА_2 в позові про визнання дійсним договору позики та іпотеки від 19.10.2007 року та додаткової угоди до нього від 24.02.3008 року.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача ОСОБА_6, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи й втретє не зявився в судове засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.10.2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 укладено нотаріально посвідчений договір позики та іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_6 зайняв у ОСОБА_2 50000 грн. строком на 1 рік - до 19.10.2008 року, забезпечивши виконання зобовязання іпотекою належному йому на праві власності домоволодіння № 32 по вул. Червонопрєсненській в м. Кривому Розі.

24.03.2008 року між тими ж сторонами до вказаного договору укладено нотаріально посвідчений додатковий правочин, яким внесено зміни та доповнення до укладеного договору позики та іпотеки від 19.10.2007 року, зокрема й щодо розміру коштів, взятих в позику й визначено їх в сумі 150000 грн.

В погашення заборгованості за договором позики та іпотеки від 19.10.2007 року в загальному розмірі 304500 грн. 21.05.2009 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис за № 1191 на домоволодіння № 32 по вулиці Червонопрєсненській в м ОСОБА_7.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для його задоволення, оскільки позивачем не доведено, що укладені ним правочини є удаваними.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Позивач ОСОБА_8, посилаючись в позові та апеляційній скарзі на те, що між ним та відповідачами фактично укладено попередню угоду купівлі-продажу будівлі за адресою: вул. Димитрова, 71-А у м. Кривому Розі, забезпечену завдатком, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог відповідно до ст.ст. 57, 58 ЦПК України.

Тоді, як вбачається із матеріалів справи, оспорюваний договір позики та іпотеки та додатковий правочин між ОСОБА_6 і ОСОБА_2 укладено і посвідчено нотаріусом без порушення закону про що свідчить рішення апеляційного суду Дніпропетровської області, яке набрало чинності 09.02.2011 року (а.с. 32).

Доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваного рішення з посиланням на рішення апеляційного суду від 09.02.2011 року, оскільки ним не визнано дійсним договори поруки та іпотеки, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки, як зазначено в рішенні апеляційного суду від 09.02.2011 року при перегляді рішення районного суду, ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову з тих підстав, що визнання дійсними договорів в даному випадку, а саме укладених відповідно до вимог закону, законом не вимагається.

Жодних підстав незаконності укладання договору не встановлено, як і те, що позивачем не отримувались гроші відповідно до укладеного договору.

Договором передбачена й відповідальність ОСОБА_6 у разі невиконання договору позики.

Доводи позивача, що суд не врахував те, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 фактично укладено попередню угоду купівлі-продажу будівлі суперечать фактичним обставинам справи і нормам закону.

Як вбачається із матеріалів справи, будівлею за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, 71-А позивач користувався протягом 2001 2008 років на підставі договорів оренди приміщення, укладеним з Управлінням комунальної власності міста виконкому міської ради (далі Управління).

Договір купівлі-продажу між Управлінням та ОСОБА_6 укладався тільки 13.01.2009 року.

Позивач, згідно довідки станом на 26.02.2009 року за обєкт приватизації гроші у повному обсязі не сплатив (а.с. 102-104).

Згідно зазначеного договору, подальше відчуження та передача в заставу покупцем обєкту приватизації в період чинності умов договору здійснюється за погодженням продавця.

Зазначені обставини спростовують доводи апелянта про фактичне укладання між ним та ОСОБА_2 19 жовтня 2007 року договору купівлі-продажу приміщення за адресою: вул. Димитрова, 71-А у м. Кривому Розі.

Наявність в матеріалах справи документу під назвою: «соглашение о задатке» (а.с. 14) не тягне жодних правових наслідків по справі, що переглядається.

Крім того, колегія суддів враховує, що законодавець визначає, що для визнання правочину удаваним слід мати на увазі, що обидві сторони договору діяли свідомо для досягнення якоїсь особистої користі, їх дії направлені на досягнення інших правових наслідків і приховують іншу волю учасників.

Намірів однієї сторони для укладання удаваної угоди недостатньо.

Матеріалами справи достовірно встановлено, що ОСОБА_2 передав гроші у якості позики, а відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, взагалі не були сторонами договору.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову, доводи ж апеляційної скарги позивача правильності висновків суду першої інстанції в цій частині не спростовують. Не вбачає колегія суддів й жодних порушень судом першої інстанції норм процесуального права під час розгляду даної справи.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційну скаргу відхиляє й залишає рішення суду першої інстанції без змін у відповідності до ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 22 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: