Справа № 1122/509/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2012 р. м.Ульяновка

Ульяновський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Бондаренка А.А.,

при секретарі Чопенку В.О.,

за участю позивачів, представника позивачів та особи, яка надає їм правову допомогу адвоката ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_3 та особи, яка надає їй правову допомогу, - адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Ульяновка цивільну справу за позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 міської ради, третя особа -ОСОБА_7 МБТІ про визнання права власності на Ѕ частину садиби, державного акта на землю в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 міської ради, вказавши третьою особою ОСОБА_7 МБТІ, про визнання за ними права власності на Ѕ частину садиби м.Ульяновка по провулку Петровського, 39 на праві набувальної давності.

Позов обґрунтували такими обставинами: вказана Ѕ частина садиби належала ОСОБА_8. Позивачка ОСОБА_5 дружина відповідача ОСОБА_2 та її дочка - ОСОБА_6 поселились у вказаній садибі 25.09.2002 року та з того часу постійно проживали у вказаному домоволодінні. 28.04.2011 року ОСОБА_8 померла. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дітьми покійної та спадкоємцями її майна, в тому числі права власності на Ѕ частину садиби за законом, позивачі не є спадкоємцями померлої ні по закону, ні по заповіту. З огляду на те, що позивачі проживали у вказаній половині садиби 25.09.2002 року вважають, що мають право на визнання за ними права власності на Ѕ частину садиби на праві набувальної давності. До часу свого проживання у садибі, як до строку володіння вказаним майном просять суд приєднати увесь час, протягом якого цим майном володів ОСОБА_2 як особа, чиїм спадкоємцем вони є. ОСОБА_4 урахуванням цього строку просять вважати, що вони добросовісно заволоділи вказаною Ѕ частиною садиби і продовжують відкрито, безперервно володіти цим нерухомим майном протягом десяти років.

В судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали позов у повному обсязі. На зясування судом питання розбіжності між назвою позову та змістом своїх позовних вимог вказали, що мали на увазі саме вимогу про визнання за ними права власності на Ѕ частину садиби за набувальною давністю.

На запитання суду про те, на яку саме Ѕ частину садиби вони претендують і чому саме на Ѕ частину без урахування права спадкоємців позивачі не відповіли.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав повністю.

Представник відповідача ОСОБА_7 міської ради в судове засідання не зявився. Радою до суду направлено клопотання про розгляд справи за їх відсутності, вказали про визнання позову.

Представник ОСОБА_7 комунального міжміського бюро технічної інвентаризації в судове засідання не зявився. З бюро до суду направлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника установи. Вказали про відсутність заперечень проти позову.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник заперечили проти позову за безпідставністю і неправильним розумінням позивачами поняття набувальної давності.

На запитання суду про дійсний номер садиби, про яку йдеться у позові, сторони повідомили, що згідно одних документів адреса садиби: м.Ульяновка провулок Петровського, 39, згідно домової книги, технічного паспорту - номер садиби - 47. Це повязано із змінами у нумерації будинків по вказаному провулку. На запит суду ОСОБА_7 комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації повідомлено, що домоволодіння за адресою м.Ульяновка провулок Петровського, 39 не існує. Згідно технічної документації на садибу у позові йдеться про садибу за № 47. Судом погоджено із особами, які беруть участь у справі, що садиба, з приводу якої розглядається справа, є садибою за адресою м.Ульяновка провулок Петровського, 47, яку у рішенні буде позначено як «садиба в м.Ульяновка по провулку Петровського, 47 (39)».

З пояснень позивачів, відповідачів, їх представників, досліджених судом письмових доказів судом встановлені такі обставини та визначені такі правовідносини сторін, що з них випливають:

Відповідно до даних свідоцтва № 767 про право особистої власності на жилий будинок від 02.09.1977 року, домової книги для прописки громадян, інвентарної справи, довідок ОСОБА_7 МБТІ від 25.04.2012 року №№ 33,34 право власності на садибу в м.Ульяновка по провулку Петровського, 47 (39) зареєстроване за ОСОБА_9 (1/2 частина та ОСОБА_8 (1/2 частина).

Як встановлено з домової книги на садибу в м.Ульяновка по провулку Петровського, 47 (39), довідки ОСОБА_7 міської ради № 1197 від 06.03.2012 року та наданих сторонами пояснень, 25.09.2002 року у садибі за вищеназваною адресою було зареєстроване проживання позивачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Позивачки поселились та проживали у садибі у такій якості: ОСОБА_5 як дружина ОСОБА_2 - сина ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у якості дочки ОСОБА_5. Угоди про порядок користування садибою між позивачами та власницею житла не було.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_10 1-АП № 204258 ОСОБА_8 померла 28.04.2011 року. Відповідно до представленої відповідачкою ОСОБА_3 копії заяви про прийняття спадщини вона звернулась 21.09.2011 року до ОСОБА_7 державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_8.

Суд приходить до висновку, що до визначених судом правовідносин сторін підлягають застосуванню такі правові норми:

Виходячи зі змісту частини четвертої статті 156, частини другої статті 64 Житлового кодексу України до членів сім'ї власника будинку належать їх діти. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Таким чином позивачі проживали у садибі в м.Ульяновка по провулку Петровського, 47 (39) у якості членів сім`ї власниці Ѕ частини садиби - ОСОБА_8.

Відповідно до ст. 156 Житлового кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

З огляду на відсутність іншої угоди про порядок користування садибою між позивачами та власницею житла, позивачки здійснювали щодо вказаної частини садиби правомочність користування, а не володіння.

Відповідно до частини першої ст. 344 ЦК України право власності на майно (набувальна давність) набуває особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років.

Позивачки не володіли вказаною садибою, а користувались нею, тому правило частини першої ст. 344 ЦК України щодо набуття ними права власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю на них не поширюється і у даному випадку застосуванню не підлягає.

Крім того, час користування позивачками вказаною садибою є меншим за десять років, а їх посилання на приєднання до цього строку часу користування садибою ОСОБА_2, чиїм спадкоємцем вони є, є безпідставним, оскільки останній є живим і позивачки не є його спадкоємцями.

З огляду на вказане у задоволенні позову повинно бути відмовлено.

Відповідно ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають покладенню на позивачів.

Керуючись ч.2 ст. 156, ч.2 ст. 64 Житлового кодексу України, ст. 344 ЦК України, ст.10, ст.ст. 88, 212-218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Відмовити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у визнанні за ними права власності на Ѕ частину садиби в м.Ульяновка по провулку Петровського, 47 (39).

Судові витрати по справі покласти на позивачів.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ульяновський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_11