АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Провадження № 22ц/2090/5627/2012 р. Головуючий 1-інстанції Нечипоренко І.М.
Справа № 2-2856/2011 р. Доповідач Борова С.А.
Категорія стягнення шкоди
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Борової С.А.

суддів - Пшенічної Л.В.,

- ОСОБА_1,

за участю секретарів Варюшичевої А.С., Закопайло О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 28 березня 2012 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми матеріальної шкоди 46816.17 грн., моральної шкоди 10000.00 грн. а всього 56816.17 грн., посилаючись на те, що 25 травня 2008 року близько 12 год. 00 хв на автодорозі Харків - Дергачі - Золочів в сел. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області відбулося зіткнення мотоциклу «ТИГЕР»держ. номер АХ 0391 А А. який належить йому та знаходився під його керуванням, з автомобілем марки ВАЗ 2106 держ. номер НОМЕР_1. належним ОСОБА_2 Селівестровнчу та під його керуванням, внаслідок чого йому були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості, його пасажирові Ходакевич І П. - тяжкі тілесні ушкодження, а належному йому мотоциклу «ТИГЕР»- механічні ушкодження. По даному факту 18.06.2008 року була порушена кримінальна справа за ст. 286 ч.2 КК України. В ході досудового слідства по цій кримінальній справі було встановлено, що ця дорожньо - транспортна пригода сталася винятково з вини водія ОСОБА_2, який грубо порушив п.п. 1.5. 10.1 Правил дорожнього руху України. Ця кримінальна справа №2010/1-164/11 розглядалася Дергачівським районним судом Харківської області, на підставі заяви підсудного ОСОБА_2 про застосування до нього акта амністії провадження у кримінальній справі було закрито 02.11.2011 року , він був звільнений від кримінальної відповідальності, а цивільний позов був залишений без розгляду. Внаслідок цієї дорожньо - транспортної пригоди йому була заподіяна матеріальна і моральна шкода. Спричинені йому пошкодження є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості, як такі, що тягнуть за собою тривалий розлад здоровая. У звязку з причиненими тілесними ушкодженнями йому довелося проходити курс медичного лікування, затрати якого склали 504.94 грн. Належному йому мотоциклу «Тигер»були спричинені механічні ушкодження, отже була заподіяна матеріальна шкода в розмірі 9886.80 грн., матеріальна шкода внаслідок пошкодження двох мотоциклетних шоломів складає 799.20 грн., а також виникла необхідність в консультації спеціаліста автотоварознавця, вартість цих консультаційних послуг склала 600.00 грн. Внаслідок цієї ДТП під час розслідування справи та розгляду її в суді йому довелося неодноразово здійснювати поїздки до слідчого Дергачівського РВ. до експертів, в лікарняні установи, аптеки, до суду, внаслідок чого ним було витрачено пально-мастильних матеріалів (бензину, газу) на суму 2988.67 грн. Крім того, він займається підприємницькою діяльністю, є приватним підприємцем. Внаслідок проходження лікування, протягом 2-х місяців був непрацездатним, не працював, відповідно не отримував доходу. Недоотримав доходу в червні-липні 2008 року в сумі 31024.56 грн. виходячи з його загального доходу за 12 місяців 2007 року в сумі 186147.38 грн., де середньомісячний дохід складає 15512.28 грн. (186147.38 : 12). На надання юридичної допомоги під час розслідування та розгляду кримінальної справиним було витрачено 1000.00 грн. Всього внаслідок цієї пригоди йому була заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 46816.17 грн. Також, у зв'язку із спричиненням йому тілесних ушкоджень і технічних пошкоджень мотоциклу, йому була заподіяна і моральна шкода, яка виразилася у тому що він зазнав моральних і фізичних страждань із-за пошкодження здоров'я, пошкодження його транспортного засобу, в порушенні звичних життєвих зв'язків та відношень з оточуючими, порушенні звичного ритму та укладу його життя, він -залишився без транспортного засобу, змушений був користуватися міським транспортом або транспортними послугами своїх знайомих, змушений був звертатися до різних інстанцій для відновлення справедливості, на що було затрачено багато часу, що призвело до стресів, переживань, позначилось на його сімейних стосунках, підприємницькій діяльності (невиконання договірних зобов'язань). Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює в суму 10000 грн. З огляду на те, що матеріальна і моральна школа заподіяні йому діями джерела підвищеної небезпеки , в добровільному порядку заподіяна шкода йому досі не відшкодована, він змушений звернутися до суду.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 28 березня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 46 816,17 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 468,16 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

В обгрунтування апеляційної скарги, посилається на те, що його вина у скоєнні ДТП 25 травня 2008 року не доведена.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що вона підлягає частковому задоволенню. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до вимог ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним та обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

У судовому засіданні апеляційного суду сторонам були розяснені вимоги ст. 10 ЦПК України. Ніяких клопотань не надійшло.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з доведеності вини ОСОБА_2 у ДТП та надання належних, допустимих доказів позивачем на підтвердження майнової та моральної шкоди.

До такого висновку суд першої інстанції прийшов з порушенням норм матеріального та процесуального права у частині задоволених позовних вимог про визначення розміру майнової шкоди, у звязку з чим рішення суду підлягає зміні.

Судовим розглядом встановлено що ОСОБА_2 є власником автомобіля ВАЗ 2106 держ. №Д 75-34 ХА. , власником мотоцикла НОМЕР_2 є ОСОБА_3

25 травня 2008 р. близько 12 години на автодорозі Харків- Дергачі- Золочів в сел.. ОСОБА_4 відбулося зіткнення автомобіля ВАЗ з мотоциклом під керуванням власниками. В результаті зіткнення автомобіль та мотоцикл мали механічні пошкодження, ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

По даному факту була порушена кримінальна справа. Предявлено обвинувачення ОСОБА_2 у скоєнні злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.

Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 02.11.2011 р. провадження у кримінальній справі закрито з застосуванням до ОСОБА_2 Закону України «Про амністію». ОСОБА_2 був звільнений від кримінальної відповідальності, цивільний позов ОСОБА_3 залишено без розгляду. ОСОБА_2 не наполягав на ухваленні виправдального вироку, у звязку з його невинуватістю у ДТП, а навпаки подав заяву про застосування вказаного Закону.

Як вбачається з обставин встановлених судом постановою від 02.11. 2011 р. винним у скоєнні ДТП є ОСОБА_2, який порушив п.п. 1.5, 10.1 Правил дорожнього руху.

Зі сторони водія ОСОБА_3 порушень Правил, які б знаходились у причинному звязку з ДТП не вбачається.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що винний у ДТП водій ОСОБА_2Обставини , зазначені у постанові суду від 02.11. 2011 р. вказують саме на даний юридичний факт. Вина ОСОБА_2 підтверджується письмовими документами, які містяться у кримінальній справі, дослідженими судом першої інстанції та визнаними достовірними та допустимими: протоколом огляду місця події, схемою до даного протоколу, яку водії підписали без зауважень, відтворення обстановки та обставин події с участю ОСОБА_2, ОСОБА_3, висновками транспортно- трасологічної та автотехнічної експертизи № 1202 від 19.09. 2008 р., де зазначено, що у діях ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимог п. 10.1 ПДР України, що знаходиться у причинному звязку з ДТП. Він мав технічну можливість запобігти зіткненню.

Зазначені докази співвідносяться між собою, та спростовують пояснення ОСОБА_2 та його представника, що ДТП сталося з вини ОСОБА_3

Даних , які б спростували вищенаведене ОСОБА_2 та його представником не надано. На відповідачеві лежить обовязок довести відсутність своєї вини.

У звязку з ДТП ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, що підтверджується дослідженим судом у якості письмового доказу висновком судово- медичної експертизи № 1169-а/08 від 18.07. 2008 р. Медичними довідками з відповідних медичних закладів вбачається, що ОСОБА_3 знаходився на лікування, йому призначались медичні препарати, які він придбав за особисті кошти та витратив на них 504,94 грн. Розмір витрат на придбання ліків підтверджується наданими чеками.

Розмір майнової шкоди по пошкодженню мотоцикла та автошоломів підтверджується висновком автотоварознавчої експертизи № ТЕ-53 від 27.08. 2008 р. дослідженої судом у якості письмового доказу та складає 9886, 80 грн., від пошкодження двох авто шоломів 799, 20 грн.

Відповідачем ОСОБА_2 та його представником при розясненні вимог ст. 10 ЦПК України не спростований розмір майнової шкоди в зазначених сумах, ніяких клопотань на спростування вказаних письмових доказів не надійшло.

Також при розгляді кримінальної справи інтереси ОСОБА_3 представляв адвокат , на надання правової допомоги позивачем було сплачено 1000 грн, що підтверджується квитанцією б/н від 01.07. 2008 р. ( ас. 177), протоколами судових засідань, у яких приймала участь адвокат ОСОБА_5

ОСОБА_3 є приватним підприємцем. Річний дохід його склав за 2007 рік 186 147, 38 грн.

У звязку з отриманими травмами він знаходився на лікуванні, що підтверджується лікарнями листами ( а.с. 160, 161)з 04.06. 2008 р. По 1.08 2008 р., а тому не працював та втрати доходу становлять 31 024, 56 грн. Судом наведений розрахунок , який не спростований відповідачем та його представником, що відповідає вимогам ст. 1198 ЦК.

У зазначеній вище частині рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 1166, 1188 ЦК України, згідно з якими шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла.

Суд вірно не взяв до уваги ті обставини, що за цивільно- правову відповідальність ОСОБА_2 несе МТСБУ. З заявою до Страхової компанії ніхто з моменту ДТП травень 2008 р. по час розгляду справи в апеляційному суді не звертався. Потерпілий має право вибору шляху відшкодування шкоди, тим паче коли її заподіювач відомий.

Згідно зі ст. 23, 1167 ЦК України суд вирішив питання щодо заподіяння позивачу ОСОБА_3 моральної шкоди, оскільки особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав та яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із пошкодженням її майна, заподіяння шкоди здоровю.

Неправомірними діями відповідача були порушені права позивача . Душевні страждання його знаходяться у причинному звязку з пошкодженням майна , спричинення шкоди здоровю винними діями відповідача.

Судова колегія вважає, що судом вірно відповідно до встановленого вирахуваний розмір моральної шкоди.

Разом з тим, на думку судової колегії позивач не надав доказів на підтвердження позовних вимог у частині витрат на паливно- мастильні матеріали. Оскільки не довів необхідність у користуванні транспортним засобом для поїздок повязаних з ДТП, на що витрачено 2988, 67 грн.

Також не надано доказів необхідності сплати витрат на консультацію спеціаліста товарознавця у розмірі 600 грн., у той час коли була призначена та проведена автотоварознавча експертиза в рамках кримінальної справи.

Також суд першої інстанції не взяв до уваги, що розмір майнової шкоди по пошкодженню мотоцикла становить його остаточну вартість, оскільки майнова шкода по відновленню транспортного засобу значно більша у звязку з чим недоречно його ремонтувати. Відшкодовуючі майнову шкоду вартістю мотоцикла, суд не вирішив питання про його повернення після відшкодування шкоди винній особі.

Також судова колегія виключає з мотивованої частини рішення посилання суду на ч. 4 ст. 61 ЦПК України, оскільки постанова суду про закриття провадження у справі у звязку з застосуванням Закона України «Про амністію»не є підставою для звільнення від доказування.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України у разі якщо обидві сторони звільнені від оплати судового збору , вони компенсуються за рахунок держави.

Позивач звільнений від оплати судового збору, оскільки він витікає з кримінальної справи, відповідач- у звязку з тим, що є інвалідом 2 групи. Тому судовий збір відноситься за рахунок держави. Суд вказаних вимог закону не врахував та безпідставно стягнув з відповідача судовий збір.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права, яке привело або могло привести до неправильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставою для скасування або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Керуючись ст. 303, 304, 307 , 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 28 березня 2012 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 43227 ( сорок три тисячі двісті двадцять сім) грн. 50 коп., судовий збір 432, 27 грн.

У іншій частині позову відмовити.

Рішення у частині відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Зобовязати ОСОБА_3 передати автотранспортний засіб мотоцикл НОМЕР_3 ОСОБА_6 після відшкодування ним майнової шкоди.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

судді