Апеляційний суд Івано-Франківської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2012 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючого: Шишка А.І.,

суддів: Беркій О.Ю., Фединяка В.Д.,

секретаря: Шемрай Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про стягнення коштів за апеляційною скаргою представника ПАТ КБ "Приватбанк" на рішення Рожнятівського районного суду від 09 грудня 2011 року, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рожнятівського районного суду від 09 грудня 2011 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 відсотки по вкладах в розмірі 6628 (шість тисяч шістсот двадцять вісім) гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 (п'ятсот) гривень та в доход держави судовий збір в розмірі 188 гривень 20 копійок.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ "Приватбанк", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду і відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та стягнути з позивача судові витрати за подачу апеляційної скарги. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції порушені норми та принципи процесуального права, а саме: рівності перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності цивільного судочинства, а також ст.60 ЦПК України, якою передбачено що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім цього, суд першої інстанції помилково застосував норми матеріального права та не застосував ст.11, 25 ЦК України, Положення про порядок здійснення банками України

вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління НБУ №516 від 03.12.2003 року, ЗУ "Про податок з доходів фізичних осіб" та Постанову НБУ №22 від 21.01.2004 року "Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", які підлягають обов'язковому застосуванню.

Зокрема, судом першої інстанції не враховано, що проценти на суму вкладу (депозиту) нараховуються на підставі договору банківського вкладу (депозиту) укладеного в письмовій формі між банком та вкладником. Зобов'язання банку щодо нарахування процентів на суму вкладу та право вкладника на отримання нарахованих процентів виникає з підстав, передбачених ст.11, 25 ЦК України. При цьому, цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Тобто, цивільне право фізичної особи (вкладника) на отримання процентів, нарахованих за договором банківського вкладу (депозиту) припиняється її смертю і з цього моменту зобов'язання банку щодо нарахування процентів не виникає.

Крім того, ПАТ КБ "Приватбанк" не мав правових підстав для нарахування відсотків по депозитним договорам після смерті вкладників на спадкоємця ОСОБА_1, в зв'язку з відсутністю рахунків відкритих на ім'я позивача, а відповідний рахунок відкривається лише при наявності заяви на відкриття рахунку та укладеного договору. Депозитні договори укладалися з спадкодавцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а тому, рахунок на який перераховувались проценти був відкритий на сторону по договору, треті особи не мають права отримання зазначених коштів з причин відсутності правових підстав.

В зв'язку з вищенаведеним та оскільки ПАТ КБ "Приватбанк" діяв в межах закону і не порушив прав, свобод і законних інтересів позивача підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

Вислухавши суддю-доповідача, доводи представника апелянта, заперечення позивачки, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.10 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановив суд, позивачка є спадкоємцем прав та зобов'язань після смерті батька ОСОБА_2, який помер 29.08.2010 року та після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 17.11.2010 року. При житті батько позивачки уклав з ПАТ КБ "Приватбанк" шість договорів банківського вкладу, а також мав пенсійний картковий рахунок. На кошти по цих рахунках приватний нотаріус Рожнятівського нотаріального округу видала свідоцтво про право власності на спадщину за законом.

Після смерті матері позивачка також отримала, як спадщину грошовий вклад, який був у цьому банку на ім'я ОСОБА_3

За заявою позивачки банк видав їй вклади з відповідними нарахованими відсотками тільки по день смерті вкладників батьків позивачки.

Розірвання договорів відбулося за заявою позивачки.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

Банк користувався грошовими коштами батьків позивачки на підставі договорів, умови яких стосуються і спадкоємців з дня відкриття спадщини. Правоздатність спадкодавців припинилась з їх смертю, але вже в цей час виникли зобов'язання відповідача перед спадкоємцем вкладників за договорами, на підставі яких банк продовжував користуватися коштами вкладника.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що до позивачки, як спадкоємця, перейшли всі права розпоряджатися за власним розсудом: отримання не тільки тіла вкладу, а й усіх належних відсотків при ньому.

Колегія суддів вважає, що в цій частині позову судом першої інстанції обставини з'ясовано всесторонньо і повно та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, обґрунтованості якого доводи апеляційної скарги не спростовують.

Що стосується стягнення моральної шкоди, то суд першої інстанції не врахував, що при договірних відносинах законом не передбачено відшкодування моральної шкоди, тому в цій частині рішення підлягає скасуванню з відмовою позивачці у її відшкодуванні.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ "Приватбанк" задовольнити частково. Рішення Рожнятівського районного суду від 09 грудня 2011 року в частині стягнення моральної шкоди скасувати та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди. В решті рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.І. Шишко

Судді: О.Ю.Беркій

ОСОБА_4