Номер провадження: 22-ц/1590/7881/12
Головуючий у першій інстанції Лічман
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Павлін О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2012 року про повернення позову,

встановила:

11.04.12 р. ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом (а. с. 1).

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.04.12 р. позов залишено без руху (а. с. 3).

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25.04.12 року (а. с. 8) вищевказана позовна заява визнана такою, що не подана та повернута позивачу.

В апеляційній скарзіОСОБА_3 просить ухвалу судді скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на те, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального (ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 6 Закону України від 07.02.02 р. «Про судоустрій України», ст. 6 Конвенції «Про захист прав і основних свобод людини», ст. ст. 4, 9 Конвенції Міжнародної організації праці № 158 від 1982 року) та процесуального (ст. ст. 3, 27, 119, 131 ЦПК) права.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Повертаючи позов, суддя суду першої інстанції виходив з того, що в уточненій позовній заяві недоліки не були усунуті. Не викладено обставин, якими обґрунтовуються вимоги щодо стягнення моральної шкоди, а саме в чому вона полягає, з яких міркувань визначено розмір відшкодування моральної шкоди (а. с. 8).

Колегія суддів вважає, що погодитися з таким висновком суду не можна, цього висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК суддя при встановленні, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119,120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначенні ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

В п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.09 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вказується, що у позовній заяві повинні бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази. В ухвалі про залишення позову без розгляду повинні бути зазначенні конкретні підстави залишення без руху. Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу.

Суддя суду першої інстанції не врахував вищевказаних положень діючого цивільно-процесуального законодавства, розяснень Пленуму Верховного Суду.

В ухвалі про залишення позову без руху вказано, що «…позивач не виклала обставини, якими обґрунтовує свої вимоги щодо стягнення моральної шкоди, а саме в чому вона полягає, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір цієї шкоди. Також ОСОБА_3 не зазначила докази, що підтверджують кожну обставину, на яку вона посилається…». При цьому, поза увагою суду залишилось те, що позивачка обґрунтувала свої вимоги щодо відшкодування моральної вказавши, що моральної шкоди їй завдано порушенням її трудових прав. Щодо обґрунтування розміру відшкодування моральної шкоди, то ця обставина може бути встановлена під час судового розгляду справи.

Таким чином, законних підстав для постановлення 25.04.12 р. ухвали про повернення позову не було. Вказана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Доводи апелянта є обґрунтованими. При цьому, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що згідно Закону України від 07.07.10 р. «Про судоустрій і статус суддів» Закон України від 07.02.02 р. «Про судоустрій України» втратив чинність.

За правилами п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок встановлений для його вирішення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що при поверненні позову ОСОБА_3 суддею були порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо відкриття провадження у справі, колегія судів вважає, що ухвала судді суду першої інстанції підлягає скасуванню. Позовну заяву необхідно передати до Малиновського районного суду м. Одеси для нового розгляду питання щодо відкриття провадження у вищевказаній справі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2012 року про повернення позову - скасувати. Позовну заяву направити до суду першої інстанції для вирішення питання, питання, повязаних з відкриттям провадження у справі.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 107 (сто сім) грн. 30 коп..

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А. П. Заїкін

Судді: М. В. ОСОБА_5 ОСОБА_1