Бобровицький районний суд Чернігівської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2012 року Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі; головуючої -судді В.І.Бойко при секретарі - Чухній О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,представника третьої особи на стороні відповідача - ОСОБА_3 1.1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності, виселення та зняття з реєстраційного обліку

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позовній заяві до суду просить зобов»язати відповідачку усунути перешкоди в користуванні майном шляхом виселення останньої з будинку № 20 по вул. Остерській в м. Бобровиця Чернігівської області , та зобов»язати Бобровицький СГІРФО зняти її з реєстраційного обліку в даному будинку.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу ВВА № 861326 Ю йому на праві власності належить вищезазначений будинок.

З 23 березня 2005 року він проживав в цивільному шлюбі з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка за їх спільним рішенням разом проживати , з його дозволу, 11 травня 2005 року зареєструвалась за вищезгаданою адресою.

У 2009 році їх спільне життя не склалося, в зв»язку з чим він став проживати окремо. В свою чергу, відповідачка залишилась мешкати в його будинку, та на неодноразові прохання звільнити приміщення та знятися з реєстраційного обліку не реагує. Крім того, вона, користуючись всім належним йому майном не несе витрати, пов»язані з утриманням житлового приміщення, зокрема не сплачує за електропостачання, водопостачання , газ та опалення, веде аморальний спосіб життя та перебуваючи в нетверезому стані, погрожує спалити помешкання. чим викликала дорікання з боку сусідів. На даний час відповідачка проживає за вищезазначеною адресою зі своїм співмешканцем, та незаконно чинить йому перешкоди користуватися його майном, чим порушує його право розпоряджатися своєю власністю.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві та в своїх поясненнях зауважила,що відповідачка була зареєстрована в будинку позивача не як член сім»ї , а з метою оформлення документів на дітей та з метою встановлення їй грипи інвалідності. На даний час вона продовжує чинити перешкоди позивачу . В результаті чого він був змушений звернутися до правоохоронних органів.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала повністю та пояснила суду, що з позивачем по справі вона проживали в цивільному шлюбі з 1997 року в Житомирській області. В 2001 році у них народилася спільна дитина ОСОБА_5 . Крім цієї дитини вона ще має троє неповнолітніх дітей . В 2004 році позивач придбав будинок № 20 по вул. Остерській в м. Бобровиця , де вони разом почали жити з 2005 року і з 11.05.2005 року вона з його дозволу була в будинку зареєстрована. З 2009 року позивач поїхав від неї в інше місце проживання. Ні її життям , ні життям їх спільної доньки він не цікавився, ніколи до них не приїздив . На час літніх канікул вона проживає в будинку разом з неповнолітніми дітьми та виселятися не бажає .Іншого місця проживання не має. При цьому відповідачка зазначила, що вона розуміє і усвідомлює,що будинок належить на праві приватної власності особисто позивачу і в подальшому вона має намір разом зі своїм співмешканцем піти проживати в інше місце. Ніяких перешкод позивачу з приводу проживання його в будинку вона не чинить , до будинку він має доступ , а навпаки позивач коли останній раз приїхав, то вчинив сварку , в результаті якої налякалися її неповнолітні діти та приїздили працівники міліції.

Представник третьої особи Бобровицького СГІРФО просить справу розглянути в його відсутність, рішення прийняти на розсуд суду.

Представник третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 1.1, в судовому засіданні просить винести рішення на розсуд суду .

Вислухавши сторони , дослідивши та оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням ,що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об»єктивному дослідженні, суд приходить до висновку, ш:о заявлені вимоги не підлягають задоволенню із таких підстав :

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_4 належить на праві приватної власності житловий будинок , розташований за адресою м. Бобровиця вул. Остерська, 20 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 09 лютого 2004 року, посвідченого та підписаного Бобровицьким приватним нотаріусом ОСОБА_6 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Ніжинського МБТІ ( а.с.4-5).

З 11.05.2005 року відповідачка зареєстрована у спірному будинку, що засвідчує довідка видана СГІРФО Бобровицьким РВ УМВС (а.с.15), та по теперішній час там проживає разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно довідки Бобровицької міської ради.( а.с.7).

Із свідоцтва про народження ОСОБА_5 вбачається , що вона народилася 14 липня 2001 року і її батьками записані сторони по справі ( а.с. 31 ) ; З 04.05.2009 року донька навчається в Старобасанській загальноосвітній школі - інтернаті і у період літніх канікул з 31.05. 2012 року по 31.08 2012 року перебуває на утриманні відповідачки за місцем її проживання, що підтверджується довідкою Старобасанської загально-освітньої школи інтернату (а.с.23 ). Крім цього, судом також встановлено , що

разом з відповідачкою за адресою по вул. Остерській , 20 в м. Бобровиця проживають неповнолітні діти ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 ,ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с. 7 ) ;

Згідно ст. 64 ЖК України до членів сім»ї наймача належать дружина наймача , їх діти і батьки. Членом сім»ї наймача може бути визнано й інших осіб , якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Незважаючи на те ,що сторони по справі не перебували в зареєстрованому шлюбі , в судовому засіданні беззаперечними доказами встановлено ,що сторони по справі тривалий час разом проживали як одна сім»я , у них народилася спільна дитина і із згоди власника спірного будинку відповідачка була в ньому зареєстрована, як член сім»ї , за згодою позивача з метою спільного проживання ,про що не заперечує як позивач в позовній заяві, так і відповідачка в судовому засіданні, а припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє його колишніх членів сім»ї права користування займаним приміщенням в силу ст. 156 ч. 4 ЖК України. З цих підстав суд не може прийняти до уваги доводи представника позивача , що відповідачка є сторонньою людиною позивачу, зареєстрована з метою отримання правовстановлюючих документів , оскільки такі її доводи є надуманими , нічим не підтверджені, так як до цього часу відповідачка їх не отримала.

Відповідно до Ч.1 СТ.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін , кожна з яких відповідно до ч.І ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до СТ.316, 319 ЦК України власник має право володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. При цьому, таке право власника відповідно до СТ.321 ЦК України та ст.41 Конституції України є непорушним. Крім того ст.319 ЦК України забороняє власнику використовувати право власності на шкоду правам громадянам та зобов»язує при здійсненні своїх прав додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до СТ.391 ЦК власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Способом захисту свого порушеного права позивача обрано виселення відповідачки та зняття її з реєстрації.

Згідно ч.З ст. 47 Конституції України позбавити громадянина житла можна лише на підставі закону та за рішенням суду.

Виселення являє собою примусове вилучення жилої площі і розглядається як крайній захід , що підлягає застосуванню тільки у випадках і в порядку, що прямо передбачені законом. Зокрема, згідно ст.9, 109 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення, або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбаченому законом.

В судовому засіданні встановлено , що відповідач не проживає у власному будинку з 2009 року , доказів про те ,що відповідачка чинить йому перешкоди у користуванні будинком з цього часу позивачем та його представником в судовому засіданні не надано, а навпаки спростовано відповідачкою ,яка не заперечує проти користування та проживання позивача в будинку, вказуючи ,що позивач не приїздив та не цікавився не тільки її життям , але і життям їх дочки до розгляду справи в суді.

Та обставина, що особа є власником жилого приміщення, а отже має охоронюване законом право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, сама по собі не може бути підставою для виселення інших осіб, які там правомірно проживають.

Також позивачем в позовній заяві заявлена підстава для виселення відповідачки , як несплата нею комунальних послуг за електропостачання , водопостачання , газ та опалення не може бути прийнята судом до уваги , оскільки якщо власник будинку не згоден , щоб колишні члени сім»ї користувалися жилим приміщенням безоплатно, останні зобов»язані платити за нього і за комунальні послуги нарівні з наймачами. Проте це не означає, що з часу припинення сімейних стосунків із власником будинку ці особи стають наймачами займаних ними жилих приміщень .Крім того позивачем не надано ніяких доказів про те ,що позивач як власник будинку сам сплачує комунальні витрати. Таким чином ,дане твердження не є доказом того ,що відповідачка чинить позивачу перешкоди у користуванні його власністю . В обґрунтування своїх позовних вимог щодо виселення відповідачки є посилання позивача на те ,що на адресу відповідачки постійно надходить багато дорікань від сусідів , які скаржаться на аморальну поведінку та постійну нетверезість відповідачки та її неодноразове погрожування спалити будинок, яке нічим не підтверджене та не доведене як позивачем так і його представником в судовому засіданні і не надано не яких переконливих доказів, які б свідчила про систематичне порушення правил співжиття відповідачкою , що приводило до неможливості проживання сторін в одному приміщенні.

Навпаки відсутні будь-які докази , які б свідчили про те ,що відповідачка чинить позивачу перешкоди у користуванні ним своєю власністю - будинком № 20 по вулиці Остерській в м. Бобровиця,що призводять не можливості позивача ним користуватися в період його проживання за іншою адресою .

Таким чином моральні засади суспільства та вимоги передбачені чинним законодавством, а також відсутність обставин , які б могли б бути підставою для виселення відповідачки , їх не доведення у передбачений законом спосіб не допускають здійснити виселення відповідачки і є підставою у відмові у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності, виселення та зняття з реєстраційного обліку .

Керуючись ст. 47 Конституції України, ст.ст.9,64,156,157 ЖК України, ст.ст.383 ,391 ЦК України , ст. СТ.8, 10,11,60,213-215,218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності, виселення та зняття з реєстраційного обліку відмовити.

На рішення сторонами може бути подано до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький райсуд апеляційну скаргу протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами , які були в судовому засіданні і не були присутні при оголошенні рішення суду,протягом десяти днів після отримання копії рішення суду.