Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 3590 / 2012 р. Головуючий у 1 інстанції: Бахаєв І.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

31 липня 2012 року м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.

Суддів: Мануйлова Ю.С.

ОСОБА_2

При секретарі: Свинаренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 травня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи Сектор громадянства імміграції реєстрації фізичних осіб Мелітопольського MB ГУМВС України в Запорізькій області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням, та цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому зазначав, що ОСОБА_3 втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, зазначивши, що йому вказана квартира належить на праві приватної власності, що підтверджується договором дарування від 17.05.2007 року. Право власності на квартиру було зареєстровано в КП «ММБТІ» 09.06.2007 року, що посвідчується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Позивач по справі розірвав шлюб із відповідачкою, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Задовго до розірвання шлюбу, з березня 2009 року ОСОБА_3 не проживає у належній позивачу квартирі, хоча там зареєстрована. В силу чого позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися власною квартирою. Після розірвання шлюбу з відповідачкою, позивач неодноразово звертався до неї із проханням знятися з реєстраційного обліку та виписатися з квартири, але ОСОБА_3 на всі умовляння відповідала невмотивованими відмовами. Крім того, на теперішній час позивач проживає за вказаною адресою разом зі своєю дружиною ОСОБА_5, та малолітньою дитиною ОСОБА_4.

2

Посилаючись на вищезазначене просив суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим-приміщенням в квартирі АДРЕСА_2, що належить на праві приватної власності йому, ОСОБА_4.

У січні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому зазначала, що між нею та відповідачем ОСОБА_4, 04 березня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Мелітопольського міського управління юстиції в Запорізькій області був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину, доньку - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1. 14.07.2009 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Шлюб між нею та відповідачем не склався з причини зловживання відповідачем спиртних напоїв та відмови в працевлаштуванні, систематичних образ, у зв'язку з чим вона з дитиною була вимушена піти з дому, а саме зі спірної квартири у якій вона була зареєстрована та постійно мешкала. На теперішній час вона з дитиною наймає житло, іншого житла вона не має.

Посилаючись на вищезазначене просила суд зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди к користуванні житловим приміщенням шляхом взеленення ОСОБА_3 разом з неповнолітньою дитиною ОСОБА_6 у квартиру АДРЕСА_3 та видачі ключів від вхідної двері квартири.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 березня 2012 року первісний позов ОСОБА_4Є та зустрічний позов ОСОБА_3 обєднані в одне провадження з присвоєнням номеру 2-102/2012.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 травня 2012 року позов ОСОБА_4 задоволено, позов ОСОБА_3 залишено без задоволення..

Визнано ОСОБА_3 такою особою, що втратила право користування квартирою № 66 буд. № 64 по вул.. Гризодубової в м. Мелітополі.

ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, по суті позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи первісний позов про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування та відмовляючи у задоволені зустрічного позову останньої про вселенняя, суд обгрунтовно виходив з того, ОСОБА_3 без поважних причин з березня 2009 року не проживає у квартирі № 66 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гризодубова, буд.66, яка належить ОСОБА_4 на праві власності за договором дарування.

За нормами ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належить житлова квартира АДРЕСА_4, що підтверджується договором дарування квартири від 17.05.2007 року / а.с.5 /. Право власності на квартиру було зареєстровано в КП «ММБТІ» 09.06.2007 року, що посвідчується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно / а.с.6 /.

Позивач по справі розірвав шлюб із відповідачкою, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу 28.10.2009 року / а.с.7 /.

За нормами ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрала законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

3

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 липня 2009 року про розірвання шлюбу сторін встановлено, що спільне життя сторін не склалося через відсутність порозуміння та різні погляди на сімейне життя та що з березня 2009 року сторони спільно не проживають. При чому у заяві про розрівання шлюбу ОСОБА_3 вказувала, що вона і ОСОБА_4Є проживають окремо, своєю адресою вона вказувала: АДРЕСА_5.

У цій справі маються довідки, завірені ВАТ „Керуюча компанія Комнерго-Мелітополь від 27.07.2011 року та від 05.04.12 року КП „Житломасив про те, що ОСОБА_3 з березня 2009 року за адресою АДРЕСА_6 не проживає та , що з 2010 року проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 / а.с.8,88 /.

За таких обставин суд прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_3 у спірній квартирі не проживала з березня 2009 року, тобто понад один рік, а також що нею не було доведено про її вимушену відсутніть у спірній квартирі у зязку з поведінкою ОСОБА_4, бо у справі відсутні доказі вживання нею заходів на вселення в квартиру з березня 2009 року, докази звернення нею до житлових чи правоохороних органів з приводу порушення житлових прав з боку ОСОБА_4.

Показання свідків ОСОБА_7,ОСОБА_8, ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_10 вимушено залишила спірну квартиру неможливо прийняти до уваги, бо це суперечить встановленим у рішенні суду про розрівання шлюбу сторін обставинам.

Враховуючи наведене, судова колегія прийшла до висновку, що рішення суду про задоволення первісного позову ОСОБА_4 та про відмову у задоволенні зустрічногго позову ОСОБА_3 відповідає вимогам норма матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не має.

Інші доводи апеляційної скарги висновку суду не спростовують і не свідчать про неправильне застосування судом норм законодавства при ухваленні рішення суду у цій справі.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 травня 2012 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: