Справа № 2-1677/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2012 року Білоцерківський міськрайоний суд у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Бровченко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа Перша ОСОБА_2 міська державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 25.10.2003 р. померла його мати ОСОБА_3, після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме, частину житлового будинку № 15 по вул..Примакова в м.Біла Церква та на частину земельної ділянки площею 0,1338 га, з якої для будівництва та обслуговування жилого будинку 0,1000 га та ведення особистого селянського господарства 0,0338 га, що розташована в м.Біла Церква, вул..Примакова, 15. Згідно заповіту частину жилого будинку успадкував син позивача ОСОБА_4, а на належну померлій ОСОБА_3 частину земельної ділянки біля будинку свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Чоловік спадкодавця батько позивача ОСОБА_3 від одержання обов»язкової частки у спадщині відмовився, на спадкову частину земельної ділянки не претендує, інших спадкоємців першої черги немає. Позивач звернувся до Першої ОСОБА_2 міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі того, що він повинен був у 6-місячний строк звернутися до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини. Позивач просить суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті матері ОСОБА_3, оскільки він фактично вступив у володіння і користування спадковим майном, а також визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 0,1000 га та ведення особистого селянського господарства площею 0,0338 га, що розташована в м.Біла Церква, вул.Примакова, 15.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 міська рада та третя особа Перша ОСОБА_2 міська державна нотаріальна контора представників до суду не направили, від них надійшли заяви з проханням розглядати справу у відсутність їх представників на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення позивача, покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи. прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.10.2003 р. померла мати позивача ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме, 2/3 частини житлового будинку № 15 по вул..Примакова в м.Біла Церква та 1/2 частину земельної ділянки площею 0, 1338 га, з якої для будівництва та обслуговування жилого будинку 0,1000 га та ведення особистого селянського господарства 0,0338 га, що розташована в м.Біла Церква, вул..Примакова, 15. Співвласником вказаної земельної ділянки є чоловік померлої ОСОБА_7 Дані обставини встановлені з копії свідоцтва про смерть, копії Державного акту про право приватної власності на землю, виданого 28.03.2003 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 1261.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що на належну їй частину жилого будинку ОСОБА_4В 04.09.2002 р. склала заповіт на користь онука ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на момент смерті бабусі був неповнолітнім, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори подавав його батько позивач ОСОБА_1, як законний представник неповнолітньої особи.

Встановлено, що 02.11.2004 р. ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/3 частини житлового будинку по вул.Примакова, 15.

По справі встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є син позивач ОСОБА_1 та чоловік ОСОБА_7, який від одержання обов»язкової частки у спадщині відмовився. З матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_7 ніяких інших заяв щодо спадкового майна до нотаріальної контори не подавав.

Позивач просив суд встановити факт прийняття спадщини після смерті матері та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину вищевказаної земельної ділянки, вказуючи на те , що він фактично прийняв спадщину, оскільки після смерті матері він утримує вказаний будинок, сплачує комунальні послуги, користується земельною ділянкою тощо.

Оскільки спадщина відкрилася до набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції 2003 р., застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 р. / з наступними змінами та доповненнями/.

Згідно ст.537 ЦК Української РСР в ред.1963 р. частина майна, що залишилася не заповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу.

Статтею 529 ЦК Української РСР в ред..1963 р. було визначено коло спадкоємців за законом першої черги діти, дружина і батьки померлого.

Згідно ст.548 ЦК Української РСР в ред..1963р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

А відповідно до ст.549 ЦК Української РСР в ред..1963 р. дії , що свідчать про прийняття спадщини :

1/ якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном ;

2/ якщо він подав державнй нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені дії повинні бути вчинені протягом щести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до діючих станом на момент відкриття спадщини рекомендацій, викладених в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР № 4 від 24.06.1983р. « Про практику розгляду судами України справ про спадкування», якщо у передбачений ст.549 ЦК Української РСР шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Оцінивши всі надані позивачем докази, суд прийшов до висновку, що позивач довів , що він фактично вступив в управління спадковим майном- спадковою земельною ділянкою. Про це свідчать наступні обставини : позивач з 1993 року і до теперішнього часу проживав і був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, де на момент смерті проживала і спадкодавець ОСОБА_3 ; позивач поховав матір і після її смерті утримував в належному стані житловий будинок і земельну ділянку біля нього, в даний час доглядає непрацездатного батька ОСОБА_7, який проживає з ним за цією ж адресою. А тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1338 га, з якої для будівництва та обслуговування жилого будинку 0,1000 га та ведення особистого селянського господарства 0,0338 га, що розташована в м.Біла Церква, вул..Примакова, 15, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3.

Слід зазначити, що батько позивача ОСОБА_7 в своїй заяві до суду підтримав позов і просив його задовольнити, підтвердив, що земельна ділянка біля будинку належала їм з покійною дружиною пополам.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.529,537,548,549 ЦК Української РСР в ред..1963 р., ст..ст.10,11,60,61,209-218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1338 га, з якої для будівництва та обслуговування жилого будинку 0,1000 га та 0,0338 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в м.Біла Церква, вул.Примакова, 15, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через ОСОБА_2 міськрайонни й суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_8