overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2114/8536/12
СУДОВИЙ НАКАЗ
На підставі п.17 Правил надання населенню послуг за газопостачання, затвердженим постановою кабінету міністрів України від 09.12.1999 року № 2246, а також ст.68 ЖК України, споживач повинен вносити плату за надані послуги з газопостачання не пізніше 10 числа наступного місяця.
Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства та цього Кодексу. Порушенням зобов'язання відповідно до ст.610 Цивільного кодексу є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідальність за порушення грошового зобов'язання передбачена ст.625 Цивільного кодексу і полягає в тому, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст..68 ЖК України, ст.ст. 526, 610, 625 ЦК України, ст.ст. 102-105 ЦПК України, п.17 Правил надання населенню послуг за газопостачання, затвердженим постановою кабінету міністрів України від 09.12.1999 року № 2246,
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Згідно зі статтею 105 ЦПК України боржник має право в разі заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу подати заяву про його скасування.
Відповідно до ст. 106 ЦПК України у разі ненадходження заяви від боржника протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачу для предявлення до виконання.
Якщо суд, за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу прийняв ухвалу про залишення такої заяви без задоволення або змінив судовий наказ, то судовий наказ чи змінений судовий наказ набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судовий наказ чи змінений судовий наказ, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заява боржника про скасування судового наказу, що подана в установлений строк, розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви (ст. 105-1 ЦПК України).
Судовий наказ може бути пред'явлено до виконання протягом одного року з дня набрання ним законної сили.
СуддяОСОБА_2
Справа № 2114/8935/12
СУДОВИЙ НАКАЗ
На підставі п.17 Правил надання населенню послуг за газопостачання, затвердженим постановою кабінету міністрів України від 09.12.1999 року № 2246, а також ст.68 ЖК України, споживач повинен вносити плату за надані послуги з газопостачання не пізніше 10 числа наступного місяця.
Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства та цього Кодексу. Порушенням зобов'язання відповідно до ст.610 Цивільного кодексу є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідальність за порушення грошового зобов'язання передбачена ст.625 Цивільного кодексу і полягає в тому, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст..68 ЖК України, ст.ст. 526, 610, 625 ЦК України, ст.ст. 102-105 ЦПК України, п.17 Правил надання населенню послуг за газопостачання, затвердженим постановою кабінету міністрів України від 09.12.1999 року № 2246,
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Згідно зі статтею 105 ЦПК України боржник має право в разі заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу подати заяву про його скасування.
Відповідно до ст. 106 ЦПК України у разі ненадходження заяви від боржника протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачу для предявлення до виконання.
Якщо суд, за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу прийняв ухвалу про залишення такої заяви без задоволення або змінив судовий наказ, то судовий наказ чи змінений судовий наказ набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судовий наказ чи змінений судовий наказ, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заява боржника про скасування судового наказу, що подана в установлений строк, розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви (ст. 105-1 ЦПК України).
Судовий наказ може бути пред'явлено до виконання протягом одного року з дня набрання ним законної сили.
СуддяОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2012 року Суддя Комсомольського районного суду м. Херсона Дзиговський Ю.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого за дорученням виступає ОСОБА_2, до публічного акціонерного товариства Ерсте Банкпро захист прав споживача, та визнання кредитного договору недійсним,

встановив:

22.11.2012 року до суду надiйшла вищезазначена позовна заява, у якiй позивач просить визнати недійсним кредитний договір № 014/5150/3/13237 від 10.04.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ Ерсте Банк.

Дослідивши позовну заяву та матеріали додані до неї, суд вважає, що позов повинен бути залишений без руху, оскільки вiдповiдно до вимог ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: посилання на докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав звільнення вiд доказування, чого позивачем зроблено не було.

3 наданих матерiалiв вбачається, що позивачем не надано доказів в обґрунтування заявлених ним вимог.

Крім того, зазначаємо, що ршенням Конституційного суду України 10.11.2011 року по справі №15-рп/2011 визначено, що в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України Про захист прав споживачіввiд 12.05.1991 року N 1023-ХII з наступними змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини мiж кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як пiд час укладення, так i виконання такого договору. При цьому застосування iнших положень Закону України Про захист прав споживачів після фактичного укладення кредитного договору є необґрунтованим.

У відповідності до Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року, судовий збір по немайновим позовам складає 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 107,30 грн. Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у зазначеному розмірі.

При таких обставинах суд вважає що вказана позовна заява не може бути розглянута по суті, у зв'язку з чим позивачу необхідно надати строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якого за дорученням виступає ОСОБА_2, до публічного акціонерного товариства Ерсте Банкпро захист прав споживача, та визнання кредитного договору недійсним залишити без руху.

Протягом пяти днів з дня отримання даної ухвали, позивач зобовязаний усунути зазначені в ній недоліки.

Розяснити що у випадку невиконання вимог суду про усунення недоліків, позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_3
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2012 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді: Дзиговського Ю.В.

при секретарі: Єфімовій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні, погоджене із начальником ВДВС Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні, про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, суд

встановив:

Головний державний виконавець ВДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні звернувся до суду із вказаним поданням, посилаючись на те, що в провадженні ВДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні знаходиться виконавчий лист № 2а-5801/11/2170, виданий 02.03.2012 року Херсонським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 до державного бюджету 6067,73 грн. податкового боргу. На теперішній час зазначена заборгованість боржником не погашена, грошових коштів та майна, на яке може бути звернуто стягнення, не виявлено. Заявник просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України у звязку з невиплатою заборгованості за рішенням суду, що набрало законної сили.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч.2 ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян ОСОБА_2 бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон України, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконанні зобовязання до виконання зобовязання або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках або забезпечень зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Згідно ч.1 ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Доказів, які б свідчили про намір ОСОБА_1 виїхати за межі України суду не надано.

Оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що подання державного виконавця необґрунтоване та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.33 Конституції України, ст.377-1 ЦПК України, ч.2 ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України, суд

ухвалив:

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

На ухвалу протягом пяти днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_3
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2012 року Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого судді: Дзиговського Ю.В.

при секретарі: Єфімовій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні подання начальника відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні про вирішення питання щодо примусового входження до жилого приміщення, суд

встановив:

Начальник ВДВС Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні звернувся до суду з поданням щодо примусового входження до жилого приміщення, у звязку з тим, що в провадженні ВДВС Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні знаходиться виконавчий лист № 1-1599, виданий 06.08.2010 року Комсомольським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ Державний ощадний банк Україна боргу в сумі 13 027,77 грн. Боржник ухиляється від сплати боргу та чинить перешкоди при виконанні виконавчого документа, що підтверджується актами державного виконавця. У звязку з чим просив суд вирішити питання щодо примусового входження до жилого приміщення за адресою АДРЕСА_1, належного ОСОБА_1

Представник ВДВС Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні подання підтримала, просила його задовольнити по вищезазначеним обставинам.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що подання задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст.30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.30,41 Конституції України, ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.376 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні подання начальника відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні про вирішення питання щодо примусового входження до жилого приміщення за адресою АДРЕСА_1 - відмовити.

На ухвалу суду протягом пяти днів може бути подана заява про апеляційне оскарження з наступним поданням апеляційної скарги протягом десяти днів до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона.

СуддяОСОБА_2
РІШЕННЯ

Іменем України

17.04.2012

Коропський районний суд Чернігівської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1 .А
при : секретаріОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Атюшівської сільської ради, Пролетарської сільської ради, Коропської районної державної адміністрації Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

третя особа Коропська районна державна нотаріальна контора,

в с т а н о в и в:

05.03.2012 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку три місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини матері ОСОБА_4, яка померла у січні 2005 року.

В обгрунтування позову зазначила, що пропустила встановлений законом строк на подання заяви про прийняття спадщини через те, що проживає не за місцем відкриття спадщини та через юридичну необізнаність.

У судове засідання сторони не зявились, при цьому позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представники відповідачів подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності та повідомили про визнання позову.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи за його відсутності. При вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

По справі встановлено, що 11 січня 2005 року померла мати позивачки - ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія 1-ЕЛ № 024449. Через те, що позивачка зареєстрована та проживає не за місцем відкриття спадщини і крім того є юридично необізнаною з порядком прийняття та оформлення прав на спадкове майно, тому не звернулась у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно довідки Коропської районної державної нотаріальної контори від 22.03.2012 року № 401/01-16 спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась.

Згідно ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Оскільки заявлені вимоги ґрунтуються на законі, і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а причина пропуску строку прийняття позивачем спадщини є поважною, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 10, 208, 212 215, 294 ЦПК України, ст. 1272 ЦК України суд,

в и р і ш и в:

позов задовольнити. Визначити ОСОБА_3, додатковий строк три місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини ОСОБА_4, яка померла 11.01.2005 року (свідоцтво про смерть І-ЕЛ № 024449).

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Балаба О. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

08.08.2012

Коропський районний суд Чернігівської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1 .А
при : секретаріОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Вишенківської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами,

в с т а н о в и в:

27.07.2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, вказуючи на те, що 28 березня 2007 року помер його батько ОСОБА_4, у звязку з чим відкрилась спадщина. Він має право на спадкування майна батька за законом. Однак у спадкодавця не було правовстановлюючого документа на вказане майно.

У судове засідання сторони не зявились, при цьому позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення позову не заперечують.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Позивач ОСОБА_3 народився 06.03.1967 року. Як вбачається зі свідоцтва про народження його батьками є: ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 4).

28.03.2007 року помер батько позивача ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Після його смерті залишився будинок за адресою с. Вишеньки, провул. Мозгового, буд. 4, Коропського району, Чернігівської області за яким не зареєстровано право власності.

Спадкоємцями майна померлого ОСОБА_4 за законом є дружина ОСОБА_5, яка на день смерті із спадкодавцем не проживала та подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини, син ОСОБА_6, який подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини та син ОСОБА_3, який прийняв спадщину подачею заяви.

Згідно довідки Вишенківської сільської ради від 15.06.2012 року № 454 житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями, що знаходяться в с. Вишеньки, провул. Мозгового, 4 належать ОСОБА_4, який помер 28.03.2007 року. Будинок збудований ОСОБА_4 згідно погосподарської книги у 1961 році.

Оскільки позивач є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_4, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 580 суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на будинок.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Керуючись ст. 10, 11, 57-61, 213, 215, 293, 294 ЦПК України, ст. 392 ЦК України, суд

вирішив:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в с. Вишеньки, провул. Мозгового, буд. 4, Коропського району, Чернігівської області.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Балаба О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/1251/12 Справа № 22-ц/490/1251/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Котушенко С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Котушенко С.П.

суддів : Петренко І.О.,Романюк М.М.

при секретарі : Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2011 року про повернення позовної заяви, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ «ПроКредит Банк» про визнання договорів недійсними, стягнення моральної шкоди та зобовязання вчинити певні дії.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2011 року позовну заяву повернуто на підставі п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали, посилаючись на порушення суддею норм процесуального права.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів не вбачає передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги.

За правилами ст.109 ЦПК України позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суддя обґрунтовано виходив з того, що її подано з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки відповідач знаходиться у м.Києві.

Безпідставним є посилання апеляційної скарги на ч.5 ст.110 ЦПК України, якою передбачено розгляд позовів про захист прав споживачів за місцем проживання чи перебування споживача, оскільки в позовній заяві місцем реєстрації та фактичного проживання позивачки вказано вул.Бульвар Слави,8, що знаходиться на території Жовтневого району м.Дніпропетровська.

Доводи апеляційної скарги про те, що на території Бабушкінського району м.Дніпропетровська знаходиться відділення №1 ПАТ «ПроКредит Банк», що у відповідності з ч.7 ст.110 ЦПК України дає позивачці право на звернення саме до цього суду, не можуть бути підставою для скасування ухвали, оскільки суду не надано доказів, які б свідчили, що даний позов виник з діяльності філії або представництва ПАТ «ПроКредит Банк», які знаходяться на території Бабушкінського району м.Дніпропетровська.

Керуючись ст.ст.303,307,312 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: