Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2012 року Білоцерківський міськрайоний суд у складі:

головуючого судді Гапоненко А. П. ,

при секретарі Миронова Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 1 м. Біла Церква справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Білоцерківського району Київської області, третя особа Управління Держкомзему у Білоцерківському районі, про визнання права на отримання у власність в порядку спадкування земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 06 грудня 2009 року померла її мати - ОСОБА_3. Після її смерті позивач прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, правовстановлюючі документи на яке відповідали вимогам чинного законодавства. Крім цього спадкодавцю належала земельна ділянка площею 1,8000 га, згідно державного акту серії ЯИ №412043, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, Білоцерківського району, Київської області. Але у зв'язку з тим, що не будо здійснено державної реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку спадкодавцем, позивачу було відмовлено у оформленні спадкових прав на неї, що підтверджується постановою нотаріуса Білоцерківської державної районної нотаріальної контори від 20 червня 2012 року, тому позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, яким просить суд визнати за нею право на спадкування зазначеної земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пославшись на ті ж обставини та підстави, викладені у позовній заяві та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, надіславши до суду письмову заяву, в якій позов визнав, просить справу заслухати без участі представника.

Належним чином повідомлена третя особа - Управління Держкомзему у Білоцерківському районі в судове засідання не зявились, заяв про відкладення справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов знайшов своє підтвердження в суді і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так в суді встановлено, що позивач по справі являється дочкою спадкодавця і відповідно спадкоємницею першої черги за законом на спадкове майно, в тому числі і на земельну ділянку, площею 1,8000 га, яка належала спадкодавцю згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №412043 для ведення особистого селянського господарства, розташована за межами населеного пункту ОСОБА_2 сільської ради, Білоцерківського району, на яку спадкодавець за життя не встигла здійснити державну реєстрацію права власності, що стало причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Наведені обставини у позовній заяві підтверджені письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про народження, про одруження, свідоцтвом про смерть спадкодавця, копією зазначеного державного акту про право власності на земельну ділянку, постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій.

Спадкоємцем першої черги є позивач, як дочка спадкодавця, яка успадкувала будинок за адресою с. Скрибиші, Білоцерківського району, вул.. Кільцева, 75, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу та інших цивільно-правових угод, прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», уразі відмови нотаріуса в оформленні спадкових прав, право на отримання у власність в порядку спадкування на майно можливо визнати в судовому порядку, а також у разі, коли спадкодавець мав право на земельну ділянку, але за життя не одержав правовстановлюючого документа на землю, зокрема державний акт на право власності на земельну ділянку, суд вирішує спір про право на спадкування на земельну ділянку.

Таким чином, враховуючи, що факт прийняття спадщини позивачко після смерті її матері знайшов своє підтвердження в суді, позовні вимоги слід задовольнити і слід визнати право позивача на отримання у власність спадкового майна у вигляді зазначеної земельної ділянки.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 ЗК України, ст.ст. 1261,1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на отримання у власність спадкового майна у вигляді земельної ділянки площею 1,8000 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 412043, наданої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту в межах ОСОБА_2 сільської ради, Білоцерківського району, Київської області в порядку спадкування за законом після померлої 06 грудня 2009 року матері ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_4