Справа №2-2353/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2012 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мигович О.М.

секретаря Брусак С.В.

пр..позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна набутого під час шлюбу, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з вищенаведеним позовом, свої вимоги мотивує тим, що 14.07.1992 року між позивакою та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні. З 2008 року їхнє шлюбне життя не склалося і 28.05.2009 року шлюб між ними було розірвано.

За час перебування в шлюбі вони з чоловіком та за підтримки батьків позивачки вирішили збудувати власний будинок з господарськими спорудами і з цією метою отримали земельну ділянку розміром 0,3879 га на території с.Перевозець по вул..Нова,11, Перевозецької сільської ради для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства. Дана земельна ділянка була зареєстрована на відповідача по справі ОСОБА_2 та в 1993 році передана йому у приватну власність.

29.12.1993 року рішенням Перевозецької сільської ради було затверджено будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику ОСОБА_2 в с.Перевозець по вул..Нова,11, Калуського району. За час їхнього спільного проживання вони не завершили будівництво будинку та господарських споруд і на час їхнього розлучення готовність будинку складає 9 %, а також на земельній ділянці знаходиться незавершений будівництвом сарай, готовністю 10%.

Після розлучення вони з чоловіком вже тривалий час не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, зокрема зазначеної земельної ділянки та обєктів незавершеного будівництва, а тому з даним позовом змушена звернутися до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просить позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти його задовлення.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 14 липня 1992 року зареєстрували шлюб. Життя між ними склалося і 28.05 2009 року шлюб між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.6). Від шлюбу в них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні.

За час перебування в шлюбі вони з чоловіком та за підтримки батьків позивачки вирішили збудувати власний будинок з господарськими спорудами і з цією метою отримали земельну ділянку розміром 0,3879 га на території с.Перевозець по вул..Нова,11, Перевозецької сільської ради для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства. Дана земельна ділянка була зареєстрована на відповідача по справі ОСОБА_2 та в 1993 році передана йому у приватну власність на підставі рішення 16 сесії Перевозецької сільської ради від 29.12.1993 року, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №160 від 14.03.1195 року та довідкою виконкому Перевозецької сільської ради №1249 від 16.08.2011 року (а.с.8). На даний час нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки становить 37 106,21 грн, що підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за №04-6/54 від 25.07.2011 року (а.с.13).

Згідно ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України, ч.1 ст.368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

За змістом ст..61 Сімейного кодексу України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ч.1 ст.69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України та ч.2 ст.372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є субєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

29.12.1993 року рішенням Перевозецької сільської ради було затверджено будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику ОСОБА_2 в с.Перевозець по вул..Нова,11, Калуського району. За час їхнього спільного проживання вони не завершили будівництво будинку та господарських споруд і на час їхнього розлучення готовність будинку складає 9 %, а також на земельній ділянці знаходиться незавершений будівництвом сарай, готовністю 10% (а.с.9-12,14).

В судовому засіданні також встановлено, що даний будинок не добудований, не введений в експлуатацію і належно не зареєстрований в державних органах.

Як вбачається із змісту частини 1 та 2 ст.331 ЦК України, частини 1 ст.182 ЦК України та пункту 8 Тимчасового положення про порядок держаної реєстрації прав власності на нерухоме майно, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва обєкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності.

Отже, до прийняття обєкта новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на цей обєкт не виникає.

До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва, що передбачено ч.3 ст.331 ЦК України, а відтак, відсутня можливість визнавати право власності на недобудоване нерухоме майно в судовому порядку.

Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах звялених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного ст.ст. 182, 331 Цивільного кодексу України, ст..ст.60,61,69-72 Сімейного кодексу України, керуючись ст..ст.213-215 Цивільно-процесуального кодексу України, суд

Р І Ш И В :

.

Присудити ОСОБА_3 ? частину земельної ділянки, площею 0,3879 га, що знаходиться по вул..Нова,11 в с.Перевозець Калуського району, Івано-Франківської області, визнавши за нею право власності на дану частку.

Присудити ОСОБА_2 ? частину земельної ділянки, площею 0,3879 га, що знаходиться по вул..Нова,11 в с.Перевозець Калуського району, Івано-Франківської області.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного сулу Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення в цей же термін з дня отримання копії рішення.

Головуючий: