АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0444/2-1701/11
Провадження № 22-ц/491/677/12 Головуючий в суді першої
Справа № 2-1701/2011 інстанції ОСОБА_1
Категорія 6 (4) Доповідач - Ляховська І.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2012 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів Братіщевої Л.А., Михайлів Л.В.,

при секретарі Бондаренко І.В.,

за участю позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 18 січня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 (треті особи - Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу, Виконавчий комітет Криворізької міської ради) про усунення перешкод у здійсненні права власності, користування земельною ділянкою та примусове знесення самочинного будівництва, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом до ОСОБА_4 і ОСОБА_5, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що відповідачі є її сусідами, які в порушення будівельних норм впритул до її домоволодіння здійснюють самочинне будівництво, чим порушують її права та перешкоджають користуватися належною їй земельною ділянкою. На її неодноразові прохання відповідачі будівництво не припиняють, тому, уточнивши позовні вимоги, просила суд, зобов'язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знести самочинне будівництво за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Балтійська № 4, що розташоване на межі земельної ділянки між домоволодіннями № 2 та № 4 по вулиці Балтійській, стягнути з ОСОБА_5 на її користь 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також стягнути з відповідачів судові витрати в сумі 1190 грн.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 18 січня 2012 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні її позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на її думку, суд помилково послався на ст. 376 ЦК України, оскільки положення частини 7 вказаної статті передбачає право, а не обов'язок відповідного органу державної влади або місцевого самоврядування на звернення до суду з позовом про зніс самочинного будівництва. Суд залишив поза увагою, що будівництво здійснюється без відповідного дозволу та з порушенням будівельних норм, за що ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ст. 97 Кодексу України Про адміністративні правопорушення. Крім того, суд не з'ясував, на якій підставі ОСОБА_5 здійснювала будівництво, та чи надавалася їй на це згода власника домоволодіння ОСОБА_4

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить домоволодіння № 2 по вулиці Балтійська в м. Кривому Розі, а також земельна ділянка площею 0,1 га. розташована за цією адресою.

Власником сусіднього домоволодіння № 4 по вул. Балтійська в м. Кривому Розі є відповідач ОСОБА_4

В цьому домоволодінні також мешкає відповідачка ОСОБА_5, яка розпочала самочинне будівництво на межі між земельними ділянками домоволодінь № 2 та № 4 по вулиці Балтійській та проводить його із порушенням будівельних норм у притул з домоволодінням, належним позивачці.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності, користування земельною ділянкою та примусове знесення цього самочинного будівництва, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка не має права звертатися до суду з даним позовом, оскільки таке право надано громадянину лише в тому випадку, якщо самочинне будівництво проведено на його земельній ділянці, чого в даному випадку не було.

На думку колегії суддів, такий висновок суду не відповідає нормам матеріального права.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожна особа має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ст.. 3, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч..1,2 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Способи захисту цивільних прав та інтересів судом визначені ст.. 16 ЦК України.

Посилаючись на положення ст.. 376 ЦК України як на підставу для відмови в позові, суд першої інстанції не врахував зазначених положень та не звернув уваги на те, що зазначена стаття визначає право, а не обовязок відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування на звернення до суду з позовом про знесення самочинного будівництва, яке порушує права інших осіб.

Відповідно до вимог статей 11, 27, 60 ЦПК, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобовязана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

Як убачається із матеріалів справи, позивачка ОСОБА_2 в якості доказу на підтвердження порушення відповідачами її цивільних прав надала висновок судової будівельно-технічної експертизи №21 від 20 лютого 2011 року, згідно якого суттєві порушення земельних, будівельних норм та правил при новому будівництві та будівництві, проведеному у 2003 році, на території домоволодіння №4 по вул.. Балтійській, які порушують права мешканців домоволодіння №2 по вул.. Балтійській, існують, а саме: ДБН 79-92 по п. 1.6, п. 1.8, п. 1.9: будівництво на території домоволодіння №4 по вул.. Балтійській проводиться без встановленого законом порядку, тобто без проекту, узгодженого з наглядовими органами; ДБН 360-92** - п. 3.25*: порушена відстань від межової огорожі до стін незавершеного будівництва на на території домоволодіння №4, а саме повинна бути не менше 1.0м, фактично є 0.2м; ДБН В.2.2-15-2005 п. 3.10 при розміщенні нового будівництва та бетонного паркану порушені вимоги чинних нормативних документів щодо інсоляції (природного освітлення) частина городу домоволодіння №2 постійно знаходиться у тіні, що заважає власникам ефективно використовувати земельну ділянку. Вигрібна яма домоволодіння №4 розташована на відстані 0.3 0.4м від межі, що створює загрозу затоплення городу домоволодіння №2 при несвоєчасному викачуванні.

Згідно висновків районної комісії по вирішенню земельних спорів щодо меж земельних ділянок індивідуальної забудови від 01 червня 2011 року та 29 червня 2011 року (протоколи №№ 3, 4), комісією встановлено, що власниця сусіднього домоволодіння №4 по вул.. Балтійській ОСОБА_5 побудувала будинок на спільній межі з гр.. ОСОБА_2 без відповідного дозволу на будівництво та з порушенням ДБН (Державних будівельних норм).

Криворізьким регіональним відділом інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області під час проведення 01 липня 2011 року перевірки на території домоволодіння на вул.. Балтійська, 2 зафіксовано факт самочинного будівництва індивідуального житлового будинку та гаражу (власник ОСОБА_4Ф.), що свідчить про порушення вимог ст.. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VІ, постанови Кабінету Міністрів України №466 від 13 квітня 2011 року.

За фактом встановленого правопорушення Криворізьким регіональним відділом інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області відповідача ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ст.. 97 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідачами не надано суду доказів, які б спростовували докази щодо порушення прав позивачки як власниці сусідньої земельної ділянки.

Згідно ст.. 41 Конституції України використання власності не може приносити шкоду правам, свободі та честі громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Тому, якщо власник при будівництві порушує права інших власників, вони у відповідності зі ст..ст. 55, 124 Конституції України, інших законодавчих актів мають право звернутися до суду с заявою про знос цих споруд, або усунення іншим шляхом допущених порушень, незалежно від того, чи з належного узгодження чи без нього будувалися ці споруди.

Ухвалюючи рішення в даній справі, суд першої інстанції не врахував таку правову позицію Верховного Суду України, внаслідок чого безпідставно відмовив у задоволенні позову про відновлення порушених прав ОСОБА_2 у спосіб, який відповідає вимогам чинного законодавства.

За таких обставин рішення суду необхідно скасувати та ухвалити нове рішення, яким усунути перешкоди в користуванні належною ОСОБА_2 земельною ділянкою та зобовязати відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знести самочинне будівництво, розташоване на межі земельних ділянок між домоволодіннями № 2 та №4 по вул.. Балтійській в м. Кривому Розі.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з наступними змінами і доповненнями) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як убачається із матеріалів справи, позивачка ОСОБА_2 є людиною похилого віку. Внаслідок незаконних дій відповідачки ОСОБА_5, яка здійснює самочинне будівництво, та порушення природної інсоляції належної позивачці земельної ділянки ОСОБА_2 позбавлена можливості користуватися цією земельною ділянкою за її прямим цільовим призначенням. Для відновлення своїх порушених прав позивачка вимушена була звертатися до відповідних державних органів та суду, внаслідок чого змінився її усталений спосіб життя, вона відчуває нервове напруження та моральні страждання.

Зважаючи на конкретні обставини справи, колегія суддів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що належною компенсацією спричиненої позивачці моральної шкоди є сума 1000 (одна тисяча) гривень, у звязку з чим позовну заяву ОСОБА_2 необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідачки ОСОБА_5 на її користь зазначену суму.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У звязку з цим судові витрати ОСОБА_2, повязані з поданням позову до суду та розглядом апеляційної скарги на загальну суму 1190грн., підлягають стягненню на її користь з відповідачів у рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 18 січня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Усунути перешкоди в користуванні належною ОСОБА_2 земельною ділянкою та зобовязати відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знести самочинне будівництво, розташоване на межі земельних ділянок між домоволодіннями № 2 та № 4 по вул.. Балтійській в м. Кривому Розі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 1000 (одна тисяча) гривень.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 1190грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Складення повного рішення відкладено до 09 квітня 2012 року.

Головуючий : І.Є.Ляховська

Судді: Л.А.Братіщева

ОСОБА_6