ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2012 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Суботіна А.В.,
при секретарі Лебідь О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державного комітету України із земельних ресурсів у Фастівському районі про поновлення на роботі, -
Позивач звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що 21 жовтня 2010 року її було звільнено із займаної посади провідного спеціаліста відділу землеустрою, моніторингу, охорони, оцінки та ринку земель Управління Держкомзему у Фастівському районі Київської області на підставі п.1 ст.40 КУпП України. Позивач не погоджується із звільненням, оскільки вважає, що її звільнили незаконно, без дотримання вимог трудового законодавства, тому просить поновити їй строк звернення до суду з даним позовом, як такий що пропущений з поважних причин та поновити її на посаді провідного спеціаліста відділу землеустрою Управління Держкомзему у Фастівському районі Київської області.
Позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої вона просить визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду та поновити строк звернення до суду для подання заяви про поновлення на роботі; поновити її на посаді провідного спеціаліста відділу землеустрою, моніторингу, охорони, оцінки та ринку земель Управління Держкомзему у Фастівському районі Київської області та стягнути з Управління Держкомзему у Фастівському районі Київської області на свою користь середній заробіток в розмірі 1 184,63 грн. щомісячно за час вимушеного прогулу, починаючи з 21.10.2010 року по ухвалення рішення по даній справі.
В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 уточнений позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, заяви про розгляд справи у відсутність їх представника не надав, про причини неявки суд не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України.
Вислухавши позивача, представника позивача ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так в судовому засіданні встановлено, що відповідно до наказу №14 «К» від 04.06.1996 року позивача було прийнято на посаду головного спеціаліста по переводу для роботи на території Дідовщанської сільської ради.
У відповідності до структури та штатного розпису управління земельних ресурсів у Фастівському районі позивача починаючи з 27.09.2007 року призначено в порядку переведення на посаду провідного спеціаліста відділу землеустрою Управління земельних ресурсів у Фастівському районі.
У квітні 2010 року КРУ в м.Фастів та Фастівському районі Київській області відповідно до програми від 13.04.2010 року, затвердженої начальником КРУ в Кивській області ОСОБА_3, було проведено перевірку фінансово-господарської діяльності управління Держкомзему у Фастівському районі, в ході якої було встановлено, що з 18 осіб, які працюють в управління вищу освіту мають лише 7 працівників. У звязку з чим до штатного розпису управління Держкомзему у Фастівському районі з 01.07.2010 року та з 23.12.2010р.було внесено зміни та вирішено провести скорочення чисельності штату.
21.08.2010 року позивача під розписку було попереджено про вивільнення із займаної посади згідно п.1 ст.40 КЗпП України у звязку зі скороченням штату або чисельності.
Відповідно до наказу №28-к від 21.10.2010 року позивача звільнено із займаної посади у звязку з реорганізацією установи згідно п.1 ст.40 КЗпП України.
Крім того, судом встановлено, що позивач має на утриманні двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Фастівської РДА як інвалід ІІ групи.
Наведене підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими матеріалами справи.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
Відповідно до ст.234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.
У відповідності до ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Суд вважає доводи позивача щодо поважності пропуску нею строку для звернення до суду з даним позовом обґрунтованими, вказані позивачем причини пропуску суд вважає поважними, а тому позивачу слід поновити строк звернення до суду з даним позовом.
Відповідно п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Відповідно до ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається:
1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців;
2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком;
3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації;
4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва;
5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";
6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій;
7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання;
8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України;
9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.
Таким чином, проаналізувавши норми чинного трудового законодавства, суд вважає, що звільнення позивача відбулось незаконно, відповідачем не було дотримано вимог ст.42 КЗпП України, а саме: не враховано що на утриманні позивача перебувають двоє неповнолітніх дітей, вона є інвалідом ІІ групи, в її сім'ї немає інших працівників з самостійним заробітком, має тривалий безперервний стаж роботи в даній установі. На підставі чого, вимоги позивача про поновлення її на раніше займаній посаді є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до змісту ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Враховуючи те, що розмір середньої заробітної плати позивача за останні 6 місяців, що передували звільненню, становить 1 184,63 грн., суд вважає, що вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу також підлягають задоволенню.
При таких обставинах, уточнений позов слід задовольнити, поновити ОСОБА_1 на посаді провідного спеціаліста відділу землеустрою, моніторингу, охорони, оцінки та ринку земель Управління Держкомзему у Фастівському районі Київської області та стягнути з Управління Держкомзему у Фастівському районі на користь ОСОБА_1 середній заробіток в розмірі 1 184,63 грн. щомісячно за час вимушеного прогулу, починаючи з 21.10.2010 року по 01.11.2012 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,79,81,88,209,212-215,218,294 ЦПК України, суд, -
Уточнений позов задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 на посаді провідного спеціаліста відділу землеустрою, моніторингу, охорони, оцінки та ринку земель Управління Держкомзему у Фастівському районі Київської області.
Стягнути з Управління Держкомзему у Фастівському районі на користь ОСОБА_1 середній заробіток в розмірі 1 184,63 грн. щомісячно за час вимушеного прогулу, починаючи з 21.10.2010 року по 01.11.2012 року.
Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подання до Фастівського міськрайонного суду апеляційної скарги протягом десяти діб з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданої протягом 10 днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: А.В. Суботін