КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 1414/932/2012
Провадження № 2/1414/1326/2012 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.10.2012 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої у справі судді - Циганок В.Г.,

при секретарі судового засідання - Спільній Ю.В.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, треті особи- ОСОБА_3 державна нотаріальна контора, Управління Держкомзему м.Миколаєва, Садово-виноградарське товариство „Зорька, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2012 року позивач звернувся в суд до відповідача з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, розташовану на території садово-виноградарського товариства „Зорька в м.Миколаєві під номером 95, в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері ОСОБА_4, що померла 20.04.2011р.

В обґрунтування позову вказував, що 14.02.2009 року помер його батько- Денисенко ОСОБА_5 та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення садівництва, яка розташована на території садово-виноградарського товариства „Зорька в м.Миколаєві під номером 95, площею 0,0523 га, кадастровий номер :02:051:0003, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. Спадкоємцем за законом після смерті батька була його мати ОСОБА_4, вона своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 08.09.2009р. Проте Державний акт на право приватної власності на землю його мати як спадкоємиця на своє імя не виготовила.

20.04.2011р. його мати- Денисенко Є.К. померла та після її смерті у встановлений законом строк він, як спадкоємець пешої черги за законом, звернувся до Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори, проте нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, тобто у видачі йому свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що належала його матері, оскільки відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавиці на вказану земельну ділянку, а саме не надано Державного акту на право власності на земельну ділянку. Тому йому було рекомендовано звернутися до суду з зазначеним позовом. Посилаючись на викладені обставини, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Відповідач свого представника для участі в судовому засіданні не направив, надав заяву про розгляд справи в їх відсутності. Просив вирішити справу у відповідності з вимогами закону.

Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, однак направили заяви з проханням слухати справу у відсутність їх представників, проти задоволення позову не заперечували.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 14.02.2009 року помер батько позивача ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ФП № 096352, виданого 19.02.2009р. Міським відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 685. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення садівництва, яка розташована на території садово-виноградарського товариства „Зорька в м.Миколаєві під номером 95, площею 0,0523 га, кадастровий номер :02:051:0003, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю І-МК № 025143, виданого ОСОБА_3 міською радою 27 січня 1998 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1386.

Спадкоємицею після смерті ОСОБА_6 була мати позивача- Денисенко ОСОБА_7, яка своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та 08.09.2009 року отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом.

На підставі статті 1299 ЦК України право власності на зазначене в свідоцтві майно, а саме вищевказана земельна ділянка, підлягає державній реєстрації. Зазначене свідоцтво про право на спадщину підлягало реєстрації в Державному комітеті України по земельних ресурсах в м.Миколаєві. Матірю позивача була виготовлена технічна документація зі складання державного акта на право власності на землю, проте Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку нею отриманий не був.

20.04.2011р. мати позивача- Денисенко ОСОБА_7 померла.

У визначений законом термін позивач звернувся до Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори з заявами на предмет прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом, проте отримав відмову щодо оформлення спадкових прав на вищевказану земельну ділянку на підставі того, що спадкоємцем не надано Державного акту на право власності на землю, який би підтвердив право власності спадкодавиці на земельну ділянку №95, що розташована в м.Миколаєві, СВТ „Зорька.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. 23 вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позивач як спадкоємець ОСОБА_4 позбавлений на даний час можливості оформити спадщину на земельну ділянку із-за відсутності правовстановлюючого документа, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку на своє ім'я спадкодавиця ОСОБА_4 не встигла отримати в зв'язку зі смертю.

Переоформлення державного акта і його реєстрація при спадкуванні права власності на земельну ділянку, відповідно до вимог ст. 1299 ЦК України та ст. 125 ЗК України, є обов'язковою процедурою для набуття права власності на цю земельну ділянку.

До переоформлення державного акта на земельну ділянку і його реєстрації, виходячи з умов частини 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець має певні майнові права на цю ділянку, які засвідчуються свідоцтвом про право на спадщину.

А оскільки нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі такого свідоцтва, то суд вважає за можливе визнати за ним право в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_4на земельну ділянку площею 0,0523 га., призначену для ведення садівництва, що розташована на території садово-виноградарського товариства „Зорька в м.Миколаєві, оскільки інший порядок для набуття позивачами права на вказану земельну ділянку законодавством не визначений.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК, ст.1225, 1261, 1268, 1270, 1273, 1299 ЦК України, п.п.10,23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 „Про судову практику у справах про спадкуваннясуд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку №95площею 0,0523 га., призначену для ведення садівництва, що розташована на території садово-виноградарського товариства „Зорька в м.Миколаєві в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 20 квітня 2011 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: В.Г. Циганок