Справа № 0503/1857/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2012 Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Медінцевої Н.М.

при секретарі Кульбака Г.С., Чубикало О.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ТОВ Востокагро, відділу держкомзему в Артемівському районі про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

17.02.2012 року позивачка ОСОБА_5 звернулася з позовною заявою до Артемівського міськрайонного суду до ТОВ Востокагро, Артемівського міського відділу Донецької регіональної філії ДП Центр державного земельного кадаструпро розірвання договору оренди земельної ділянки, внаслідок уточнивши її, та предявивши вимоги до ТОВ Востокагро, відділу держкомзему в Артемівському районі, посилаючись на те, що вона є власником земельної частки № 305 площею 7,0440 Га, розташованої на території Зайцевської сільської ради Артемівського району Донецької області. 22.11.2003 року вона склала договір з ТОВ Сябристроком на пять років з моменту його державної реєстрації. Договір було зареєстровано в Артемівському районному відділі Донецької регіональної філії ДП Центр державного земельного кадастру26.03.2004 року під № 49.

В силу ст. 2.2 Договору по закінченню строку дії договору Орендатор має право на поновлення договору на новий строк. У листопаді 2009 року, тоб-то, вже після закінчення у березні 2009 року строку дії вказаного договору оренди земельної ділянки, та як їй повідомили, в звязку з перейменуванням первинного орендатора ТОВ Сябрив ТОВ Востокагровона підписала Договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки № 13 від 22.11.2003 року. Згідно змінених умов договору, строк оренди склав 20 років, хоча домовленість була на пять років. Розмір орендної плати згідно умов договору змінам не підлягав, навіть здійснюється без урахування індексу інфляції. Однак, на підставі Закону України Про оренду землінарахування орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу інфляції. Виходячи з того, що річний розмір орендної плати складає 2047,73 грн., індекс інфляції склав:

- В 2009 році 112,3 %

- В 2010 році 109,1 %

- В 2011 році 104,6 % ,

відповідач не доплатив їй

- В 2009 році 2047,73 грн. * 12,3 % = 470,98 грн.,

- В 2010 році 2047,73 грн. * 9,1 % = 186,34 грн.,

- В 2011 році 2047,73 грн. * 4,6 % = 94,20 грн., а всього 751,51 грн.

Згідно п. 20 зміненого договору передача земельної ділянки орендатору здійснюється у пятиденний строк після державної реєстрації даного договору за актом прийому-передачі. Змінений договір вона отримала на руки тільки влітку 2011 року після його державної реєстрації 12.04.2011 року, після чого узнала про порушення її прав як орендодавця. Акту прийому-передачі земельної ділянки вона не підписувала, однак, це не перешкодило відповідачу використовувати її земельну ділянку проти вимог земельного законодавства та умовам зміненого договору. Орендатор незаконно включив до умов зміненого договору, ніби-то, за згодою сторін те, що які-небудь витрати, у т. ч. повязані з державною реєстрацією цього договору, веденням державного реєстру земель та реалізацією (виконанням) цього договору покладаються не неї як орендодавця, то-то, за рахунок орендної плати, що не допустимо.

В силу дії ст. 14 Закону України Про оренду землітипова форма договору оренди землі затверджується КМУ. Спірний договір має істотні відхилення від типового договору оренди земельної ділянки. Відсутність в договорі оренди землі хоча б однієї істотної вимоги, передбаченою цією статтею даного Закону, є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним у відповідності із законом.

На її неодноразові звернення до відповідача про добровільне дострокове розірвання договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки їй було відмовлено. За думкою відповідача, він сумлінно виконує свої договірні обовязки. Їй стало відомо, що первинний орендатор її земельної ділянки ТОВ Сябриліквідовано без визначення правонаступника його прав та обовязків. Вважає, що ТОВ Востокагроне може вносити від свого імені зміни, доповнення до договору між нею та ТОВ Сябри, так як не є стороною за договором, та не є правонаступником орендатора.

Договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, який зареєстрований уповноваженою на те особою спеціалістом відділу Держкомзему в Артемівському районі ОСОБА_6 12.04.2011 року за № 00167, знаходиться у непрошитому стані, що викликає сумніви про його відповідність первинному варіанту. Вона особисто не писала та не підписувала заяви відносно реєстрації вказаного договору оренди в державних органах, тому їй неясно, як була здійснена в 2011 році державна реєстрація змін до договору, який припинив свою дію в 2009 році, при цьому за юридичною особою, яка не є стороною за договором. Вважає, що державна реєстрація була здійснена з грубими порушеннями законодавства, та не може бути визнана як така, та визнана недійсною.

Просить розірвати договір № 13 оренди земельної ділянки від 22.11.2003 року, складений між ТОВ Сябрита нею, та визнати недійсним договір про внесення змін до договору № 13 оренди земельної ділянки від 22.11.2003 року, складений 06.11.2009 року між ТОВ Востокагрота нею, визнати недійсною реєстрацію у відділі Держкомзему в Артемівському районі 12.04.2011 року № 00167 договору про внесення змін до договору № 13 оренди земельної ділянки від 22.11.2003 року, складеного 06.11.2009 року між ТОВ Востокагрота нею.

В судове засідання позивачка ОСОБА_7 не зявилася, надавши до суду заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, вказавши при цьому, що свої інтереси вона довіряє представляти представнику ОСОБА_1, на своїх позовних вимогах наполягала в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, діючий за дорученням, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розірвати договір № 13 оренди земельної ділянки від 22.11.2003 року, складений між ТОВ Сябрита ОСОБА_5, та визнати недійсним договір про внесення змін до договору № 13 оренди земельної ділянки від 22.11.2003 року, складений 06.11.2009 року між ТОВ Востокагрота позивачкою, визнати недійсною реєстрацію у відділі Держкомзему в Артемівському районі 12.04.2011 року № 00167 договору про внесення змін до договору № 13 оренди земельної ділянки від 22.11.2003 року, складеного 06.11.2009 року між ТОВ Востокагрота ОСОБА_5

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала та суду пояснила, що, дійсно, між ОСОБА_5 та ТОВ Сябрибув укладений договір від 22.11.2003 року № 13 на 5 років. Договір зареєстровано у Артемівському райвідділі ДРФДП ЦДЗК, про що у книзі записів державної реєстрації вчинено запис від 26.03.2004 року № 49.

ТОВ Востокагрозгідно статуту є повним правонаступником всіх прав та обовязків товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства Сябри, яке припинило свою діяльність шляхом його реорганізації приєднання до ТОВ Востокагро. Будучи правонаступником ТОВ Сябри, для належного оформлення прав користування земельними ділянками ТОВ Востокагроуклало додаткову угоду до договору з ОСОБА_5 від 22.11.2003 року № 13, повяз ану з продовженням терміну договору на 15 років, яка зареєстрована в Артемівському районному відділі Донецької регіональної філії ДП Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 31.08.2009 року за № 84.

Згідно ст. 764 ч. 1 ЦКУ, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найма, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений. Таким чином, у відповідності до ст. 764 ЦКУ строк дії договору від 22.11.2003 року № 13 було продовжено з 23.11.2009 року до 22.11.2014 року у звязку з тим, що позивач не звертався до відповідача у встановлений законом термін з вимогою про припинення договору оренди земельної ділянки.

Між орендодавцем та орендарем 06.11.2009 року був підписаний договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки на 20 років, які зареєстровані у відділі Держкомзему у Артемівському районі Донецької області за № 00167 від 12.04.2011 року.

Згідно ст. 23 ч. 2 Закону України Про оренду земліорендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін, що кореспондується з п. 13 договору про оренду землі, а саме: Розмір орендної плати може переглядатися один раз на рік у разі: змін умов господарювання, передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, погіршення стану орендної земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках, передбачених законом. До теперішнього часу позивач не звертався з вимогою зміни розміру орендної плати.

Між Орендодавцем та орендарем був підписаний акт приймання-передачі земельної ділянки, який є невідємною частиною договору оренди земельної ділянки. Примірник договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 22.11.2003 року № 13 знаходиться у відповідача прошитий та оформлений у відповідності до вимог чинного законодавства.

В звязку з вищевикладеним, просить у задоволенні вимог ОСОБА_5 відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 підтримав думку представника відповідача ОСОБА_3 , позов не визнав та пояснив, що за період дії договору оренди землі від 22.11.2003 року № 13 ОСОБА_5 жодного разу не зверталася з питанням про зміну ціни орендної плати. Крім того, відповідно до ст. 33 п. 3 Закону України Про оренду землі(в редакції від 19.09.2008 року, яка діяла на момент складання додаткової угоди), у разі, якщо орендатор продовжує користуватися земельною ділянкою за закінченням строку договору оренди, то, при відсутності письмової відмови від договору орендодавця протягом одного місяця за закінченням строку договору він підлягає поновленню на той же ж строк та на тих же ж умовах, які були передбачені договором. Письмова відмова оформлюється листом повідомленням. У зазначені законом строки відмова від договору оренди землі не надходила від жодної із сторін, тому договір оренди землі від 22.11.2003 року № 13 було подовжено з 26.03.2009 року на 5 років, тоб-то, до 26.03.2014 року.

В звязку з вищевикладеним, просить у задоволенні вимог ОСОБА_5 відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 просив прийняти рішення на розсуд суду, пояснивши, що згідно ч. 2, ч. 3 ст. 21 Закону України Про оренду землірозмір, форма і строки внесення орендної плати заземлю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди, тоб-то, сторони домовляються між собою про розмір орендної плати за землю при укладанні договору оренди землі, а потім звертаються до територіального органу Держземагенства для його державної реєстрації.

В судове засідання представник третьої особи не зявився, надавши до суду заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, проти позову не заперечує.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, та представника третьої особи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено у ст. 3 ЦПК України особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 4 ЦПК України встановлює способи захисту, які застосовуються судом та визначає, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, підтверджено наявними у справі доказами та не заперечується сторонами, що позивачка ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 7,0440 Га, кадастровий номер :02:037:0010, яка розташована на території Зайцевської сільської ради Артемівського району Донецької області, серії ДН № 021619 (а. с. 10).

Із наданого договору оренди слідує, що 22 листопада 2003 року позивач уклала договір оренди землі з Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство Сябри в особі директора ОСОБА_8, згідно якого вона передала зазначену земельну ділянку в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 5 років (а. с. 7-8). Договір зареєстрований у Артемівському райвідділі ДРФ ДП ЦДЗКпри Держкомземі України 26 березня 2004 року під № 49.

Позивачка уклала додаткову угоду до договору оренди землі № 13 від 22.11.2003 року з Товариством з обмеженою відповідальністю Востокагро в особі директора ОСОБА_9, згідно якого вона передала зазначену земельну ділянку в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 20 років (а. с. 228-229), про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 31.08.2009 року за № 84, підписала даний документ.

Згідно договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки № 13 від 22.11.2003 року зареєстрований у Артемівському райвідділі ДРФ ДП ЦДЗКпри Держкомземі України 26 березня 2004 року під № 49, позивачка передала зазначену земельну ділянку в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 20 років (а. с. 54-57), підписала даний документ.

03.09.2009 року згідно акту прийому-передачі обєкта оренди (земельних ділянок) за договором оренди від 03.09.2009 року № 241 ОСОБА_5 передала ТОВ Востокагров особі директора ОСОБА_9 зазначену вище земельну ділянку (л. с. 230), підписала даний документ.

Відповідач не оспорює, що свої зобовязання за договором оренди позивач виконав та передав відповідачу згідно Акту приймання-передачі № 241 від 03.09.2009 року земельну ділянку, зазначену у договорі (а. с. 230).

З дослідженого в судовому засіданні договору оренди вбачається, що він розроблений на підставі типового Договору оренди землі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 р. № 220, та у ньому визначені і зафіксовані письмово всі істотні умови, зокрема термін оренди, розмір та форма орендної плати, права, обовязки та відповідальність сторін тощо. Умови орендної плати визначені у п. п. 2.3 п. 2 договору, де вказано, що вона сплачується у грошовій, натуральній або відробітковій формі на загальну суму 835 грн. 42 коп. раз у рік у термін до 31 грудня поточного року з урахуванням індексів інфляції. Також у п. 2 договору зазначено, що орендна плата, враховуючи невиплачену, підлягає індексації на дату її виплати відповідно до рівня інфляції національної валюти України.

Вирішуючи даний спір, суд враховує, що істотними умовами договору є умови про предмет договору та умови, що визначені законом як істотні.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України Про оренду землі істотними умовами цього виду договору є такі: обєкт оренди (розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Частиною 1 ст. 206 ЗК України передбачено, що використання землі в Україні є платним, а відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України Про плату за землю за земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата. Згідно ст. 21 Закону України Про оренду землі, орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди землі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

У якості доказу такої оплати суду були надані платіжні відомості, у якій вказано, що позивачці у період з 2006 року по 2012 рік сплачувалися суми орендної плати (а. с. 33-41, 270), за 2010 рік виплата орендної платиздійснювалася із розрахунку 3 % від нормативної грошової оцінки в розмірі 2147,72 грн. (а. с. 235).

В матеріалах даної цивільної справи мається заява ОСОБА_5 від 06.12.2011 року з проханням розірвати договір оренди землі, адресована директору ТОВ Востокагрота зареєстрованої 13.12.2011 року за вхідним № 511/08 (л. с. 58), на що їй було надано відповідь 11.01.2012 року № 20/08 з відмовою в задоволенні її вимог, оскільки зобовязання щодо договору оренди земельної ділянки від 22.11.2003 року № 13 зі сторони ТОВ Востокагровиконуються сумлінно (а. с. 59-60). Разом з тим, згідно довідки ТОВ Востокагровід 18.04.2012 року № 188/05 за період з 01.01.2010 року по теперішній час звернень від орендодавця ОСОБА_5 з питання перегляду орендної плати за договором № 13 від 22.11.2003 року до ТОВ Востокагроне надходило (а. с. 66). Даний факт підтверджується журналами реєстрації вхідної кореспонденції ТОВ Востокагроза 2009-2012 роки (а. с. 67-186).

Разом з тим судом встановлено, що ТОВ Востокагрозгідно статуту (а. с. 30-32) є повним правонаступником всіх прав та обовязків товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства Сябри, яке припинило свою діяльність шляхом його реорганізації приєднання до ТОВ Востокагро.

Судом перевірені доводи сторін, та встановлено, що згідно наданих суду доказів, на підставі Прикінцевих положень додаткової угоди до договору оренди землі № 13 від 22.11.2003 року (а. с. 229), п. 8 Заключних положень договору оренди земельної ділянки від 22.11.2003 року (а. с. 8), договір набуває чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Також, в судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що додаткову угоду до договору оренди землі № 13 від 22.11.2003 року зареєстровано 31.08.2009 року, тоб-то, після закінчення строку дії первинного договору. Сама додаткова угода не має дати її складання, складена після припинення юридичної особи Сябри12.04.2006 року (згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) (а. с. 240-243), та після закінчення строку дії первинного договору оренди землі від 22.11.2003 року. В наданому суду акті прийому-передачі обєкта оренди (земельних ділянок) за договором оренди № 241 (а. с. 230) також відсутня дата його складання, та дата підпису, що ускладнює зясувати, коли саме і при дії якої угоди це відбувалося.

Згідно розрахунку виплаченої орендної плати за договором оренди земельної ділянки № 13 від 22.11.2003 року, складеного між ОСОБА_5 та ТОВ Востокагро, орендна плата сплачувалася за 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012 роки відповідно в розмірі 736,44 грн., 734,96 грн., 755,54 грн., 780,28 грн., 1843,26 грн., 1843,26 грн., 3236,77 грн. (а. с. 287); розрахункова сума орендної плати за договором оренди земельної ділянки № 13 від 22.11.2003 року з ОСОБА_5 згідно проектної документації на земельну ділянку складає: за 2006 рік 730,12 грн., за 2007 рік 727,74 грн., за 2008 рік 748,11 грн., 2009 рік 861,82 грн., за 2010 рік 1825,34 грн., за 2011 рік 1825,34 грн., за 2012 рік 3205,29 грн. (а. с. 287).

Згідно з Указом Президента України № 92/2002 від 02.02.2002 року (із змінами) затверджено мінімальний розмір орендної плати за землю не менше 3 % від нормативної грошової оцінки землі.

Але ОСОБА_5 нараховувалась орендна плата за старими показниками, всупереч Указу Президента України, хоча Указ є обовязковим для виконання.

Згідно п. 4 Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін, або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов*язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про оренду землі (далі Закон) відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов. За змістом ст. 611 ЦК України правовим наслідком порушення зобовязання є, зокрема, розірвання договору, якщо це передбачено договором або законом. За умовами договору (п.31) сторони дійшли згоди про те, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яка істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Відповідно до ст.32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Одним із основних обовязків орендаря відповідно до ст.24 Закону України Про оренду землі є своєчасне внесення орендної плати. Цьому положенню кореспондуються умови розділу 4 (п.11) щодо внесення орендної плати не пізніше 31 грудня поточного року.

В силу приписів ч. 5 ст.17 Закону України Про оплату за землю, несплата земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності виробниками сільськогосподарської і рибної продукції та громадянами протягом року, іншими платниками протягом півроку вважається систематичною і є підставою для припинення права користування земельними ділянками.

Згідно зі ст. 34 ЗУ Про оренду землі, у разі припинення або розірвання договору оренди землі, орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 21 Договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), питання про дострокове припинення користування землею на умовах оренди вирішується шляхом предявлення позову про розірвання договору.

Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути змінено чи розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Зазначене положення ЦК України повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст. 1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського Суду від 29.11.1991 р. у справі ОСОБА_10 Девелопментс ЛТД проти Ірландії та у справі від 20.11.1995 року "Прессе Компанія Навієра СА" проти Бельгії", зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися свою власністю. Зазначені сподівання, тобто те, на що розраховував позивач, відповідачем порушені.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконував належним чином відповідно до умов та вимог договору своїх зобовязань, а саме, орендну плату в грошовій формі не здійснював в повному обсязі, договір та додаткову угоду складено всупереч діючого законодавства.

Сторони вважали надані ними суду докази по справі достатніми.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218,2 24-226 ЦПК України, ст. ст. 216, 409, 412, 526, 610, 611, 635, 638, 651 ЦК України, ст. ст. 14-25, 32, 34 Закону України Про оренду землі, ст. ст. 93, 96, 141 Земельного кодексу України, ст. 17 Закону України Про плату за землю, Постановою КМУ від 03.03.2004 року № 220 Про затвердження Типового договору оренди землі, УПУ № 92/2002 від 02.02.2002 року, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ТОВ Востокагро, відділу держкомзему в Артемівському районі про розірвання договору оренди земельної ділянки задовольнити.

Розірвати договір оренди № 13 оренди земельної ділянки від 22.11.2003 року, укладений між ТОВ Сябрита ОСОБА_5.

Визнати недійсним договір про внесення змін до договору № 13 оренди земельної ділянки від 22.11.2003 року, складений 06.11.2009 року між ТОВ Востокагрота ОСОБА_5.

Визнати недійсною реєстрацію у відділі Держкомзему в Артемівському районі 12.04.2011 року № 00167 договору про внесення змін до договору № 13 оренди земельної ділянки від 22.11.2003 року, складеного 06.11.2009 року між ТОВ Востокагрота ОСОБА_5.

Це рішення набирає законної сили, якщо його не буде оскаржено в строк, передбачений для оскарження останнього.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення..

Головуючий суддя Н. М.Медінцева