АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/9728/12 Справа № 2/0426/2187/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2012 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.

суддів - Колодяжної Н.Є., Максюти Ж.І.

при секретарі - Надтоці А.А.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від

30 липня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні домоволодінням та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом в якому вказувала на те, що вона є власником будинку з надвірними спорудами по вул. Херсонській № 381-А в м. Нікополі Дніпропетровської області, а відповідачка є власником сусіднього домоволодіння №381. В будинку № 381 відповідачка облаштувала вигрібну яму, яка розташована на відстані менше трьох метрів від будинку позивачки, а тому впливає на конструкцію будинку, оскільки може бути підтоплення водою. Також відповідачка змістила і паркан, що розділяє їх земельні ділянки. Оскільки наявність вигрібної ями на такій відстані суперечить будівельним нормам, а тому вона просила зобовязати відповідачку засипати зливну яму, перенести паркан по контуру земельної ділянки та стягнути на її користь 1000 гривень на відшкодування моральної шкоди і судові витрати.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від

30 липня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду, оскільки воно постановлено з порушенням норм матеріального права, суд першої інстанції не врахував також і обставини у справі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, апеляційний суд, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін із наступних підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПКУ. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Херсонській № 381-А в м. Нікополі належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 10.07.1999 року. Земельна ділянка площею 0,0328 га. для будівництва і обслуговування вказаного житлового будинку належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на земельну ділянку виданого 11 грудня 2009 року.

Житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Херсонській № 381 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 10.04.1997 року. На підставі договору купівлі-продажу від 04.07.1997 року ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 0,0494 га. по вул. Херсонській №381 на якій розташований будинок.

Раніше земельна ділянка по вул. Херсонській ( Антипова) будинки №№381,381-А була у користуванні ОСОБА_5 , який проживаючи в будинку №381-А збудував будинок №381. Після чого домоволодіння розділив, продав будинок № 381-А, а потім і будинок №381. В будинку № 381 була ванна і вигрібна яма була збудована ним на тому ж місці де знаходиться і зараз. Про це пояснили також свідки, які проживають у сусідніх будинках.

Суд вказав на відсутність доказів про те, що ОСОБА_3 перенесла в сторону земельної ділянки ОСОБА_2 паркан з сітки „ Рабиця", а потім поставила свій паркан.

Суд проаналізував план земельної ділянки в технічному паспорті по Херсонській,381-А, складеному у 1999 році в якому вказано, що розмір земельної ділянки по документах і фактично становить 321 кв. м., кадастровий план земельної ділянки, що передавалась у приватну власність ОСОБА_2 у 2007 році в якому вказано розмір земельної ділянки 328 кв. м., геодезичну зйомку земельної ділянки по вул. Херсонській,381-а від 09.07.2012 року, де зазначено розмір земельної ділянки 306 кв. м. Довжина відрізка межі між землями будинків № 381-а і № 381, на перенос якої вглиб своєї ділянки вказує позивач, була вказана у технічному паспорті 14,2 м., у кадастровому плані 14,5 м, у геодезичній зйомці -13,2 м. Ширина земельної ділянки відповідно -10,95 м, 10,9 м, 10,87 м. з чого вбачається, що посилання позивача на те, що відповідач при встановленні паркану перенесла межу вглиб земельної ділянки позивача є безпідставним, бо не змінилась ширина ділянки. Безпідставним є також твердження, що відповідач при цьому встановила паркан на косину, оскільки це не вбачається із розмірів, вказаних в технічній документації.

Суд також оглянув технічну документацію із землеустрою ОСОБА_3, яка виготовлялась у березні-квітні 2010 року і площа її земельної ділянки становить 0,0494 га, що відповідає розмірам земельної ділянки при її придбанні ОСОБА_3 у 1997 році.

Оскільки ОСОБА_3 не вчиняла ніяких протиправних дій щодо порушення права користування будинком, земельною ділянкою, а тому суд обґрунтовано вважав, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував зміни у розмірах земельних ділянок, а також розміщення позивачкою вигрібної ями із порушенням санітарних норм.

Згідно технічного висновку ПП «БЕСТ» за 2012 рік, технічний стан вигрібної ями є задовільним, а розташування вигрібної ями на момент будівництва по вул.. Херсонській, 381 в м. Нікополі не суперечить вимогам державних будівельних норм. (а.с.41-51).

Відповідно до технічної документації із землеустрою по вул.. Херсонській, 381 в м. Нікополі, яка виготовлялась у 2010 році, площа земельної ділянки становить 0,0494 га, що відповідає розмірам земельної ділянки при її придбанні ОСОБА_3 у 1997 році. Також не встановлено на цей період порушення розмірів та конфігурації земельної ділянки відповідно висновку до технічної документації із землеустрою, наданого Відділом Держкомзему у м. Нікополь від 10.04.2010 року (а.с.52-55).

Вказані письмові докази позивачка не спростувала належними та достовірними доказами відповідно до вимог ст..ст.57-60 ЦПК України. Висновки експертних установ із приводу спірних питань в матеріалах справи відсутні. А тому немає підстав для задоволення позовних вимог щодо усунення перешкод у користуванні нерухомістю та відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи висновків місцевого суду не спростовують, а із матеріалів справи вбачається, що передбачені ст.309 ЦПК України підстави для скасування чи зміни судового рішення відсутні, і оскаржуване рішення судом першої інстанції ухвалене із додержанням норм процесуального права та у відповідності із нормами матеріального права.

Керуючись ст. 307, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від

30 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у двадцятиденний строк у касаційному порядку.

Судді: