АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 4-с/444/2194/12 Головуючий в 1 інстанції
Провадження № 22-ц/491/1740/12 ОСОБА_1
Категорія № 57 ( І ) Доповідач Барильська А.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді : Барильської А.П.,

суддів : Грищенко Н.М., Савіної Г.О.,

при секретарі Євтодій К.С.,

за участю: стягувача - ОСОБА_2, представника боржника - Публічного акціонерного товариства Дніпробуд ОСОБА_3,

державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державного виконавця Юлдашева Андрія Алішеровича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційними скаргами Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області та Публічного акціонерного товариства Дніпробуд на ухвалу Центрально Міського районного суду м.Кривого Рогу від 06 квітня 2012 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 (надалі державного виконавця). Просила суд визнати дії державного виконавця незаконними; скасувати постанову державного виконавця від 16 березня 2012 року про зупинення виконавчого провадження.

В обґрунтування скарги зазначила, що рішенням Центрально- Міського районного суду м.Кривого Рогу від 05.12.2011 року договір купівлі-продажу залізобетонних виробів № 6/8 від 08.07.2008 року, укладений між нею на ПАТ «Дніпробуд» розірвано та стягнуто з ПАТ «Дніпробуд» на її користь: 192138,54 грн. - вартість залізобетонних виробів; 5429 838,72 грн. - 3% пені від загальної суми договору за кожен день прострочки за період з 01 листопада 2008 року по 01 червня 2011 року; 38 427,71 грн. - 20% штраф від загальної суми, 13912,94 грн. - 3% річних; 53222,34 грн. - інфляційних витрат; 120 грн. - витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи; а всього 5 713 747,31 грн.

25.01.2012 року Центрально-Міським районним судом видано виконавчий лист про стягнення на її користь з ПАТ Дніпробуд визначених рішенням суду сум. Стягувачем виконавчий лист було направлено до виконання 10 лютого 2012 року. 17.02.2012 року відкрито виконавче провадження. 16 березня 2012 року виконавче провадження було зупинене на підставі п.8 ч.1 ст.37 Закону України Про виконавче провадження, оскільки ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.09.2011 року порушено провадження про банкрутство боржника.

Ухвалою Центрально Міського районного суду м.Кривого Рогу від 06 квітня 2012 року скаргу ОСОБА_2 задоволено. Визнано дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 незаконними.

Постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4А від 16 березня 2012 року про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-88/2011 року від 25 січня 2012 року про стягнення з ПАТ Дніпробуд на користь ОСОБА_2 сплачених відповідно договору 192138,54 грн. (вартість залізобетоних виробів), 5429838,72 грн. (3% пеня), 38427,71 грн. ( 20% штраф від загальної суми), 13912,94 грн. (3% річних), 53222,34 (інфляційні витрати),120 грн. (ітз) скасовано.

В апеляційній скарзі Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_2

Зокрема, вважає, що суд не взяв до уваги, що вимоги ОСОБА_2 виникли до введення мораторію господарським судом Запорізької області, тому стягувач є конкурсним кредитором та на її вимоги розповсюджується дія мораторію.

В апеляційній скарзі ПАТ Дніпробуд, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та закрити провадження у справі.

Вважає, що суд не звернув уваги, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.09.2011 року порушено провадження про банкрутство ПАТ Дніпробуд та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Так як заборгованість підприємства перед ОСОБА_2 виникла з підстав не виконання договору у листопаді 2008 року тобто, до порушення справи про банкрутство, тому її вимоги судом першої інстанції помилково визнані поточними, а не конкурсними кредиторськими вимогами, на які розповсюджується дія мораторію.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить суд ухвалу суду, як законну та обґрунтовану, на її думку, залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Центрально- Міського районного суду м.Кривого Рогу від 05.12.2011 року договір купівлі-продажу залізобетонних виробів № 6/8 від 08.07.2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Дніпробуд» розірвано та стягнуто на її користь з ПАТ «Дніпробуд»: 192 138,54 грн. - вартість залізобетонних виробів; 5429 838,72 грн. - 3% пені від загальної суми договору за кожен день прострочки за період з 01 листопада 2008 року по 01 червня 2011 року; 38 427,71 грн. - 20% штраф від загальної суми, 13912,94 грн. - 3% річних; 53222,34 грн. - інфляційних витрат; 120 грн. - витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи; а всього 5 713 747,31 грн..

10.02.2012 року ОСОБА_2 виконавчий лист. Виданий судом на підставі рішення суду від 05.12.2011 року, направлено до виконання. 17.02.2012 року держаним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження. 16 березня 2012 року виконавче провадження було зупинене на підставі п.8 ч.1 ст.37 Закону України Про виконавче провадження, оскільки ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.09.2011 року порушено провадження про банкрутство боржника та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Звертаючись до суду зі скаргою, скаржник посилалася на те, що неправомірно зупинив виконавче провадження, визнавши її конкурсним кредитором, у звязку з чим його дії є незаконними.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги ОСОБА_2 виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, тому вони є поточним кредитором, у звязку з чим суд визнав дії державного виконавця незаконними та скасував постанову державного виконавця від 22.03.2012 року про зупинення виконавчого провадження.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частина 4 статті 12 Закону України «Про банкрутство» передбачає, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство.

Згідно з абз. 6 ст. 1 Закону України «Про банкрутство», конкурсними кредиторами визнаються кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство; до поточних кредиторів належать кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

У свою чергу абз. 24 ст. 1 Закону про банкрутство встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів являє собою зупинення виконання боржником грошових зобов'язань, термін виконання яких настав до дня введення мораторію.

Таким чином, мораторій підлягає застосуванню виключно до конкурсної заборгованості та не поширюється на поточну заборгованість боржника перед кредиторами.

Як вбачається із матеріалів справи, 08.07.2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Дніпробуд» укладено договір купівлі-продажу залізобетонних виробів №6/8. Згідно п.4.3 Договору, оплату за продукцію у повному обсязі, після внесеної покупцем предоплати в сумі 32138.54 грн., передбачено до або після поставки продавцем товару на сплачену покупцем суму 160 000 грн..

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що продавець повинен виготовити та приступити до поставки всієї продукції згідно специфікації №1 від 08.07.2008 року до 0-1.09.2008 року, але не пізніше ніж 01.11.2008 року., повідомивши покупця належним чином письмово.

Згідно п. 8.5 Договору, він вступає в силу з моменту підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Як вбачається із матеріалів справи, станом на момент винесення ухвали Господарським судом Запорізької області від 28.09.2011 року про порушення провадження про банкрутство боржника ПАТ «Дніпробуд» та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, договір купівлі-продажу залізобетонних виробів №6/8 від 08.07.2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Дніпробуд» був чинним, так як, відповідно до п. 8.5 Договору? його умови між ОСОБА_2 та ПАТ «Дніпробуд» виконані ПАТ «Дніпробуд» не були, у звязку з чим між сторонами не був підписаний акт звірки взаєморозрахунків, та не визначена заборгованість боржника перед кредитором за вказаним договором станом на 28.09.2011 року. Зазначений договір розірваний рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 05.12.2011 року, яким визначена заборгованість боржника ПАТ «Дніпробуд» перед кредитором ОСОБА_2.

У звязку з чим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_2 є поточним кредитором, оскільки її вимоги до боржника виникли після порушення провадження у справі про банкрутство. Отже, на заборгованість перед вказаним кредитором не розповсюджуються правові наслідки введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, передбачені ч.4 ст. 12 Закону про банкрутство, тому зазначена заборгованість підлягає стягненню з боржника на будь-якій стадії провадження у справі про банкрутство.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що дії державного виконавця є незаконними та обгрунтовано скасував постанову державного виконавця від 22.03.2012 року про зупинення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апеляційних скарг щодо правомірності зупинення виконавчого провадження, оскільки боргові зобов'язання ПАТ Дніпробуд перед ОСОБА_2 виникли в 2008 році, тобто, до порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ «Дніпробуд», тому на вимоги стягувача поширюється дія мораторію, колегія суддів до уваги не може взяти до уваги, оскільки право вимоги у стягувача ОСОБА_2 виникло після прийняття Господарським судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ «Дніпробуд». У звязку з чим, ОСОБА_2 є поточним кредитором.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг, а ухвала суду повинна бути залишена без змін на підставі п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313 -315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області та Публічного акціонерного товариства Дніпробуд відхилити.

Ухвалу Центрально Міського районного суду м.Кривого Рогу від 06 квітня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий : А.П. Барильська

Судді: Н.М. Грищенко

ОСОБА_5