Справа № 0304/422/12 Провадження №22-ц/0390/830/2012 Головуючий у 1 інстанції:Гончарук О.Н.
Категорія:45 Доповідач: Завидовська-Марчук О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

20 квітня 2012 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області Завидовська-Марчук О Г, розглянувши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 28 березня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Камінь-Каширської міської ради, Камінь-Каширського реєстраційно-виробничого відділу ВРФ ДП «Центр ДЗК», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування рішення міськради та визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 28 березня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

За змістом ч. 7 ст. 297 ЦПК України при надходженні неналежно оформленої справи, з нерозглянутими зауваженнями на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами або з нерозглянутими письмовими зауваженнями щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, або без вирішення питання про ухвалення додаткового рішення суддя-доповідач повертає справу до суду першої інстанції, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Із матеріалів даної справи вбачається, що позивачем було заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру: скасування рішення міської ради та майнового визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року, визначаючи розмір судового збору, суди повинні мати на увазі, що заяви, в яких порушується питання про одночасне вирішення майнового і немайнового спорів, оплачуються судовим збором за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, і ставками для вимог немайнового характеру.

При поданні позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 107 гривень 30 копійок (а.с. 1), тобто за одну вимогу немайнового характеру.

Зазначене суд залишив поза увагою та, ухвалюючи оскаржуване рішення, не вирішив питання про стягнення судового збору відповідно до вказаних розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України та вимог ст. 88 ЦПК України.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки судом у резолютивній частині рішення не вирішено питання про розподіл судових витрат (судового збору) відповідно до кількості і характеру заявлених позивачем позовних вимог, то дана справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 297 ЦПК України,

у х в а л и в:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Камінь-Каширської міської ради, Камінь-Каширського реєстраційно-виробничого відділу ВРФ ДП «Центр ДЗК», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування рішення міськради та визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку повернути до Камінь-Каширського районного суду Волинської області для ухвалення додаткового рішення в строк до 20 травня 2012 року.

Суддя