Врадіївський районний суд Миколаївської області
Справа №2/ 1408/81/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.12 року Врадіївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Висоцького М.Т., за участю секретаря Степанова В.В., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Врадіївка уточнений позов по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу по договору позики,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу по договору позики в сумі 15175 грн. В судовому засіданні позивачка зменшила свої позовні вимоги і просить суд стягнути з відповідача 12 000 грн. Мотивуючи свої вимоги позивачка вказує, що вона уклала з відповідачем в 2009 році договір позики, згідно якого останній позичив у неї 15 000 грн. На підтвердження укладення вказаного договору відповідачем була написана розписка, яка посвідчує передачу нею зазначеної суми грошей. Користуючись позикою, відповідач свій обовязок за умовами домовленості не виконав, повернувши лише частину боргу, а решту суми 12000 грн., не повернув.

Позивач у судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги.

Відповідач позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що дійсно він на протязі 2009-2010 року році отримав у позивача у борг 15 000 грн., на підтвердження чого, в грудні 2011 року дав їй розписку, частину боргу він відав, а решту в сумі 12000 грн. не повернув, так як не має коштів.

З»ясувавши обставини справи, та перевіривши їх доказами, суд встановив слідуючі факти.

На протязі 2009 2010 років відповідач отримав у борг від позивачки 15000 грн., на підтвердження чого 10.12.2011 року він дав позивачці розписку, в якій зобов»язався повернути борг до грудня 2011 року, але повернув йому лише частину боргу в сумі 3000 грн., а решту боргу в сумі 12000 грн. не повернув.

Дослідивши наявні в справі докази, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає повному задоволенню на підставі слідуючого.

Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення письмового договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальником.

Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Суд вважає доведеним той факт, що відповідач дійсно має борг перед позивачем в сумі 12000 грн., який підлягає стягненню на користь позивача.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214 -215, 218 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В :

Уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми, за договором позики в розмірі 12000 грн. -задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 за договором позики борг у сумі 12 000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати за сплату судового збору у розмірі 214 (двісті чотирнадцять) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд на протязі 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Врадіївського районного суду М.Т.Висоцький