Справа № 2/14/1658/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 грудня 2012 року Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа садівниче товариство «Воскресенськ», про захист честі гідності і ділової репутації, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, і ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідач є головою СТ «Воскресенськ». Він, позивач, до 26 листопада 2011 року був членом зазначеного товариства. На конференції членів товариства за участю представників кварталів він був виключений із товариства на підставі заяви голови товариства ОСОБА_3 про те, що він є крадієм електричної енергії.

Даними діями відповідача йому було нанесено образу, було принижено його честь та гідність. За результатами конференції від 26.11.2011 року був складений протокол, в якому також вказувалося на те, що він незаконно споживав електричну енергію, який був розміщений на дошці оголошень, через що в очах членів товариства він перетворився на розкрадача електроенергії.

Посилаючись на те, що така заява відповідача та протокол конференції від 26.11.2011 року містять неправдиві відомості, які принижують його честь і гідність, просив суд зобовязати відповідача спростувати заяву про те, що він є крадієм електроенергії, розмістивши таке спростування письмово на стенді оголошень товариства, стягнути на його користь з відповідача моральну шкоду в розмірі 20000 грн., а також понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 31 травня 2012 року до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено СТ «Воскресенськ».

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги позову, просили про його задоволення.

Відповідач позов не визнав. Вказував на те, що він є головою СТ «Воскресенськ». Між ними постійно виникають конфлікти та сварки з приводу його діяльності як голови товариства. При проведенні перевірки фактичного споживання електроенергії позивачем було виявлено факт розкрадання ним електричної енергії в товаристві. У звязку з цим на конференції членів товариства було прийнято рішення виключити позивача із членів садівничого товариства, а також звернутися до правоохоронних та інших компетентних органів з заявою про проведення перевірки та порушення кримінальної справи відносно позивача у звязку з розкраданням ним електроенергії. Проте жодних образливих висловлювань в адресу позивача він не говорив.

Представник СТ «Воскресенськ» в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи третя особа повідомлена судом належним чином.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши і оцінивши в сукупності наявні матеріали справи, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач до 26 листопада 2011 року був членом СТ «Воскресенськ», головою якого є відповідач ОСОБА_3

26 листопада 2011 року відбулася конференція членів СТ «Воскресенськ», за результатами якої було вирішено виключити позивача з членів товариства за хуліганські дії та розкрадання електричної енергії.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12.07.2012 року, яке набрало законної сили 17.09.2012 року, рішення конференції садівничого товариства «Воскресенськ» щодо виключення ОСОБА_1 з членів садівничого товариства скасовано.

Відповідно до ст..275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб.

До особистих немайнових прав фізичної особи відносяться, зокрема, право на повагу до гідності та честі та недоторканість особистого та сімейного життя (ч.1 ст.270 ЦК).

За змістом частин 1, 3 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Відповідно до положень ст. 277 ЦК України, ст. 10 ЦПК України та розяснень, викладених у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» обовязок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача.

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації (п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

Як пояснили усі свідки в судовому засіданні, в тому числі свідки позивача, під час проведення конференції членів товариства 26.11.2011 року ОСОБА_3 позивача не ображав, «крадієм» не називав та не висловлювався на його адресу у принизливій чи непристойній формі.

Крім того, поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обовязків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

В той же час вимоги до садівничого товариства, як до юридичної особи, позивачем не предявлялись.

Як пояснив позивач в судовому засіданні будь-яких претензій до садівничого товариства щодо порушення його немайнових прав він не має.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, протокол конференції СТ «Воскресенськ», на який посилається позивач в своєму позові (а.с.10), ніким не підписаний.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про захист честі гідності і ділової репутації, відшкодування моральної шкоди є необгрунтованим, а відтак задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі гідності і ділової репутації, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Н.А. Спінчевська