Справа № 20341259/2012
Провадження 2/2034/2807/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2012 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді О.М. Пілюгіної

за участю секретаря Бабенко І.К.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Покотилівка в залі суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

позивач, звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 127 882,82 грн. сплаченого страхового відшкодування.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити та пояснив, що по договору страхування транспортних засобів наземного транспорту № АТК 131502 від 15 лютого 2008 року, ОСОБА_2 застрахував свій автомобіль НОМЕР_1 у Акціонерному товаристві «ПРОСТО-страхування», в тому числі і від такого страхового випадку, як пошкодження в результаті дорожньо-транспортної події. 07 травня 2008 року внаслідок ДТП, що сталася на автошляху Київ Харків -Довжанський, застрахований автомобіль був пошкоджений. Учасниками вказаної ДТП крім застрахованого автомобіля, яким керувала ОСОБА_3, були автомобілі: «ВАЗ21083» державний реєстраційний номер Е 474СР46RUS, яким керував ОСОБА_4; автомобіль «Опель» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 RUS, яким керував ОСОБА_5; автомобіль «Нісан» державний реєстраційний номер АВ 0696, яким керував ОСОБА_1. Винним, за постановою Дергачівського районного суду Харківської області, у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнаний відповідач. Розмір відновлювального ремонту автомобіля «Suzuki GRAND VITARA» становить 127632,82 грн., а страхове відшкодування складає 127 882,82 грн. Вказана сума страхового відшкодування була перерахована вигодо набувачеві ЗАТ «Альфа-Банк» згідно умов договору страхування від 15 лютого 2008 року. Вказана сума підлягає стягнення з відповідача в регресному порядку, тому позивач звернувся до суду з позовом. Крім того, пояснив, що на момент виплати страхових коштів, у позивача були дані про те, що автомобіль НОМЕР_3 є власністю юридичної особи, з якою відповідач перебуває у трудових відносинах, тому позов про відшкодування було подано до господарського суду. При розгляді вказаної справи було зясовано, що ОСОБА_1 не має трудових відношень із власником вказаного автомобіля і в розові було відмовлено і позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 до місцевого суду. Також пояснив, що строк позовної давності не сплив, оскільки перерахунок коштів вигодо набувачу було перераховано 08.09.2008 року, кошти банк одержав 11 вересня 2008 року, позов до Господарського суду про відшкодування страхової виплати було подано 09 вересня 2008 року, рішення господарського суду постановлено 14 листопада 2011 року, а позов до Харківського районного суду Харківської області подано 07 лютого 2012 року.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, просив застосувати позовну давність, крім того пояснив, що винною у вчиненні дорожньо-транспортної події, яка відбулася 07 травня 2008 року на автошляху Київ Харків -Довжанський, і в результаті якої застрахований автомобіль НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, постановою Дергачівського районного суду Харківської області визнана також і водій вказаного автомобіля ОСОБА_3, тому вона також повинна нести відповідальність. Крім того вказав, що він не згоден з висновком спеціаліста щодо визначення вартості поновлювального ремонту.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що за договором страхування засобів наземного транспорту № АТК 131502 від 15 лютого 2008 року, ОСОБА_2 застрахував належний йому автомобіль НОМЕР_1 у Акціонерному товаристві «ПРОСТО-страхування», правонаступником якого є позивач ОСОБА_6 акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування», в тому числі і від такого страхового випадку, як пошкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

07 травня 2008 року на автодорозі Київ Харків - Довжанський, сталася дорожньо-транспортна подія, учасниками якої були застрахований автомобіль НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_3, та автомобілі: «ВАЗ21083» державний реєстраційний номер Е 474СР46RUS, яким керував ОСОБА_4; автомобіль «Опель» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 RUS, яким керував ОСОБА_5; автомобіль «Нісан» державний реєстраційний номер АВ 0696, яким керував ОСОБА_1, що підтверджено довідкою № Д/1639 від 12 травня 2008 року, що видана Управлінням Державтоінспекції УМВС України в Харківській області та про що не заперечували у судовому засіданні представник позивача та відповідач.

За вказаною довідкою № Д/1639 від 12 травня 2008 року, Управління Державтоінспекції УМВС України в Харківській області, автомобіль НОМЕР_4, внаслідок дорожньо-транспортної події 07 травня 2008 року отримав механічні пошкодження, вартість по проведенню відновлювальних робіт яких, відповідно до висновку спеціаліста № 136 від 05 серпня 2008 року складає 127632,82 гривні.

Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 17 червня 2008 року, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, який 07 травня 2008 року о 15.00. керуючи автомобілем «Нісан» транзитний реєстраційний номер АВ 0696 на 494 км+500 м автодороги Київ Харків -Довжанський, не врахував безпечну дистанцію допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 17 червня 2008 року, ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, яка 07 травня 2008 року о 15.00. керуючи автомобілем НОМЕР_4 на 494 км+500 м автодороги Київ Харків -Довжанський, не врахувала безпечну дистанцію допустила зіткнення з автомобілем «Опель» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 RUS під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Сума страхового відшкодування, яке підлягає виплаті у звязку із пошкодженням належного ОСОБА_2 автомобіля «Suzuki», державний реєстраційний номер НОМЕР_5, склала 127882,82 гривні, про що свідчить розрахунок страхового відшкодування № 9460 від 28 серпня 2008 року.

За заявою власника ОСОБА_2 на страхову виплату, позивач 08 вересня 2008 року перерахував на рахунок вигодонабувача ЗАТ «Альфа-Банк» (кредитний договір № 700003912 від 15 лютого 2008 року) страхове відшкодування за пошкодження автомобіля НОМЕР_4 у розмірі 127 882,82 грн., про що свідчить платіжне доручення № 19679 від 08 вересня 2008 року.

Рішенням господарського суду Харківської області від 14 листопада 2011 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог ПАТ «ПРОСТО-страхування» до ТОВ «Турбосталь», третя особа ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування у розмірі 127 882,82 грн. У вказаному рішенні зазначено, що позивач ОСОБА_6 акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» пропустило строк для звернення до суду з позовом про відшкодування збитків спричинених

Позивачем в якості доказів надані: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля НОМЕР_4 на імя ОСОБА_2, посвідчення водія на імя ОСОБА_3; повідомлення від 08.05.2008 року ОСОБА_2 на імя АТ «ПРОСТО-страхування» про настання випадку; протокол огляду № 136 транспортного засобу від 16 травня 2008 року автомобіля НОМЕР_4 та фотографії та фото таблиці до нього; телеграми про виклик на огляд транспортного засобу учасників ДТП; страховий акт від 28 серпня 2008 року, протокол ЗАТ «ПРОСТО-страхування» від 05.09.2008 року про здійснення страхової виплати у розмірі 127 882,82 грн. за пошкодження автомобіля НОМЕР_4; розпорядження № 0150030 від 05 вересня 2008 року на виплату страхового відшкодування у розмірі 127 882,82 грн. на рахунок ЗАТ «Альфа-Банк».

Відповідачем в якості доказів надано: поштові повідомлення про вручення поштової кореспонденції на імя ТОВ «Служба виконання зобовязань»; чек; претензія на імя відповідача ТОВ «Служба виконання зобовязань»; листи відповідача на імя ТОВ «Служба виконання зобовязань».

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 256 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 6 ст. 261 ЦК України за регресними зобовязаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобовязання.

У судовому засіданні встановлено, що позивач виконав основні зобовязання перед застрахованою особою 08 вересня 2008 року, а із регресним позовом звернувся до Господарського суду Харківської області 09 вересня 2011 року, тобто після спливу встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку, тому суд вважає, що позивачем пропущений строк для звернення до суду з позовом про відшкодування збитків спричинених ДТП та з цих підстав, з огляду на положення ч. 4 ст. 267 ЦК України в задоволенні позову слід відмовити, при цьому суд вважає надуманим посилання представника позивача на те, що виконанням основного зобовязання за договором страхування є момент отримання коштів вигодонабувачем, а не момент перерахування коштів вигодонабувачеві.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Так, судом встановлено, що в наслідок дорожньо-транспортної події, що мала місце 07 травня 2008 року на 494 км+500 м автодороги Київ Харків Довжанський автомобілю НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_2, спричинені механічні пошкодження. Винними у вказаному ДТП постановами суду визнані відповідач ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Також судом встановлено, що за заявою власника пошкодженого автомобіля, позивач виплатив страхове відшкодування збитків спричинених ушкодженням автомобіля НОМЕР_1 у розмірі 127 882,82 грн. вигодонабувачу ЗАТ «Альфа-Банк».

Враховуючи, що представник позивача у судовому засіданні наполягав, що сума страхового відшкодування у повному обсязі підлягає стягненню тільки з відповідача, але не надав доказів де було б вказано які конкретно пошкодження спричинені застрахованому автомобілю в результаті дій саме відповідача і до того не зазначив вартість відновлення тих пошкоджень автомобіля, що спричинив відповідач, також не вказав ступінь вини останнього, при тому, що крім відповідача ОСОБА_1 винною у спричиненні пошкоджень застрахованому автомобілю і відповідно винною у спричиненні матеріальних збитків застрахованому автомобілю визнана також ОСОБА_3, яку позивач співвідповідачем по справі не залучає, тому суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні позову за недоведеністю його вимог до відповідача ОСОБА_1, і виходить з того, відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу виключно в межах вимог заявлених позивачем, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі і за змістом ст. 33 ЦПК України позбавлений можливості за власної ініціативи залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», суд

ВИРІШИВ:

Приватному акціонерному товариству «ПРОСТО-страхування» в задоволенні позовних вимог повністю відмовити.

Судові витрати понесені ОСОБА_6 акціонерним товариством «ПРОСТО-страхування» віднести за його рахунок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Пілюгіна