Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-2243/12 Головуючий у 1 інстанції Нікітенко Н.П.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2012 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого Гончара О.С.

суддів Воробйової І.А.

ОСОБА_2

при секретарі Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні та стягнення матеріальної компенсації, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2010 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом,який в процесі розгляду справи уточнювала, до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні та стягнення матеріальної компенсації.

В позовній заяві зазначала, що 16.08.1999 року Запорізьким міськжитлоуправлінням їй було видано свідоцтво № 1494 про право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 08.12.2009 року за відповідачем визнано право власності на 4/100 частини вказаної квартири.

Виділити частку відповідача в натурі неможливо, частка відповідача в праві власності на квартиру є незначною. Позивач з відповідачем не є членами однієї родини, тому спільне користування квартирою не можливе.

Крім того, зазначає, що відповідачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_2. Ринкова вартість частки відповідача в праві власності на спірну квартиру, згідно висновку експертизи, складає 10994 грн. Вказану суму вона внесла на депозитний рахунок суду.

На підставі викладеного просила су, припинити право власності ОСОБА_3 на 4/100 частини квартири АДРЕСА_1, визнати за нею право власності на 4/100 частини вказаної квартири, стягнути з неї на користь ОСОБА_3 вартість його частки в праві власності на квартиру в сумі 10994 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2011 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_3 на 4/100 частини квартири АДРЕСА_3.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 4/100 частини квартири АДРЕСА_3.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 вартість 4/100 частини квартири АДРЕСА_3 в сумі 10994 грн., які зберігаються на депозитному рахунку ТУ ДСА в Запорізькій області № 0607 в ГУДКУ в Запорізькій області.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_4 16.08.1999р. Запорізьким міськжитлоуправлінням було видане свідоцтво №1494 про право власності на квартиру АДРЕСА_4.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 08.12.2009р. за відповідачем ОСОБА_3 визнано право власності на 4/10 частини вказаної квартири..

Сторони є колишнім подружжям і після розірвання шлюбу між ними склалися неприязні стосунки.

Згідно висновкам судової будівельно-технічної експертизи №1470 від 01.04.2011р. виділити в натурі 4/100 частини спірної квартири неможливо.

Відповідно висновкам судової будівельно-технічної експертизи №1495від 31.05.2011р. вартість 4/100 частини спірної квартири на дату огляду 05.05.2011р. може складати 10994 грн.

Відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.05.2007р.

Під час розгляду справи грошові кошти в сумі 9915,00 + 1079,00 грн. внесені позивачем на депозитний рахунок ТУ ДСА в Запорізькій області у рахунок вартості 4/100 частки квартири.

Відповідно до ст. 365 ЦК України, яка регулює можливість припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників, право особи на частку у спільному майні може бути припинено за вимогою інших співвласників, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам та членам його сімї.

За змістом зазначеної норми закону припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦПК України, але в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей обєкта, який є спільним майном.

Згідно з частиною другою статті 365 ЦПК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

При тому, що частка відповідача є незначною та не може бути виділена в натурі, крім того, квартира є неподільною та спільне користування нею неможливе та з урахуванням того, що позивач внесла на депозитний рахунок суду грошові кошти, призначені для оплати визначеної висновком експертизи суми грошової компенсації, яка підлягає стягненню на користь відповідача за належну йому частку у спірній квартирі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав, визначених ч. 1 ст. 365 ЦК України, для припинення права ОСОБА_3 на частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника та визнав за ОСОБА_4 право власності на 4/100 частини квартири.

Доводи апелянта про те, що припинення права власності на частку у спільному майні завдасть істотної шкоди його інтересам та інтересам його малолітньої дитини, оскільки він проживає в квартирі, в свою чергу позивач у спірній квартирі не проживає та має намір продати спірну квартиру є необґрунтованими та підлягають відхиленню.

Припинення права власності на частку у спірному майні не завдасть істотної шкоди відповідачу, оскільки ОСОБА_3 має інше житло, що підтверджено довідкою ЗМБТІ (а.с.8)

Посилання апелянта на те, що дійсна (ринкова) вартість спірної квартири у висновку судової будівельно-технічної експертизи замала є безпідставними.

Будь-яких доказів на спростування висновку судової будівельно-технічної експертизи відповідачем не подано.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство повязує можливість ухвалення рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин підстави для скасування рішення суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2011 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: