АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Провадження 22-ц/2090/8065/2012 р. Головуючий 1 інстанції Горбунова Я.М.
Справа № 2027/583/2012 Доповідач: Коваленко І.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Коровіна С.Г., Довгаль Г.П.

при секретарі Рудь А.С..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на заочне рішення Московського районного суду м.Харкова від 31 січня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства „Аква-Лайн, ОСОБА_1 про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2011 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до Приватного підприємства „Аква-Лайн, ОСОБА_1 про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

В процесі розгляду справи змінила позовні вимоги і просила зобов'язати власника підприємства ОСОБА_1 поновити її на роботі на посаді директора Приватно підприємства «Аква-Лайн», стягнути солідарно з приватного підприємства «Аква-Лайн»та з власника підприємства ОСОБА_1 на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 22 жовтня 2010 року по день поновлення її на роботі, стягнути солідарно з приватного підприємства «Аква-Лайн»та з власника підприємства на відшкодування моральної шкоди 200000, 00 грн.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, справа розглянута в їх відсутності.

Заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 31 січня 2012 року поновлено ОСОБА_3 на роботі на посаді директора Приватного підприємства «Аква-Лайн»з 31.12.2012 року. Стягнуто солідарно з Приватного підприємства «Аква-Лайн» та з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 22 жовтня 2010 року по 31.12.2012 року у сумі 14 912,5 грн.

Стягнуто солідарно з Приватного підприємства «Аква-Лайн»та з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 5000, 00 грн.

Стягнуто з Приватного підприємства «Аква-Лайн»та з ОСОБА_1 в рівних частках судові витрати в сумі 128 грн. 50 коп. в дохід держави.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 15 листопада 2012 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 просить рішення суду відносно нього скасувати і ухвалити нове рішення ,яким у задоволені позову відносно нього відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення з?явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, вважає що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до наказу 01-К від 13.11.2008 року ОСОБА_3 була прийнята на роботу до Приватного підприємства «Аква-Лайн»на посаду директора.

22.10.2010 року її було звільнено за ст. 40 п.З КЗпП України за наказом № 2-К від 22.10.2010 року. (а.с.4).

Із відповіді Територіальної державної інспекції праці у Харківській області від 23.11.2010 року № 01-19-7371 вбачається, що згідно з наданими відповідачем документами позивачку було звільнено за п. 2 ст. 41 КЗпП України. (а.с.8).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що доказів того, що до позивачки застосовувались дисциплінарні стягнення суду не надано, а також не встановлені випадки вчинення нею розкрадання, хабарництва і інших корисливих правопорушень, що було підставою для звільнення за п.З ст..40 КЗпП України або п. 2 ст. 41 КЗпП України, то вона підлягає поновленню на роботі.

Однак, судом першої інстанції не було вирішено питання щодо дотримання строків, встановлених ст..233 КЗпП України.

Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня вручення трудової книжки.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів», встановлені статтями 228, 233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобовязаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст..233 КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.

Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав.

Із позовної заяви ОСОБА_3 вбачається, що копію наказу № 2-К від 22.10.2010 року їй в цей же день було вручено охоронцем Приватного підприємства «Аква-Лайн».

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_3 не заперечувала, що копія наказу про звільнення була вручена ОСОБА_3 22.10.2010 р.

Трудова книжка ОСОБА_3 знаходилась у неї.

З даним позовом позивачка звернулась до суду лише 31.05.2011 року, тобто, через 7 місяців після звільнення.

В позовній заяві ОСОБА_3 посилалась на те, що строк звернення до суду нею пропущено з поважних причин, оскільки з моменту отримання відповіді Територіальної державної інспекції праці у Харківській області від 23.11.2010 року вона постійно знаходилась в пошуках тимчасових заробітків.

Такі причини пропуску строку звернення до суду колегія суддів не вважає поважними, оскільки будь-яких доказів нею не надано.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким в позові ОСОБА_3 необхідно відмовити за пропуском строку.

Оскільки в апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 поставлено питання про скасування рішення суду в частині задоволення позовних вимог відносно ОСОБА_1, а колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з інших підстав, то апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

На підставі наведеного та керуючись п.2 ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Московського районного суду м.Харкова від 31 січня 2012 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову ОСОБА_3 до Приватного підприємства „Аква-Лайн, ОСОБА_1 про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

судді