Справа № 2-1623/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

24 січня 2012 року Білоцерківський міськрайонний суд у складі:

головуючого судді Шовкопляс О. П. ,

при секретарі Проценко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 22 липня 2000 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки в сім'ї виникають постійно непорузуміння, проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, а тому вона вважає подальше збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати.

В судове засідання позивачка не з'явилась про день та час розгляду повідомлена належним чином, проте надала до суду заяву про те, що просить схухати справу за її відсутності.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує.

За ч. 4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як встановлено в судовому засіданні шлюб між сторонами був зареєстрований 22 липня 2000 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 555.

Дані обставини повністю підтверджуються поясненнями відповідача, матеріалами справи, наданими копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження дитини.

Також, судом встановлено, що сторони повністю припинили шлюбні відносини, між ними існують неприязні відносини. Так, позивачка в позовній заяві посилається на те, що в сім'ї виникають постійно непорузуміння, проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, а тому вона вважає подальше збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати.

Тобто, судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, а тому збереження сімї є не можливим.

Так, згідно вимог ст. 110 Сімейного кодексу України право на предявлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя.

Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, суд вважає, що оскільки сторони повністю припинили подружні відносини, втратили повагу один до одного і продовження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу повністю обґрунтовані і підлягають до задоволення.

Також, суд приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 130, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, зареєстрований 22 лютого 2000 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 555, розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_5