АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ДНЕПРОПЕТРОВСКОЙ ОБЛАСТИ
Справа № 2-54/11 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження 22ц-491-137/12 Затолочний В.С.
Категорія 27( І ) Доповідач - Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Карнаух В.В., Ляховської І.Є.,

при секретарі: Бондаренко І.В.,

за участю: представника відповідача Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - Ваніної Тамари Степанівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 16 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про визнання договору недійсним , -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2009 року Закрите акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", яке в подальшому змінило назву на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (надалі - ПАТ КБ "ПриватБанк"), звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

В січні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ "ПриватБанк", ОСОБА_5 про визнання недійсним іпотечного договору від 28 березня 2009 року.

Ухвалою Центрально - Міського районного суду м.Кривого Рогу від 13 травня 2010 року позови об'єднані в одне провадження.

Ухвалою Центрально - Міського районного суду м.Кривого Рогу від 21 липня 2010 року позовна заява ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишена без розгляду.

Рішенням Центрально - Міського районного суду м.Кривого Рогу від 16 червня 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про визнання договору недійсним відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Зокрема: вважає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що квартира, яка була передана в іпотеку, є спільним майном подружжя, однак, своєї згоди на укладання договору іпотеки, він не надавав.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 березня 2009 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_5 укладено кредитний договір.

В забезпечення виконання умов договору, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5, 28.03.2009 року укладено іпотечний договір № КRU0GІ, яким передано в іпотеку нерухоме майно- квартиру АДРЕСА_1. Зазначений іпотечний договір посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано у реєстрі № 1011.

Звертаючись до суду з позовом про визнання договору недійсним, ОСОБА_4, посилався на те, що передана в іпотеку квартира АДРЕСА_1, є його спільним сумісним майном з відповідачем ОСОБА_5. Однак, письмової згоди на передачу зазначеної квартири в іпотеку, він не надавав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався ст.ст. 65 СК України, ст. 578 ЦК України та виходив з того, що позивач власноруч надавав письмову згоду на укладання кредитного договору та передачу квартири, яка перебуває у спільній сумісній власності подружжя, в іпотеку для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно положень статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Статтею 578 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою всіх співвласників.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про іпотеку», майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників.

Частиною 2 статті 65 СК України передбачено, що для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально посвідчена.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_5 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.09.2002 року.

Квартира АДРЕСА_1, що передана в іпотеку, придбана на підставі договору купівлі - продажу 23 червня 2004 року, у період шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним не надавалася письмова, нотаріально посвідчена згода на передачу зазначеної квартиру в іпотеку.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи, згідно нотаріально посвідченої заяви від 28.03.2009 року, позивач ОСОБА_4 не заперечував проти оформлення його дружиною, відповідачем ОСОБА_5 кредитного договору та передачі їх спільного майна - квартири АДРЕСА_1, в іпотеку.( а.с.67)

Згідно висновку почеркознавчої експертизи від 16.02.2011 року №58/04-38, підпис, розташований в заяві приватному нотаріусу Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7, складеній 28.03.2008 року від імені ОСОБА_4, виконаний позивачем ОСОБА_4 ( а.с. 115-117).

У зв'язку з чим висновок суду щодо відсутності підстав для визнання договору іпотеки недійсним через відсутність на його укладення згоди співвласника майна, позивача по справі ОСОБА_4, є правильним.

Доводи апеляційної скарги про те, позивач ОСОБА_4 не давав своєї письмової згоди на передачу квартири АДРЕСА_1 в іпотеку, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

За таких обставин. колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права. у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, а рішення суду повинно бути залишено без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303-307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Центрально - Міського районного суду м.Кривого Рогу від 16 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: