РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2012 2/1224/199/12

2-1333/11

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Москаленко В.В.,при секретарі - Прудовій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 акціонерного товариства АСК ІнтерТрансПоліспро відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожно-транспортної події ,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якім зазначає, що 04.05.2011р. о 7 годині 30 хвилин відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем ОСОБА_4, державний номерний знак НОМЕР_1 на 496 км + 950м автодороги Київ-Харків-Довжанський, в порушення п.14.6 Правил Дорожнього руху України, здійснив на перехресті обгін автомобіля, який заборонено, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, яким він, ОСОБА_1 керував. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою суду про адміністративне правопорушення від 25.05.2011р. відповідач ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Також в зазначеній постанові вказано, що в судовому засідання правопорушник ОСОБА_2 свою вину у скоєнні правопорушення визнав повністю, вина ОСОБА_2 у вчиненні вищевказаного правопорушення доказана в повному обсязі та підтверджується зібраними та перевіреними по справі доказами.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України (підстави звільнення від доказування): постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно зі звітом № 79 експертного автотоварознавчого дослідження фахівця з оцінки шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу від 16.06.2011р., сума заподіяної йому матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_2, складає 23691,08грн..

На відновлення свого здоровя він вже витратив 465,00грн.

Згідно з п.9.2 ст.9 Закону України Про загальнообов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобіввід 01.07.2004р. № 1961 - IV (надалі за текстом Закон України від 01.07.2004р. № 1961 - IV), обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, складає 25500 гривен на одного потерпілого.

Відповідно до п.12.1. ст.12 Закону України від 01.07.2004р. № 1961 - IV, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованою за правилами цього підпункту.

Пунктом 37.5 ст.37 Закону України від 01.07.2004р. № 1961 - IV, встановлено, що страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, потерпілому має бути компенсована сума франшизи в повному об'ємі одночасно з виплатою страховиком страхового відшкодування, у зв'язку з чим сума франшизи має бути стягнута з відповідача ОСОБА_2

Згідно з п.22.3 ст.22 Закону України від 01.07.2004р. № 1961 - IV, потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше, ніж 5 відсотків ліміту, визначеного в пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, і сумою, яка має бути відшкодована страховиком, платить особа, яка визнана винною у скоєнні ДТП.

Відповідно до п.9.3 ст.9 Закону України від 01.07.2004р. № 1961 - IV: обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю потерпілих, складає 51000 гривен на одного потерпілого.

Виходячи з п.22.3 ст.22 і п.9.3 ст.9 Закону України від 01.07.2004р. № 1961 - IV, 5 відсотків ліміту, складають суму 2550 грн. (51000 гривен х 5%). Ця сума моральної шкоди має бути стягнута зі співвідповідача, ОСОБА_3 акціонерного товариства АСК ІнтерТрансПоліс".

Співвідповідач, ПрАТ АСК ІнтерТрансПоліс, яке застрахувало цивільно-правову відповідальність відповідача ОСОБА_2 добровільно відшкодувати заподіяну йому шкоду відмовилося, хоча ще 19.07.2011р. він направив на його адресу усі необхідні документи, які були отримані ним 26.07.2011р..

Моральна шкода, заподіяна йому пошкодженням транспортного засобу, автомобіля НОМЕР_2, полягає у наступному: зазначений автомобіль на момент дорожньо-транспортної події знаходився в справному стані, не мав ніяких механічних ушкоджень кузова. Після ДТП він вимушений був робити його ремонт. Технологія ремонту автомобілів передбачає різання і зварювання металу вогнем газового пальника, від дії якого метал втрачає жорсткість, міцність, а при експлуатації піддається значній корозії через неможливість обробки зварних швів антикорозійним покриттям. Навіть при найякіснішому ремонті на автомобілі залишаються видимі сліди, зварювальні шви і наслідки деформації кузова, що не усуваються. Ця обставина, у свою чергу, впливає не лише на товарний вид, але й на експлуатаційні якості автомобіля, оскільки виготовлений за заводськими лекалами і штампами кузов, отримавши ушкодження, зберігає після ремонту залишкову деформацію, що негативно позначається на ходових характеристиках автомобіля, на безпеку управління транспортним засобом.

Неможливість відновлення точної симетрії за лініями кузову тягне підвищений знос коліс автомобіля, а неможливість дотримання заводської технології фарбування в спеціальних печах плюс відмінність кольору зовнішнього фарбування від внутрішнього фарбування кузова, як і інші дефекти ремонту, впливають на зовнішній вигляд автомобіля і його експлуатаційні якості і, відповідно, знижують його товарну вартість.

Він вимушений був через відсутність необхідних коштів вирішувати питання про те, аби входити у боргові зобов'язання зі своїми знайомими для ремонту автомобіля. Усе це згубно і гнітюче вплинуло на його психологічний стан, оскільки не відповідає його моральним принципам.

Він постійно вимушений переносити душевні страждання через те, що, маючи автомобіль, вимушений їздити як сам, так і уся його родина громадським транспортом, користуватися послугами таксі, що вимагає додаткових фінансових витрат.

Крім того, він вимушений був звертатися в різні інстанції, а саме: в ДАІ, з цим позовом до суду тощо для отримання необхідних йому документів, на що йшло багато часу і матеріальних витрат, вимушений був неодноразово звертатися за правовою допомогою до відповідних компетентних осіб.

В результаті дій відповідача ОСОБА_2 він отримав суттєву психологічну травму, бо постраждав та відповідно переживав за стан свого здоров'я, витрачав багато часу на його відновлення. До теперішнього часу внаслідок психоемоційної травми він погано ставиться до поїздок, боїться сідати в автомобіль.

Спричинена йому моральна шкода, крім описаного вище, виражається в наступному:

у душевних стражданнях, які він зазнав у зв'язку з цією ДТП; у душевних стражданнях, випробуваних ним, у зв'язку з ушкодженням його фізичного здоров'я; у душевних стражданнях, які він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою відносно нього і його майна;

у душевних стражданнях, випробуваних ним, у звязку з ушкодженням його психологічного здоров'я.

У зв'язку з отриманими в результаті ДТП психологічними травмами, у нього з'явилися і спостерігаються до теперішнього часу психотравматичні розлади, які стали причиною негативних емоцій, моральних, душевних страждань, переживань, у зв'язку з чим він втратив душевний спокій, у нього з'явилися: безсоння, почуття тривоги, занепокоєння, оскільки він не може змиритися з цією ДТП, що сталася.

Він став боятися їздити в усіх видах транспортних засобів, вони почали викликати у нього панічну боязнь.

У зв'язку з цією ДТП, яка привела як до фізичних, так і до моральних ушкоджень його здоров'я, він переніс усі перелічені душевні страждання і продовжує їх переносити до теперішнього часу.

Оскільки ця ДТП сталася напередодні свят, він, внаслідок цих обставин, вимушений був проводити свята лежачи в ліжку і приймати лікарські препарати.

Внаслідок заподіяної йому емоційної травми він не міг повноцінно відзначити з друзями жодне зі свят, оскільки погано себе почував, у нього виникали спонтанні головні болі, були запаморочення, були інші неприємні відчуття, які навіть неможливо описати. У зв'язку з цим він був емоційно пригнічений, безрадісний і пригноблений, що перешкодило йому не лише відзначати майбутні свята, але й навіть просто спілкуватися зі своїми друзями і знайомими, оскільки це викликало у нього швидку стомлюваність і головний біль.

Не дивлячись на те, що після ДТП, що сталася, пройшло вже багато часу, більшість з вказаних симптомів і погіршень здоров'я, яких не було до цієї ДТП, спостерігаються у нього досі: виникають часті головні болі, особливо при розумових навантаженнях, запаморочення, потемніння в очах, забудькуватість, зниження концентрації уваги і реагування на те, що відбувається навкруги. Це негативно позначається на його житті, оскільки знижується продуктивність його праці і уміння швидко і чітко вирішувати поставлені перед ним завдання. Крім того, його до цього дня продовжує переслідувати страх їзди у будь-яких видах автотранспорту, який він переносить побачивши автомобілі, що рухаються, особливо у бік перехрестя, почуття тривоги, хвилювання і боязнь за своє життя не покидають його.

Усе це викликає у нього часто пригнічений настрій, апатію, близьку до депресії, небажання брати участь в яких-небудь колективних або розважальних заходах, у зв'язку з чим він не може вести активний, повноцінний спосіб життя здорової людини.

Його переживання посилилися через те, що до теперішнього часу заподіяна шкода не відшкодована. Ці факти істотно вплинули на його репутацію як доброчесної людини, через що виникли емоційно натягнуті стосунки з родичами, друзями, знайомими, сусідами.

Розмір заподіяної моральної шкоди він оцінює в розмірі 15000,00грн..

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь користь суму франшизи у розмірі 500,00 грн., моральну шкоду у розмірі 12450,00 грн. Стягнути з співвідповідача, ОСОБА_3 акціонерного товариства АСК ІнтерТрансПоліс" на його користь, матеріальну шкоду, завдану внаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_2, в розмірі 23691,08грн., стягнути з ПАТ АСК ІнтерТрансПоліс" на його користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок ушкодження його здоровя, в розмірі 465,00грн., моральну шкоду в розмірі 2550,00грн.

Стягнути солідарно з відповідача ОСОБА_2 та співвідповідача ПАТ АСК ІнтерТрансПоліс" на його користь усі понесені ним судові витрати у цій справі, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, а саме: 1188,50грн.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги,надав аналогічні пояснення по суті заявленого позову.

Відповідач ОСОБА_2 при допиті його Московським районним судом м.Харкова (а.с.76)позовні вимоги визнав частково в частині стягнення з нього на користь позивача суми франшизи в розмірі 500 грн.,заперечував проти задоволення іншої частини позовних вимог.Заперечував проти розгляду справи за його відсутності.

До Рубіжанського міського суду відповідач ОСОБА_2 не зявився,надав заяву про розгляд справи за його відсутності(а.с.121,122) та заперечення (а.с.112-114) в яких зазначив,що дорожньо-транспортна пригода,яка відбулася за участю автомобілів його та позивача є незначною. Після ДТП він залишився на місці,в розмові з позивачем був коректним ,по приїзді робітників ДАІ все правдиво розповів,не перешкоджав складенню матеріалів.Пізніше в Дергачівському районному суді м.Харькова свою вину визнав,вказавши суду на всі обставини справи. Позивач не отримав ніяких травм,самостійно сів за руль свого автомобіля і поїхав. Почувався він добре,зі всіма спілкувався ,брав участь в оформленні документів,швидку допомогу не викликав і тому ніщо не передбачало ті катастрофічні наслідки ,які зазначені в позовній заяві. Вважає посилання позивача на те,що ним отримана величезна моральна шкода абсурдними.Вимоги щодо відшкодування моральної шкоди не визнає.

Представник відповідача приватного акціонерного товариства АСК ІнтерТрансПоліс в судове засідання не зявився, надав заяви (а.с.108,120)в якій просив справу розглядати за відсутності представника ,за наявними у справі документами.

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази по справі в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач є власником автомобіля НОМЕР_2(а.с.8).

04.05.2011р. о 7 годині 30 хвилин відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем ОСОБА_4, державний номерний знак НОМЕР_1 на 496 км + 950м автодороги Київ-Харків-Довжанський, в порушення п.14.6 Правил Дорожнього руху України, здійснив на перехресті обгін автомобіля, який заборонено, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, яким керував позивач,що сторонами не оспорюється.

Постановою Дергачівського районного суду про адміністративне правопорушення від 25.05.2011р.(а.с.18) відповідач ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Відповідно довідок(а.с.10.11)виписки з карти амбулаторного хворого(а.с.12)медичної картки(а.с.13-15) позивач з 05.05.2011 року по 16.05.2011 року перебував на амбулаторному лікуванні в Центральній міській лікарні з діагнозом закрита черепномозкова травма,струс головного мозку, ушиб грудної клітини після автодорожньої пригоди 04.05.2011 року.

Позивач витратив на ліки 465 грн.,що підтверджується товарними чеками від 06.05.2011 р.(а.с.17)

19.07.2011 р.позивач надіслав відповідачеві ОСОБА_3 акціонерному товариству АСК ІнтерТрансПолісзаяву про виплату страхового відшкодування (а.с.19) згідно договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,страховий поліс № ВЕ/8443304 від 21.12.2010 р.виданий ОСОБА_2,яка була отримана 26.07.2011 року ,що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.20),що сторонами не оспорюється.

Відповідно до висновку № 79 експертного автотоварознавчого дослідження (а.с.22-42) розмір матеріальної шкоди ,з технічної точки зору,завданої позивачеві на момент ДТП складає 23691 ,08 грн.

Відповідно до Конституції України:

Стаття 9. Чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

Стаття 41. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися обєктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Право приватної власності є непорушним.

Генеральна Асамблея ООН 10 грудня 1948 року прийняла і проголосила Загальну декларацію прав людини. (Док.ООН/PES/217 А).

Відповідно до ст.8 Загальної декларації прав людини (далі Декларація) кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Згідно зі ст.17 цієї Декларації кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими.

Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Ці засади відображені в ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції „Про захист прав людини та основних свобод, яка ратифікована Верховною Радою України 14 червня 1997 року (для України набрала чинність 11 вересня 1997 року), відповідно з якою кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Суд вважає, що стаття 1 Першого Протоколу містить три чіткі положення: перше, яке міститься у першому абзаці першого пункту та має загальний характер, проголошує принцип поваги до права власності; друге, яке міститься у другому абзаці того ж пункту, передбачає можливість позбавлення права власності та встановлює умови для нього; третє, яке міститься у другому пункті, визнає за державами повноваження регулювати користування майном відповідно до загальних інтересів. Мова не йде про правила, які не мають звязку між собою. Друге та третє положення стосуються конкретних випадків посягання на право власності, таким чином вони повинні тлумачитися у світі принципу, зазначеного у першому положенні.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування заподіяної йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.12 Закону України Про загальнообовязкове державне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобіврозмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до ст.36 вищезазначеного Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Відповідно до статті 35 вищезазначеного Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до ст.22 Закону України Про загальнообовязкове державне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобівпри настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України ,а саме якщо моральна шкода полягає 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа

зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у

зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї

чи близьких родичів;

. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України . При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України ,а саме : якщо моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (п.3,п.4 ст.23 Цивільного кодексу України) таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, при наявністю її провини.

Таким чином суд вважає,що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2на користь позивача сума франшизи в розмірі 500 грн.

Крім того суд вважає,що відповідач ОСОБА_2спричинив моральну шкоду позивачеві, яка полягає в пошкодженні його майна ,в необхідності здійснювати відновлювальний ремонт автомобіля, в переживаннях ,повязаних з самим фактом дорожньо-транспортної пригоди.

Отже суд вважає можливим стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача моральну шкоду в сумі 500 грн.

Матерільна шкода в сумі 23691 грн.,завдану пошкодженням автомобіля та матеріальна шкода в розмірі 450 грн.,завдану ушкодженням здоровя повинна бути стягнута з відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства АСК ІнтерТрансПоліс.

Моральна шкода,завдана ушкодженням здоровя в вигляді закритої черепномозкової травми,струсу головного мозку, ушибу грудної клітини після автодорожньої пригоди і всіх душевних стражданнях,повязаних з цим повинна бути стягнута з відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства АСК ІнтерТрансПоліс .Крім того,суд вважає,що страховою компанією було завдано моральну шкоду позивачеві самим фактом невиплати страхового відшкодування в результаті чого позивач до цього часу позбавлений можливості користуватися своїм автомобілем.

Таким чином підлягає стягненню з ОСОБА_3 акціонерного товариства АСК ІнтерТрансПоліс на користь відповідача 1000 грн.моральної шкоди.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1166 ,1167 ЦК України, Закон України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ,ст.ст.10, 11, 60, 88, 212 - 215 ,224-236 ЦПК України ,суд

вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3 акціонерного товариства АСК „ІнтерТрансПоліспро відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму франшизи в розмірі 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства АСК „ІнтерТрансПоліс на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду ,завдану внаслідок пошкодження автомобіля в сумі 23691,08 грн. та 450 грн.матеріальної шкоди,завданої внаслідок пошкодження здоровя.

Стягнути із ОСОБА_3 акціонерного товариства АСК „ІнтерТрансПоліс на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 200 грн.судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства АСК „ІнтерТрансПоліс на користь ОСОБА_1 200 грн.судових витрат.

В задоволенні інших вимог відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.В.Москаленко