Справа № 1904/598/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" серпня 2012 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої судді Цвинтарної Т.М.

при секретарі Рудніцькій О.П.

за участю представника

правонаступника ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника представника

правонаступника позивача адвоката ОСОБА_3

представника третьої особи

без заявлення самостійних вимог

на стороні відповідача ОСОБА_4

органу опіки та піклування

Гусятинської райдержадміністрації ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин цивільну справу за позовом ОСОБА_6 (правонаступник ОСОБА_2) до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, третя особа без заявлення самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 орган опіки та піклування Гусятинської райдержадміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_6 (правонаступник ОСОБА_2О.) у квітні 2010 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8 та їх малолітнього сина ОСОБА_4 про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, що по вул. І.Франка, 20 в м. Копичинці Гусятинського району Тернопільської області.

Позивач вказала, що спірний житловий будинок належить її на праві особистої приватної власності. Відповідачі ОСОБА_7 є її онуком, ОСОБА_8 колишньою дружиною її онука ОСОБА_7, ОСОБА_4 правнуком, які прописані в її будинку відповідно ОСОБА_7 з 15 листопада 1993 року, ОСОБА_8 з 1998 року, ОСОБА_4 з 1999 року, але у звязку із загостренням між відповідачами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подружніх відносин відповідачі розлучилися і відповідач ОСОБА_7 виїхав за кордон в 2004 року, а відповідачка ОСОБА_8 із сином ОСОБА_4 11 жовтня 2004 року залишили спірний житловий будинок без поважних причин і переїхали проживати в іншу квартиру в м. Копичинці, що по на вул. Ясна, 8 в м. Копичинці.

Так як вона залишилася одна, хвора, безпомічна її у кінці 2005 року забрав до свого житла проживати її син ОСОБА_9

Посилаючись на те, що відповідачі не проживають у спірному житловому будинку понад 4 роки без поважних причин, просила позов задовольнити.

В судовому засіданні представник правонаступника позивача, її представник-адвокат позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зіславшись на доводи викладені в заяві. А також пояснили, що ОСОБА_7 жив у житловому будинку ОСОБА_6 до 2004 року, тобто до того часу як виїхав до Америки, ОСОБА_8 залишила без поважних причин спірне житло 11 жовтня 2004 року і переїхала жити в квартиру, що на вул. Ясна, 8 в м. Копичинці. Позивач ОСОБА_6 з жовтня 2004 року до жовтня 2005 року проживала сама в спірному будинку. З жовтня 2005 року до дня її смерті позивач ОСОБА_6 виїхала із свого житла проживати до свого сина ОСОБА_9 в м. Дунаївці Хмельницької області, оскільки булу хвора, немічна і не могла сама себе обходити. За її заявами з того часу світло і газо постачання до спірного житлового будинку відповідними службами були відключені. Зазначила, що за час проживання позивачки з жовтня 2004 року до жовтня 2005 року відповідачка ОСОБА_8 до ОСОБА_6 жодного разу не приходила, ні вчому не допомагала. Комунальні послуги ОСОБА_6 сплачувала самостійно. Продукти харчування приносили сусіди.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином.

Судом явка відповідача по справі була визнана обовязковою. Проте, відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не зявлявся, про причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Відповідачі ОСОБА_8 із малолітнім сином ОСОБА_4 в судове засідання не зявлялася, проте остання попередньо неодноразово надсилала суду письмові заяви про слухання справи у її відсутності. В попередньому судовому засіданні ОСОБА_8, будучи присутньою, позов не визнала. Вказала, що вона та її бувший чоловік в спірному житловому будинку проживали відповідно ОСОБА_7 з 1993 року, а вона з 1998 року, так як одружилася з ОСОБА_7 до 2004 року у звязку з тим, що ОСОБА_6 чинила перешкоди в користуванні житлом, з того часу по даний час проживає на квартирі в м. Копичинці вул. Ясна, 8.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Гусятинської райдержадміністрації пояснила, що у вирішенні даного питання покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_10 в суді пояснила, що вона є родичкою ОСОБА_6 Зазначила, що відповідачі проживали в житловому будинку належному ОСОБА_6, що в м. Копичинці, по вул. І.Франка, 20 до 2004 року. В 2003 році між відповідачами ОСОБА_8 та ОСОБА_7 онуком позивачки ОСОБА_6 в судовому порядку було розірвано шлюб. Зі слів ОСОБА_6 її відомо, що ОСОБА_8 під час спільного проживання погано ставилася до ОСОБА_6, не доглядала її. Після того як відповідач ОСОБА_7 в 2004 році виїхав до Америки відповідач ОСОБА_8 з сином ОСОБА_4 прожили ще з ОСОБА_6 пів року у спірному житловому будинку, а в кінці 2004 року переселилися в інше житло в м. Копичинці, де і до сьогодні проживають. Вказала, що при неодноразовому відвідуванні ОСОБА_6, у вищевказаний період, тобто з кінця 2004 року, вона жодного разу там не бачила ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_11 в суді пояснила, що вона була сусідкою ОСОБА_6, підтвердила факт проживання відповідачів ОСОБА_8 в житловому будинку ОСОБА_6 по вул. І.Франка, 20 в м. Копичинці до кінця 2004 року. Також вказала, що відповідач ОСОБА_8 покинула вказане житло зимою 2004 року. Ні за проживання спільно в спірному житловому будинку із ОСОБА_6, а ні після 2004 року ОСОБА_8 до хворої позивачки не навідувалася, не доглядала її. Зі слів ОСОБА_6 її відомо, що вона лише знущалася над останньою. Вказала, що за ОСОБА_6, яка проживала в спірному житловому будинку до кінця 2005 року доглядали вона, ОСОБА_1, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14

Свідок ОСОБА_13Я в судовому засіданні пояснила, що вона була сусідкою ОСОБА_6 в якої на подвірї щоденно набирала воду з криниці на протязі багатьох років. Підтвердила факт не проживання з 2004 року відповідачів в житловому будинку № 20 по вул. І.Франка в м. Копичинці, власником якого була ОСОБА_6 Також вказала, що її неодноразово хвора ОСОБА_6 скаржилася про те, що ОСОБА_8 коли разом вони проживали не давала їди, казала, що не хоче з нею проживати. Під час проживання ОСОБА_6 з 2004 року до 2005 року в спірному житловому будинку вона не бачила, щоб відповідачка до ОСОБА_6 приходила, допомагала її. Доповнила, що не бачила, щоб ОСОБА_8 відкидала сніг на подвірї з 2004 року до 2011 року.

Суд, заслухавши доводи представників правонаступника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок, що в м. Копичинці по вул. І.Франка, 20 Гусятинського району Тернопільської області належить ОСОБА_6 на праві особистої власності, що стверджується копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконкомом Копичинецької міської ради 27 вересня 1962 року та договором дарування, нотаріально посвідченого нотаріусом Гусятинської держнотконтори 13.09.1972 року, реєстровий № 1574. Відповідач ОСОБА_7 зареєстрований у вищевказаному житловому будинку з 1993 року, відповідач ОСОБА_8 з 1998 року ОСОБА_4 з 1999 року, що підтверджується записом в домовій книзі будинковолодіння по вул. І.Франка, 20 в м. Копичинці (Т.1 а.с. 82). Проте, фактично проживали у ньому відповідно ОСОБА_7 з 1993 року до 2004 року, ОСОБА_8 з 1998 року по 2004 рік, ОСОБА_4 з 1999 року по 2004 рік, що підтверджується приписами попередженнями Гусятинського РЕМ від 08 листопада 2007 року, 14 березня 2008 року, стверджено поясненнями представника правонаступника позивача, поясненнями свідків ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_10 допитаних у судовому засіданні та не заперечено самою відповідачкою ОСОБА_8 в попередньому судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 травня 1998 року по 12 вересня 2003 року, що стверджується рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2003 року про розірвання шлюбу та не заперечено сторонами.

Той факт, що відповідачі не проживають у спірному житловому будинку з 2004 року стверджується також актом обстеження від 02.02.2010 року складеного комісією Копичинецької міської ради Гусятинського району.

Згідно роздруківки з особового рахунку № 11179 Гусятинського РЕМ житловий будинок в м. Копичинці по вул. І.Франка, 20 31 березня 2008 року було відключено від електропостачання у звязку з наявністю боргу.

З листопада 2004 року по даний час відповідач ОСОБА_8 з сином ОСОБА_4 проживають у найманій квартирі в м. Копичинці по вул. Ясна, 8, а відповідач ОСОБА_7 зареєстрований у приватному будинку по вул. Залізнична в м. Копичинці, власником якого є ОСОБА_15 батько ОСОБА_7, що підтверджено стороною позивача по справі та не заперечено відповідачем ОСОБА_8

Позивач несла всі витрати по сплаті комунальних послуг та інших платежів, як власник житла.

Позивач ОСОБА_6 у житловому будинку, що по вул. І.Франка, 20 в м.Копичинці проживала до кінця 2005 року, а наступні роки проживала у квартирі свого сина ОСОБА_9 в м. Дунаївці Хмельницької області, що стверджується її заявою від 22 вересня 2009 року, адресованою до Гусятинського РЕМ.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно вимог п.п. 3, 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, а місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Посилання відповідачки ОСОБА_8 в попередньому судовому засіданні на те, що їх відсутність викликана поважними причинами, оскільки позивач чинила їй перешкоди у користуванні житлом у спірному житловому будинку, суд не приймає до уваги оскільки дані доводи в судовому засіданні не доведені відповідачкою.

Посилання відповідачки ОСОБА_8 в попередньому судовому засіданні, що вона постійно відвідувала спірне житло з 2004 року, суд не приймає до уваги, оскільки дані доводи в судовому засіданні не доведені відповідачкою і спростовані поясненнями свідків по справі, які стверджують, що остання не зявлялась в спірному житловому будинку з 2004 року, а саме з часу переїзду в інше житло.

Судом також встановлено, що з вимогами про усунення перешкод у користуванні житлом, відповідачі у відповідні органи чи суд не зверталися.

Відповідачами в судове засідання відповідно до вимог ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України не представлено, а судом не здобуто будь-яких інших доказів того, що вони та їх син не проживали в житловому будинку, або були відсутні з поважних причин.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини по справі та вимоги ст. 405 ЦК України, суд приходить до висновку що ОСОБА_7, ОСОБА_16 та малолітній ОСОБА_4 були відсутні в спірному житловому будинку без поважних причин понад встановлений законом строк, а тому їх слід визнати такими, що втратили право на зазначене житло.

Крім того, в силу вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8 в користь правонаступника позивача ОСОБА_2 слід стягнути судові витрати по справі.

Оскільки відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є малолітньою особою, з якого згідно норм ЦПК України неможливо стягувати судові витрати, суд вважає, що судові витрати слід стягнути пропорційно з відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 батьків ОСОБА_4, а саме з ОСОБА_7 на користь правонаступника позивача ОСОБА_2 4 грн. 25 коп. судового збору та 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. З ОСОБА_8 на користь правонаступника позивача ОСОБА_2 4 грн. 25 коп. судового збору та 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі наведеного та ст. ст. 88, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 213, 215, 218, 223 ,294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_6 (правонаступник ОСОБА_2) до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, третя особа без заявлення самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 орган опіки та піклування Гусятинської райдержадміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом задовольнити.

Визнати ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житловим будинком, що в м. Копичинці, по вул. І.Франка, 20 Гусятинського району Тернопільської області.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь правонаступника позивача ОСОБА_2 4 (чотири) грн. 25 коп. судового збору та 60 (шістдесят) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, з ОСОБА_8 на користь правонаступника позивача ОСОБА_2 4 (чотири) грн. 25 коп. судового збору та 60 (шістдесят) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_17