Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №1023/1819/12

Провадження №2/1023/521/12

05 грудня 2012 року Славутицький міський суд Київської області в складі: головуючого Малишенко Т.О., при секретарі Сікорському С.Р., за участі сторін: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 - про зміну розміру та перерахування аліментів на неповнолітню дитину,

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про зміну розміру та перерахунок аліментів на неповнолітню дитину. В позовній заяві посилається, що із відповідачем вони мають спільну дитину ОСОБА_5. Рішенням суду з відповідача з 27 березня 2002 року на утримання дочки стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів. Проте розмір аліментів з відповідача стягується маленькій і вона вважає, що даний розмір аліментів необхідно збільшити до 1/3 частини. Крім того вона вважає, що у відповідача є борги по аліментам і тому вона просила стягнути з ОСОБА_4 на свою користь донараховану суму аліментів за період 01.11.2009 року по 28.02.2011 року в розмірі - 2151 грн. 00 коп. Також стягнути з відповідача суму додаткових витрат на утримання дочки ОСОБА_6 в розмірі 4055 грн. 00 коп. Крім того зобов'язати ОСОБА_2, сплачувати на свою користь відшкодування додаткових витрат майбутніх періодів в сумі 170 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 01.11.2012 року до досягнення ОСОБА_5 повноліття. Також просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь згідно з ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України суму розраховану суму неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення по сплаті аліментів, в розмірі 13375 грн. 68 коп.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, обґрунтовувала їх наданими до позовної заяви розрахунками і документами.

Відповідач і його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, вважали, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, вимоги в частині зміни розміру аліментів з 1/4 частини на 1/3 частину від усіх видів доходів, вони визнали, в іншій частині позовних вимог просили відмовити.

В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у шлюбі, якій розірвано 14 травня 2002 року. Від сумісного шлюбу мають неповнолітню дочку СОФІЮ ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає разом із матір'ю. Батьком дівчинки в свідоцтві про її народження записаний відповідач. Згідно Постанови Славутицького міського суду від 27.03.2002 року на підставі ст.ст.82,92 Кодексу про Шлюб та Сім,ю України з ОСОБА_4 стягнуто аліменти в розмірі % частини з усіх видів доходів кожен місяць починаючи з 27.03.2002 року на користь ОСОБА_7. Яка на даний час відповідно свідоцтва про шлюб і паспорту є ОСОБА_1.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов,язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до повноліття. При цьому при визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з платника, суд повинен враховувати обставини передбачені ст.ст.182, 200 Сімейного Кодексу України. Проте як вбачається з Постанови Славутицького міського суду від 27.03.2002 року з ОСОБА_4 було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів кожен місяць на підставі ст.ст.82,92 Кодексу про Шлюб та Сім,ю України. Дана постанова судом була прийнята відповідно до вищезазначеного кодексу, а не Сімейного Кодексу, який вступив в законну після прийняття даної постанови. В Кодексі про Шлюб та сім,ю не передбачалося стягнення аліментів не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того до суду не надано документів з ДВС де перебуває виконавчий лист відповідача на виконанні про те, що він має борги по аліментам. Статтею 196 CK України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов,язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки(пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Тобто статтею передбачена умова виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов,язана сплачувати аліменти. Про^ з наданих документів вбачається, відповідач у березні 2011 року змінив місце роботи, звільнившись з посади старшого системного адміністратора TOB «Софт-Рейтинг Консалт» і влаштувавшись на посаду інженера комп'ютерних мереж TOB «Софтпром». Оскільки виконавчий лист не може бути виданий божнику на руки, при звільненні з TOB «Софт-Рейтинг Консалт», Відповідачем було попереджено головного бухгалтера підприємства про необхідність направлення виконавчого листа до відповідного ВДВС, з обов'язковим зазначенням нового місця роботи Відповідача. Проте дана вимога була виконана із значною затримкою в часі. Це призвело до виникнення, зазначеної Позивачем заборгованості, так як бухгалтер з нового місця роботи Відповідача не могла отримати виконавчий документ. Відповідно до ч.2 ст.69 Закону України «Про виконавче провадження», у разі припинення перерахування коштів стягувачу у зв'язку із зміною боржником місця роботи, проживання, перебування чи навчання або з інших причин підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці не пізніш як у триденний строк повідомляють державному виконавцю про причину припинення виплат та зазначають нове місце роботи, проживання чи навчання боржника, якщо воно відоме. Посадові особи, винні у ненаданні таких відомостей без поважних причин, можуть бути притягнуті до відповідальності, передбаченої законом. Тому судом в даному випадку зроблено висновок, що вини Відповідача в простроченні сплати аліментів немає і затримки по виплаті викликані виключно недобросовісним виконанням службових обов'язків відповідальних осіб, тому вимоги Позивача по вищезазначеним вимогам в тому числі по сплаті пені є безпідставними.

Статтею 185 Сімейного Кодексу України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов,зані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставина (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Позивач просить стягнути з відповідача частину додаткових понесених витрат на дочку, а саме навчання по класу скрипки, навчання по класу гітари, навчання на вокально-хоровому відділенні, вартість проїзду та проживання для участі у конкурсі «Словенській вінок»придбання ноутбуку з комплектуючими, також просила стягувати щомісячно додаткові витрати на дитину до її повноліття на навчання в музичній школі. Відповідно до ч.2 ст.185 CK України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриваються після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Проаналізувавши надані докази з боку позивача і заперечення в цій частині відповідача, суд прийшов до висновку, що вимоги в частині стягнення додаткових витрат на дитину підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення понесених витрат пов,язаних з музичним розвитком дитини і з її відпочинком. Вимоги в частині стягнення додаткових витрат на ноутбук а також витрат на майбутнє позивачем в судовому засіданні не доведено.

Статтею 192 СК України передбачено зміну розміру аліментів. Розмір аліментів визначений за рішенням суду може згодом зменшено або збільшено в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров,я когось з них.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги частині зміни розміру аліментів підлягають задоволенню. Так як суд вважає, що позивач в судовому засіданні довела, що в даному випадку змінився матеріальний і сімейний стан обох із сторін, збільшилися витрати на утримання неповнолітньої дівчинки і тому в даному випадку розмір аліментів необхідно збільшити. Стаття 183 Сімейного Кодексу України визначає розмір аліментів у частці від доходу батька. Оскільки відповідач має працездатний вік, працює, тобто має постійний дохід кожен місяць, то суд вважає, що в даному випадку, з відповідача необхідно стягувати аліменти у частці. Позивач просить стягувати аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх доходів відповідача. Відповідач не заперечує проти цього і тому суд вважає, що даний розмір аліментів позивач обґрунтувала, оскільки на день розгляду справи державою встановлено прожитковий мінімум для дітей у розмірі більше 1000 гривень.

Керуючись ст.ст. 180-197 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10,11,78,209,212,214,215,218 ЦПК України, суд

вирішив :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки СОФІЇ ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 Україна зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_5 6.1 кв.2 проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6 6.11 кв.4 працюючого TOB «Софтпром» на посаді інженера аліменти на утримання доньки СОФІЇ ІНФОРМАЦІЯ_2 до її повноліття у розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів, кожен місяць, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_1 проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 6.41 кв.2.

Відкликати виконавчий лист номер 2-152/2002 рік за рішенням Славутицького міського суду від 27 березня 2002 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дочки СОФІЇ у сумі 1685 гривень 50 копійок.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір відповідно до Закону України «Про судовий збір» у сумі 214 гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Т. О. Малишенко