Провадження № 2/1522/4128/12
Справа № 2-4158/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2012 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Турецького О.С.,

при секретарі Гасуляк С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Приморського районного суду міста Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дашенька»про визнання недійсним рішення зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Дашенька»від 25.03.2005 року про виключення ОСОБА_1 із числа засновників та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дашенька» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дашенька» (далі ТОВ «Дашенька») про визнання недійсним рішення зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Дашенька» від 25.03.2005 року про виключення ОСОБА_1 із числа засновників, вказуючи на те, що на протязі тридцяти років вона працювала в перукарні, яка зараз стала ТОВ «Дашенька»на посаді майстра педікьюру. Багато років ОСОБА_1 була директором цієї перукарні та є її співвласником.

25.03.2005 року було проведено збори ТОВ «Дашенька», на яких ОСОБА_1 позбавили посади директора, а також виключили з числа співзасновників. Таке рішення було прийнято, у звязку з тим, що позивачкою було нанесено матеріальну шкоду товариству.

Згідно статуту ТОВ «Дашенька», усі співзасновники мають рівну частку у майні товариства, але ніяких коштів за свою частку позивачу не надали. Також для виключення засновника із складу товариства необхідне одноголосне рішення зборів засновників, чого не було на підставі протоколу зборів від 25.03.2005 року.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд визнати недійсним рішення зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Дашенька»від 25.03.2005 року про виключення ОСОБА_1 із числа засновників.

В свою чергу, 01.07.2005 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Дашенька»ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, уточненим 27.05.2012 року, до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому вказує, що Наказом № 19-К від 25.08.2005 року майстер педікьюра ОСОБА_1 була звільнена по ч.1 п.4 ст. 40 КЗпП України за прогул. 25.08.2005 року був складений акт про те, що ОСОБА_3 відмовилась знайомитися з цим наказом та незаконно приступила до роботи.

За період роботи ОСОБА_1 у якості директора ТОВ «Дашенька», цьому товариству було нанесено матеріальну шкоду, що підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 28.11.2011 року. Суд встановив, що ОСОБА_1 скоїла злочин, який передбачений ч.1 ст. 367 КК України по ознакам неналежне виконання посадовою особою своїх службових повноважень, згідно якої нанесла матеріальна шкода у розмірі 2187,25 гривень.

Цю матеріальну шкоду ОСОБА_1 не відшкодувала, тому посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дашенька» матеріальну шкоду у розмірі 2187,25 гривень та моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом (представник відповідача за зустрічним позовом) первісний позов підтримала та просила задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечувала, представник відповідача за первісним позовом (представник позивача за зустрічним позовом) заперечував проти задоволення первісного позову, уточнений зустрічний позов просив задовольнити в повному обсязі.

Зясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, та правовідносини сторін, що випливають з таких обставин, вислухавши учасників цивільного процесу, перевіривши їх доводи наявними в справі доказами, дослідивши матеріали справи, надавши їм правову оцінку, суд вважає, що первісний позов не підлягає задоволенню, а зустрічний позов задоволенню частково із наступних підстав.

Як випливає з матеріалів справи, на протязі тридцяти років ОСОБА_1 працювала в перукарні, яка зараз стала ТОВ «Дашенька»на посаді майстра педікьюру.

Згідно наказу № 1 К від 01.02.1996 року на посаду директора ТОВ «Дашенька»було прийнято ОСОБА_1, яка була засновником ТОВ «Дашенька».

Згідно Статуту ТОВ «Дашенька», який було затверджено зборами засновників від 28.12.1995 року, товариство є правонаступником орендного підприємства «Дашенька», зареєстрованого Рішенням Приморського ВВК м. Одеси № 1154 від 31.07.1992 року.

25.03.2005 року було проведено збори ТОВ «Дашенька», на яких ОСОБА_1 позбавили посади директора, а також виключили з числа співзасновників. Таке рішення було прийнято, у звязку з тим, що позивачкою було нанесено матеріальну шкоду товариству.

Наказом № 19-К від 25.08.2005 року майстер педікьюра ОСОБА_1 була звільнена по ч.1 п.4 ст. 40 КЗпП України за прогул.

25.08.2005 року був складений акт про те, що ОСОБА_3 відмовилась знайомитися з цим наказом та незаконно приступила до роботи, який було підписано працівниками ТОВ «Дашенька».

За період роботи ОСОБА_1 у якості директора ТОВ «Дашенька», цьому товариству було нанесено матеріальну шкоду у розмірі 2187, 25 грн., що підтверджується висновком № 17003-17004 судово-економічної експертизи, яка була проведена в рамках кримінальної справи № 1-58/11 (1-649/10) по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Постановою № 1-58/11 Приморського районного суду м. Одеси від 28.11.2011 року було встановлено, що ОСОБА_1 скоїла злочин, який передбачений статтею 367 ч.1 Кримінального кодексу України по ознакам неналежне виконання посадовою особою своїх службових повноважень, згідно якої було завдано матеріальну шкоду у розмірі 2187,25 гривень.

За заявою ОСОБА_1 до неї було застосовано Закон України «Про амністію»від 08.07.2011 року, так як вона вину визнала.

Вищевказану матеріальну шкоду ОСОБА_1 ТОВ «Дашенька»не відшкодувала.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ст. 64 Закону України «Про господарські товариства»учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник у голосуванні участі не бере.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Що стосується позовних вимог ТОВ «Дашенька»за зустрічним позовом, про стягнення із ОСОБА_1 10 000 (десяти тисяч) гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди, то суд не знаходить підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»№ 4 від 31 березня 1995 р. (далі Постанова) під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Крім того, пункт 4 Постанови передбачає, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно Позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, тому суд вважає в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню, а позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дашенька»про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягають задоволенню частково.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК У країни, витрати складаються з судового боргу та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

З відповідача за зустрічним позовом підлягає до стягнення сума витрат понесених позивачем за зустрічним позовом, а саме: судовий збір у розмірі 645 (шістсот сорок пять) гривень.

На підставі ст. ст. 3-4, 10-11, 15-16, 38, 44, 60-61, 79, 88, 109, 118, 208-209, 212 215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дашенька» про визнання недійсним рішення зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Дашенька» від 25.03.2005 року про виключення ОСОБА_1 із числа засновників залишити без задоволення.

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дашенька»до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дашенька»матеріальну шкоду у розмірі 2187 (дві тисячі сто вісімдесят сім гривень) 25 копійок.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дашенька»витрати по сплаті судового збору у розмірі 645,00 (шістсот сорок пять) гривень.

В іншій частині задоволення зустрічного позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в Апеляційний суд Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у випадку коли сторони були відсутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.С.Турецький

11.10.2012