АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/4884/12 Справа № 2-2454/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2012 року м. Дніпропетровськ

25 червня 2012 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Демченко Е.Л., Волошина М.П.

при секретарі - Солод О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 24 січня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, згідно умов якого позивач надава відповідачу кредит у розмірі 13 556,12 доларів США. За умовами договору, відповідач зобов'язувався щомісяця сплачувати банку обов'язковий платіж для погашення заборгованості за кредитом та відсотками. Станом на 06 вересня 2010 року відповідач має заборгованість у розмірі 13 723,60 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором сторони уклали договір застави рухомого майна, що належить відповідачу на праві власності. З урахуванням вказаного, позивач просив задовольнити його поозвні вимоги.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2011 року вище вказаний позов задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 14 723,60 доларів США, звернуто стягнення на предмет застави автомобіль, що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ „ПриватБанк з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою, зі зняттям вказаного автомобілю з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ „ПриватБанк всіх повноважень для здійснення продажу (а.с. 68-69).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 24 січня 2008 року між сторонами укладено кредитний договір №DNU0AK100120414, згідно якого банк надав позичальнику ОСОБА_2 кредит в сумі 13 556,12 доларів США /а.с.8-15 на звороті/, зі строком дії до 23 січня 2013 року, зі сплатою за користування кредитом в розмірі 10,56 % річних.

Вказаний кредитний договір був забезпечений договором застави від 24 січня 2008 року, за умовами якого позичальник передав кредитору в заставу автомобіль DAEWOO Lanos TF 696, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник свої зобов»язання належним чином не виконував, не сплачував щомісячні платежі по поверненню кредиту та відсотки за його користування, що призвело до утворення заборгованості по кредиту, яка станом на 06 вересня 2010 року складає 14 723, 60 долара США, з яких: сума основного боргу по кредиту становить 11 083,47 долара США, сума заборгованості по відсоткам 1 192,40 долара США, сума пені 1 492, 80 долара США, заборгованості по комісії 223, 70 долара США, сума штрафу (фіксована частина) 31,61 долара США, сума штрафу (процентна складова) у розмірі 699,62 долара США.

Встановивши факт порушення позичальником умов кредитного договору, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість вимоги банку та задовольнив вимоги кредитора шляхом звернення стягнення заборгованості на предмети застави.

З вказаним висновком не в повній мірі погоджується колегія суддів з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив суть спірних правовідносин та обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Але, як вбачається з судового рішення, резолютивна частина рішення не в повній мірі відповідає вимогам ст. 591 ЦК України, оскільки не містить зазначення початкової ціни предмета застави.

Оскільки відповідно до умов кредитно-заставного договору, а саме: відповідно до умов п. 17.10 сторони погодилися, що на дату підписання договору вартість предмету застави становить 66 300 грн., то зазначена обставина є суттєвою і повинна була враховуватися судом.

У звязку з чим, резолютивну частину судового рішення необхідно доповнити зазначенням початкової ціни предмету застави для його подальшої реалізації.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта про те, що рішення суду прийнято без всебічного і повного дослідження матеріалів справи є необґрунтованими та такими, що зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про скасування судового рішення, як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального права, та ухвалення нового рішення по справі, з доповненням до резолютивної частини зазначення початкової ціни предмета застави у розмірі 66 300 грн.

В іншій частині рішення суду постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №DNU0AK100120414 від 24 січня 2008 року у розмірі 14 723, 60 доларів США, звернути стягнення на предмет застави: автомобіль DAEWOO Lanos TF 696 ( рік випуску: 2008, тип ТЗ: Легковий автомобіль (1500 до 2000 см. куб.), № кузова/шасі: SUPTF696D8W385099, д/н НОМЕР_1), що належить на праві власності ОСОБА_2 (іпн.: НОМЕР_2), шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, зі зняттям вказаного автомобілю з обліку в органах ДАЇ України, а також надання ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень для здійснення продажу, з початковою ціною 66 300 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 1274, 37 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: