Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-44/2012 Головуючий у 1 інстанції:
Доповідач: Кримська О.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бєлки В.Ю.,

суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою приватного підприємця ОСОБА_3

на рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 30 серпня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_4 до приватного підприємця ОСОБА_3 про зобов'язання виплатити заборгованість з орендної плати та розірвання договорів оренди землі,

ВСТАНОВИЛА:

18 липня 2011 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позов, цивільна справа № 2-252, про розірвання договору оренди землі і стягнення заборгованості з орендної плати.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_4А, вказувала, що вона є власником земельної ділянки площею 8,13 га, розташованої на території Більманської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області. Право власності на зазначену земельну ділянку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ЗП № 025070, виданим 23 лютого 2004 року Куйбишевською районною державною адміністрацією Запорізької області. 20 серпня 2007 року між нею та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі, який був зареєстрований 22 лютого 2008 року Куйбишевський районним відділом Запорізької регіональної філії державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" за № 21 строком на п'ять років. Відповідно до акту прийому-передачі об'єкта оренди (земельної ділянки) за договором від 20 серпня 2007 року вона передала в оренду відповідачу належну їй земельну ділянку кадастровий номер :05:003:0079 площею 8.13 га, розташовану на території Більманської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області.

Позивач вказувала, що відповідач ОСОБА_3, за час дії договору неналежним чином виконувала свої зобов'язання за договором, несвоєчасно та не в повному обсязі сплачувала орендну плату за землю, і згідно з уточненою позовною заявою заборгованість відповідача перед нею з виплати орендної плати за договором оренди по кожному року склала: за 2008 рік - 1 лафет соломи, обробіток земельної ділянки; за 2009 рік -1 лафет соломи, обробіток земельної ділянки; за 2010 рік - 1 лафет соломи, обробіток земельної ділянки. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за договором оренди землі з виплати орендної плати за 2008-2010 роки складав: 3 лафети соломи та обробіток 3 (трьох) земельних ділянок.

Також 18 липня 2011 року ОСОБА_4 звернулася до суду з іншим позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди землі справа № 2-254.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_4. вказувала, що вона є власником земельної ділянки площею 9.2175 га. розташованої на території Більманської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області. Право власності на зазначену земельну ділянку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії ЗП № 363083, виданим 15 вересня 2006 року Куйбишевською районною державною адміністрацією Запорізької області. 20 серпня 2007 року між нею та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі, який був зареєстрований 22 лютого 2008 року Куйбишевський районним відділом Запорізької регіональної філії державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" за № 22 строком на п'ять років. Відповідно до акту прийому-передачі об'єкта оренди (земельної ділянки) за договором від 20серпня 2007 року вона передала в оренду відповідачу належну їй земельну ділянку площею 9,2175 га, розташовану на території Більманської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області.

Позивач вказувала, що відповідач ОСОБА_3, за час дії договору не належним чином виконувала свої зобов'язання за договором, несвоєчасно та не в повному обсязі сплачувала орендну плату за землю, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати орендної плати за договором оренди за 2008 рік - 1000 кг. зерна, 66,66 кг. насіння соняшнику, 1 лафет соломи, обробіток земельної ділянки; за 2009 рік - 1 500 кг. зерна, 100 кг. насіння соняшнику, 1 лафет соломи, обробіток земельної ділянки; за 2010 рік - 1500 кг. Зерна, 100 кг. насіння соняшнику, 1 лафет соломи, обробіток земельної ділянки. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за договором оренди землі з виплати орендної плати за 2008-2010 роки складав: 4000 кг. зерна, 266,66 кг насіння соняшнику, 3 лафети соломи та обробіток 3 (трьох) земельних ділянок.

Ухвалою суду від 30 серпня 2011 року цивільні справи № 2-252 та 2-254 за позовами ОСОБА_4, до ОСОБА_3, про розірвання договорів оренди землі і стягнення заборгованості з оредної плати , об'єднані в одне провадження.

Також, позивач зазначала, що з дня укладення договорів оренди до часу звернення з позовом до суду розмір орендної плати за обома договорами оренди жодного разу не переглядався, що не відповідає умовам договорів. Хоча за час дії договорів з'явились обставини, які фактично зобов'язували відповідача здійснити перегляд орендної плати, а саме: значне збільшення нормативної грошової оцінки земельної ділянки по Більманській сільській раді Куйбишевського району Запорізької області та внесення змін до нормативно-правових актів, які регулюють спірне питання.

Систематичним неналежним виконанням своїх зобов'язань за договорами оренди відповідач позбавив позивача можливості своєчасно отримувати орендну плату в повному розмірі, передбаченому умовами договорів. Відтак, позивач вважала, що систематичне неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договорами оренди щодо виплати орендної плати було істотним порушенням нею умов договорів та підставою для їх розірвання. Тому, 02 грудня 2010 року позивач направила листа на адресу відповідача з проханням розірвати договори оренди та виплатити заборгованість з орендної плати. Але відповідач зі свого боку проігнорував зазначений лист та жодним чином не намагався врегулювати цей спір та виплатити заборгованість з орендної плати.

Таким чином, в зв'язку з істотним порушенням відповідачем договорів оренди та неможливістю врегулювання цього спору в досудовому порядку позивач ОСОБА_4 була вимушена звернутися до суду з даним позовом в якому прохала зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 виплатити їй заборгованість з орендної плати за 2008-2010 роки у розмірі 4000 кг зерна. 266,66 кг насіння соняшнику, 6 лафетів соломи та обробіток 6 (шести) земельних ділянок.

Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 30 серпня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено .

Зобов'язано ПП ОСОБА_3 (юридична адреса: вул. Котовського, 51, смт. Володарське Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) сплатити на користь ОСОБА_4 заборгованість з орендної плати за 2008-2010 роки в розмірі 4000 (чотири тисячі) кілограм зерна, 266 (двісті шістдесят шість) кілограм насіння соняшнику, 6 (шість) лафетів соломи та обробіток 6 (шести) земельних ділянок.

Розірвано договір оренди землі розміром 8,13 га, укладений 20 серпня 2007 року між ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, зареєстрований 22 лютого 2008 року Куйбишевським районним відділом Запорізької регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» за № 21.

Розірвано договір оренди землі розміром 9,2175 га. укладений 20 серпня 2007 року між ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , зареєстрований 22 лютого 2008 року Куйбишевським районним відділом Запорізької регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» за № 22.

Стягнуто з ПП Антоненко ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 понесені нею судові витрати в розмірі 161 ( сто шістдесят одну) гривню сплаченого державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 (сто двадцять) гривень 00 копійок, а всього 281 (двісті вісімдесят одну) гривню 00 копійок.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ПП ОСОБА_3 подала на нього апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню .

Частиною 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

У статті 24 вказаного Закону, зокрема, зазначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції послався на те, що відповідачка неналежним чином виконувала обовязки за договорами оренди землі.

Зокрема, за 2008 -2010 роки не надала орендну плату за договором оренди земельної ділянки площею 9,2175 га : за 2008 рік: 1000 кг. зерна, 66,66 кг. насіння соняшнику, 1 лафет соломи, обробіток земельної ділянки; за 2009 рік - 1 500 кг. зерна, 100 кг. насіння соняшнику, 1 лафет соломи, обробіток земельної ділянки; за 2010 рік - 1500 кг. зерна, 100 кг. насіння соняшнику, 1 лафет соломи, обробіток земельної ділянки, а також не надала орендну плату за договором оренди земельної ділянки площею 8,13 га за 2008-2010 роки : у вигляді 3 лафетів соломи та не здійснила обробіток 3 (трьох) земельних ділянок,що є систематичним порушенням договору оренди, яке тягне за ст. 141 Земельного Кодексу України припинення права користування земельною ділянкою.

Разом з тим, судом такий висновок зроблено без достатнього зясування фактичних обставин справи.

Так, з матеріалів, наданих в апеляційну інстанцію вбачається, що за договорами оренди позивачка протягом 2008-2010 року отримувала орендну плату з оформленням відповідних відомостей видачі продукції, грошей та відомостей на надання послуг по оранці огороду.

Відповідно до ст. 10 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Одночасно за ч. 4 цієї статті суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК.

Всупереч цим положенням суд не зясував, яким чином фіксувалася видача орендної плати, не розяснив сторонам право на надання відповідних доказів, в тому числі відомостей на отримання орендної плати, що потягло помилковий висновок про те, що відповідач не в повному обсязі виконувала свої зобовязання за договорами оренди.

Зазначаючи про систематичність порушень договорів оренди, суд послався на те, що протягом 2008-2010 років позивачці не надавалася орендна плата у вигляді лафету соломи за кожен рік., зерно, насіння соняшника.

Вирішуючи питання про те, чи є це порушення у вигляді ненадання названого виду продукції суттєвим, суд не досліджував їх вартість, не зясовував питання про те, які фактично складалися між сторонами відносини щодо порядку виконання таких умов договору.

З наданих відомостей вбачається, що за домовленістю між сторонами орендна плата за договорами оренди земельних ділянок сплачувалась у натуральній формі та у випадку відсутності продукції певного виду у грошовій сумі ( а.с.93-103)

Крім того, у 2009 році позивачка отримала від відповідача 10 кг цукру, 25 кг муки, 5 кг макаронних виробів (а.с. 55-61).

Що стосується не виплати у 2008, 2009 та 2010 роках орендної плати лафету соломи - умови договору оренди не передбачають того, що орендар повинен лафет соломи доставити орендодавцю додому, а доказів того, що позивач звертався за видачею лафету соломи, а орендар відмовив у доставці, позивач суду не надав.

Крім того, позивачка у 2008 та 2009 році не порушувала питання про те, що їй відмовили у наданні соломи.

Проте, з наданих відповідачем відомостей вбачається, що зобовязання за договорами оренди земельних ділянок протягом 2008-2010 р.р. відповідачкою виконувались.

Отже, посилання в рішенні суду на наявність у відповідача заборгованості по орендній платі у розмірі , який зазначає позивачка без надання належних та допустимих доказів і на те, що це тягне розірвання договору безпідставні.

Позивачкою не доведено факту порушення орендарем своїх обовязків в розумінні статті 32 Закону України "Про оренду землі".

Тому, рішення суду першої інстанції на підставі п. 3 та п. 4 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі за недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_3 -задовольнити.

Рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 30 серпня 2011 року по цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту:

« У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до приватного підприємця ОСОБА_3 про зобов'язання виплатити заборгованість з орендної плати та розірвання договорів оренди землівідмовити».

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: