Єдиний унікальний номер 2-716/12
Номер провадження 2/2408/724/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2012 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

при секретарі Слободян В.О.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

представників відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення.

Посилався на те, що відповідно до укладеного договору №CVCWAN02000444 від 29.08.2006 року ОСОБА_2 29.08.2006 року отримав кредит у розмірі 45125 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14, 76 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.08.2011 року.

Відповідно до умов договору, відповідач ОСОБА_2 зобовязався погашати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, визначеному договором. Однак, ОСОБА_2 в порушення умов договору, свої зобовязання належним чином не виконав.

В звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у ОСОБА_2 виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 22103 грн. 43 коп., в тому числі: сума заборгованості за кредитом 12148 грн. 55 коп.; 6592 грн. 25 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1128 грн. 10 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; 2234 грн. 53 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 29.08.2006 року між сторонами було укладено договір застави рухомого майна, відповідно до якого відповідач надав в заставу автомобіль марки «ВАЗ», модель:11183, 2006 року випуску, тип транспортного засобу «Легковий седан», №кузова/шасі ХТА5443, р.н. НОМЕР_1.

Враховуючи те, що законом та умовами договору передбачено обовязок відповідача передати предмет застави в заклад заставодержателя, позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 29.08.2006 року в сумі 22103 грн. 43 коп. витребувати у відповідача та передати банку предмет застави автомобіль марки «ВАЗ», модель:11183, 2006 року випуску, тип транспортного засобу «Легковий седан», №кузова/шасі ХТА5443, р.н. НОМЕР_1, що належать на праві власності ОСОБА_2, комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Також, просив звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» у судовому засіданні позов підтримала та підтвердила, викладені в ньому обставини. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково. Пояснив, що не погоджується з нарахованою сумою заборгованості, а тому не погасив кредит.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що автомобіль, який є предметом застави, 26.10.2006 року потрапив в дорожньо-транспортну пригоду. За результатами настання страхового випадку страховиком було виплачено вигодонабувачеві ПАТ КБ «Приватбанк» страхове відшкодування у сумі 3664 грн. 23 коп., а тому сума заборгованості по тілу кредиту становить 8464 грн. 32 коп. Також вважає, що банком було безпідставно в односторонньому порядку збільшено відсоткову ставку по договору з 14,76% до 25,44 %, про що ОСОБА_2 повідомлено не було. Крім того, позивачем було здійснено нарахування відсотків по договору станом на 22.12.2011 року, хоча дія кредитного договору закінчилась 26.08.2011 року.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнала. Просила не звертати стягнення на автомобіль.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» - обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.08.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №CVCWAN2000444 (а.с.7-8). Відповідно до умов договору п.1.1-п.1.3, погоджених сторонами, банк зобовязався надати позичальникові кредитні кошти шляхом перерахування на відкритий у Приватбанк поточний рахунок №1060 ООО АвтоПриват на строк з 29.08.2006 року по 26.08.2011 року включно у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 45125 гривень на купівлю автомобіля зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,23% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється шляхом сплати щомісячного платежу у сумі 1185 грн. 50 коп. Забезпеченням виконання позичальником зобовязань за даним договором виступає застава автомобіля марки ВАЗ.

Пунктом 2.3.1 визначено, що банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміни курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору; зміни облікової ставки НБУ; зміни розміру відрахувань у страховий фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті. При цьому банк надсилає позичальникові письмові повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки.

При порушенні позичальником будь-якого зобовязання, передбачених п.п.2.2.2, 2.2.3 даного Договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше однієї гривні за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за кредитним договором виконав, що підтверджується копією ордеру-розпорядження про перерахування коштів на рахунок позичальника ОСОБА_2 (а.с.9).

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок у зобовязанні належним чином.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 1054 п.1 Цивільного Кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із п.1.ст.1048 Цивільного Кодексу України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

З положень кредитного договору та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимоги цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми.

У звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору у відповідача ОСОБА_2 станом на 22.12.2011 року наявна заборгованість по кредитному договору в розмірі 22103 грн. 43 коп., в тому числі: сума заборгованості за кредитом 12148 грн. 55 коп.; 6592 грн. 25 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1128 грн. 10 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; 2234 грн. 53 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Зазначені обставини підтверджуються розрахунком суми заборгованості (а.с.4-6).

Судом також встановлено, що 29.08.2006 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір застави рухомого майна №CVCWAN2000444 (а.с.10-11). Відповідно до умов договору, в забезпечення виконання заставодавцем зобовязань за кредитним договором заставодавець надав в заставу майно: транспортний засіб марки «Ваз»; модель 11183; рік випуску 2006; тип:легковий седан; № кузова ХТА5443, р.н. НОМЕР_1.

Пунктами 23-24 Договору визначено, що звернення стягнення на предмет застави випадках, передбачених п.п.15.7.1, 15.7.2, 15.7.3, 15.8 цього договору здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього Договору. Якщо банк у випадку порушення заставодавцем умов кредитного договору набуває права звернення стягнення на предмет застави, він може використати таке право у випадках: затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць або перевищення сумою заборгованості суму кредиту більш як на 10% або несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5% суми кредиту або іншого істотного порушення умов даного Договору.

Звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя здійснюється з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку будь-яким із способів: - шляхом передачі предмету застави у власність заставодержателя в рахунок виконання зобовязань за кредитним договором; - шляхом продажу заставодержателем предмету застави з укладенням договору купівлі-продажу з третьою особою-покупцем або на публічних торгах; шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю, в тому числі з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця.

Вказаний договір був зареєстрований в реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом про реєстрацію (а.с.15).

Відповідно до ст.20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. При частковому виконанні боржником забезпеченого заставою зобов'язання застава зберігається в початковому обсязі. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Згідно ст.589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків завданих порушенням зобовязання, необхідних на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Посилання відповідача та його представників на те, що позов є необґрунтованим, оскільки розмір заборгованості, визначений ПАТ КБ «Приватбанк» у розрахунку не відповідає дійсності з підстав, викладених у запереченнях, не знайшли свого підтвердження та спростовується наступними доводами.

Так, 29.08.2006 року між сторонами та страховиком було укладено договір страхування наземного транспорту №CVCWAN2000444 від 29.08.2006 року. Відповідно до умов договору, обєктом договору страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «Ваз», модель 11183, 2006 року випуску, д.н. НОМЕР_1. Страховик зобовязався у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачеві (а.с.51).

Як видно з копії листа Страхової компанії «Інгосстрах» від 21.10.2011 року, на підставі страхового акту №И-1715 від 12.02.2007 року було здійснено страхове відшкодування у сумі 3664 грн. 23 коп. - ОСОБА_2 (а.с.52), що спростовує доводи відповідача про те, що страховик виплатив страхове відшкодування вигодонабувачеві ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.51).

Також, суд не бере до уваги посилання відповідача та його представників на те, що банком було безпідставно в односторонньому порядку збільшено відсоткову ставку по договору з 14,76% до 25,44 %, про що ОСОБА_2 повідомлено не було, оскільки вони обєктивно спростовуються наявними у справі доказами.

Зокрема, з копії листа від 05.01.2009 року судом встановлено, що банком було повідомлено ОСОБА_2 про збільшення відсоткової ставки по договору до 25,44 % річних, вказаний лист було здано у поштове відділення 08.01.2009 року, що підтверджується відміткою пошти.

Крім того, суд враховує розяснення надані Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові пленуму №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року, відповідно до яких, виходячи з закріпленого Конституцією України принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, всі рішення банку в будь-якій формі (постанова, рішення, інформаційний лист) щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку є неправомірними лише з 10.01.2009 року. При підвищенні процентної ставки зясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки; дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора.

Також, необґрунтованими є твердження представника відповідача про те, що банком безпідставно було здійснено нарахування відсотків по договору станом на 22.12.2011 року так як дія договору закінчилась 26.08.2011 року, оскільки відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Згідно ст.14 ЦПК України, цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом ст.ст.25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який є спеціальним законом з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна, обтяжував має право на власний розсуд обрати один із способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

З огляду на викладене вимога ПАТ КБ «Приватбанк» про визначення такого способу звернення стягнення на заставлений автомобіль як продаж банком цього автомобіля шляхом укладення договору купівлі-продажу від імені відповідача з іншою особою покупцем підлягає задоволенню.

Разом з тим, вимога позивача про надання йому всіх необхідних повноважень для здійснення продажу заставленого автомобіля, у тому числі зняття автомобіля з обліку в органах ДАІ України є зайвою і охоплюється вимогою про надання йому права на продаж зазначеного автомобіля шляхом укладенням договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Суд враховує, що ні законом, ні договором застави не передбачено надання банку таких повноважень при реалізації ним предмета забезпечувального обтяжування шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.14, 192, 215, 509, 510, 526, 527, 530, 589, 599, 1054 ЦК України, ст.ст.3, 8, 10, 11, 58, 60, 61, 64, 79, 83, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в особі Чернівецької філії задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості зобовязати ОСОБА_2 передати Публічному Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» автомобіль марки «ВАЗ», модель:11183, 2006 року випуску, тип транспортного засобу «Легковий седан», №кузова/шасі ХТА5443, р.н. НОМЕР_1, що належить йому на праві власності, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №CVCWAN 02000444 від 29.08.2006 року звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки «ВАЗ», модель:11183, 2006 року випуску, тип транспортного засобу «Легковий седан», № кузова/шасі ХТА5443, р.н. НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» з укладенням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька