Справа № 1807/6051/12
Провадження № 2/1807/1526/12

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2012 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Буток Т. А.,

при секретарі при секретарі Осадча І. О.,

з уч представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: орган опіки та піклування Конотопської міської ради, служба у справах дітей Буринської районної ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкоюта визначитимісце проживання малолітнього сина ОСОБА_4 з ним. Свої вимоги обгрунтовує тим, що червня року вінзареєструвавшлюб з відповідачкоюв відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 118. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейні стосунки не склалися, відповідачка зловживає спиртними напоями та не ночує вдома, взв`язку з чим виникають сварки. Близько двох місяцівне підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть,проживають окремо, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Такожвінбажає, щоб після розірвання шлюбу син проживав разом з ним.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 , кожен окремо, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 проти позовних вимог заперечує частково: не заперечує проти розірвання шлюбу, заперечує проти того, щоб після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з позивачем. В судовому засіданні пояснила, що дійсно сімейне життя з позивачем не склалося, втрачено почуття любові та поваги, збереження сім`ї неможливо. Позивач став застосовувати до неї фізичну силу і вона забрала дитину та поїхала до своїх батьків. На даний час вона з сином проживає разом з батьками в с.ЧервонаСлобода Буринського району, виховує дитину, спиртними напоями ніколи не зловживала та вела пристойний стосіб життя. Крім того, вважає, що сину буде краще з нею, оскільки він ще маленький і вона піклується про нього з самого народження.

Третя особа: орган опіки та піклування Конотопської міської ради в судове засідання не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник третьої особи: служби у справах дітей Буринської районної ради за дорученням Дериземля В.В. проти позовних вимог заперечує частково, а саме: вважає за доцільне встановити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_3 . Остання доглядає за дитиною та займається її вихованням, умови проживання для дитини досить гарні, мати з дитиною мають у своєму розпорядженні окрему кімнату, а дитина стіл та ліжко і дитячий куточок з іграшками, хлопчик охайний та доглянутий. ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає. Крім того, позивач не позбвлений можливості звернутися з заявою про зміну місця проживання дитини у разі виникнення для дитини несприятливих умов проживання.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

З свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 06 червня 2008 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 118, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_7 (а.с. 3).

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю вказана ОСОБА_3 , батьком ОСОБА_8 (а.с. 4).

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, приймає участь у вихованні та навчанні дитини (а.с. 45, 46, 47). Позивач ОСОБА_2 працює різальником металу ВВМК і ТНС на підприємстві ТОВ НВО Червоний металіст та позитивно характеризується за місцем роботи (а.с. 7, 8).

Згідно акт ів обстеження житлово-побутових умов від 16.10.2012 року, 04.12.2012 року, як за адресою проживання матері малолітньої дитини, так і за адресою проживання батька, створені усі необхідні умови для проживання, виховання та розвитку ОСОБА_4 (а.с. 9,50).

Згідно висновку Буринської районної державної адміністрації № 31 від 21.12.2012 року доцільно визначити місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання його матері ОСОБА_3 ( на даний час АДРЕСА_1 ) (а.с. 53-55).

Відповідно до вимог ст. 11,14 Закону України Про охорону дитинства та ст. 141 СК України кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з бптьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом, а за ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучені зі своєю матір`ю.

Дослідивши зібрані по справі докази і даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що спільне життя та збереження сім`ї ОСОБА_7 неможливі, а збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам малолітньої дитини, тому позововні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини з батьком, то суд вважає, що в судовому засіданні не здобуто достатніх доказів на підтвердження неправомірної поведінки відповідачки, які б перешкоджали вихованню нею дитини, не здобуто доказів щодо виняткових обставин, за яких малолітню дитину слід розлучити з матір`ю, тому суд приходить до висновку про необхідність визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю. Суд не приймає до уваги пояснення представника позивача про те, що відповідачка веде аморальний спосіб життя та зловживає спиртними напоями, бо вони не підтверджується жодними доказами, в тому числі і постановами про відмову в порушенні кримінальної справи від 08.05.2012 року та від 28.09.2012 року (а.с. 20,22). Суд також критично відноситься до пояснень допитаних в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про те, що відповідачка дуже кричить на дитину та, якщо вип`є, не може зупинитися і веде себе неадекватно, оскільки свідки є зацікавленими особами по справі: сусідами позивача. Пояснення свідка ОСОБА_11 , яка є членом комісії Конотопського міського центру сім`ї, дітей та молоді, щодо відсутності відповідачки ОСОБА_3 за місцем проживання позивача під час відвідування сім`ї, не є приводом вважати, що остання веде аморальний спосіб життя та зловживає спиртними напоями.

При прийнятті рішення суд також враховує той факт, що малолітня дитина потребує перш за все материнського, жіночого догляду (регулярне та своєчасне харчування, дотримання правил гігієни, постійний нагляд). Суд також вважає, що при цьому права позивача не будуть порушені, оскільки він відповідно до ст. 157 СК України зобов`язаний брати участь у вихованні дитини і має право на особисте спілкування з нею, а в разі, якщо відповідачка буде чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, відповідно до ст. 158, 159 СК України, має право звернутися до органу опіки та піклування, суду за вирішенням спору.

Керуючись ст. 11,14 Закону України Про охорону дитинства, ст. 109-115, 141, 150, 153, 157, 158, 159, 160, 161 СК України, ст. 6 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959 року, ст. 10, 57-60, 212, 214, 215, 218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_12 , зареєстрований 06 червня 2008 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 118. Дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після розірвання шлюбу залишити проживати з матір`ю, ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Буток Т. А.