Справа № 1304/2-1881/12 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/1390/3815/12 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Богонюка М.Я., Савуляка Р.В.

при секретарі: Рванцовій О.О.

з участю : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Галицького районного суду м. Львова від 1 березня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Субєкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, з участю третьої особи ВДВС Личаківського РУЮ м. Львова про визнання недостовірним та скасування висновку,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 1 серпня 2011 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Субєкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, з участю третьої особи ВДВС Личаківського РУЮ м. Львова про визнання недостовірним та скасування висновку.

Ухвалу судді оскаржив ОСОБА_2 Апелянт вважає, що ухвалу суду постановлено з порушенням норм процесуального права, при неповно зясованих обставинах справи. Стверджує, що в його позовній заяві чітко наведені доводи, які вказують на наявність порушеного права та підставність звернення з даним позовом саме в порядку цивільного судочинства. Зазначає, що оскаржувана ухвала не містить підстав визначених ч.3 ст. 16 ЦК України, які б давали суду право відмовити особі у захисті цивільного права та інтересу, а в свою чергу, як наслідок порушувати право особи на судовий захист. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Ухвала про відмову у відкритті провадження у справі , постановлена з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, згідно якої заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, з мотивів, що нормами чинного законодавства не передбачено такої форми захисту порушених прав особи як визнання висновку про вартість обєкту оцінки недостовірним.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів у передбачений законом спосіб охорони цивільних прав у разі їх порушеня чи реальної небезпеки такого порушення. В той же час, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права визначається спеціальним законом, який регулює конкретні цивільні правовідносини.

Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦПК України.

З ст. 57 ЦПК України вбачається, що висновок експерта є лише одним із видів письмових доказів. який суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; при цьому жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення і суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, а результати цієї оцінки відображає в своєму рішенні, в якому наводиться мотив прийняття певного доказу чи відмови у його прийнятті (ст. 212 ЦПК Україна).

Такий спосіб захисту прав, як оскарження доказів в судовому порядку, не передбачено діючим законодавством. Доводи щодо неналежності чи недопустимості певного доказу можуть розглядатись і бути предметом оцінки тільки на розгляді конкретної справи по якій цей доказ подано.

Юридичним актом, який може бути оспорений в судовому порядку є офіційний письмовий документ державного чи іншого органу (посадової особи), виданий в межах його компетенції, визначений законом, який має точно визначені зовнішні реквізити та породжує певні правові наслідки, створює юридичний стан, спрямований на регулювання суспільних відносин, має обовязковий характер для субєктів цих відносин, поширює свою чинність на певний час, тариторію, коло субєктів.

Відповідно до ст. 147 ЦПК України висновок експерта є одим із видів в цивільній справі, який суд, згідно ст. 212 ЦПК України, оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повно обєктивному розгляді в судовому засіданні та не є актом державного чи іншого органу, який може бути оспорено окремо.

Відповідно до ст. 58 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець для визначення вартості майна залучає субєкта оціночної діяльності. Про результати визначення вартості чи лоцінки майна державний виконавець повідомляє сторони. Якщо сторони не погоджуються із результатами визначення вартості чи оцінки, вони вправі подати заперечення. У разі такого заперечення державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторона має право оскаржити її в судовому порядку.

Відтак, спеціальним законом передбачено порядок визначення вартості, оцінки майна боржника, а також процедура оскарження таких дій, яка не була дотримана позивачем.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог закону, а тому відсутні підстави для її скасування.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314 ч.1 п.4, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Галицького районного суду м. Львова від 1 березня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: