Справа № 1306/7467/2012
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 жовтня 2012 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Крамара О.В.

при секретарі Півала І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Лішнянської сільської ради про визнання права власності на самочинне будівництво, третя особа інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області,-

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися в суд з позовом про визнання за ними права власності на самочинно збудовану каплицю, зовнішніми розмірами (12,76х14,76)м. на вул..Л.Українки, 29 в с.Лішня, Дрогобицького району, Львівської області, внутрішньою площею 109,5 кв.м.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 059670, виданого 16 квітня 2004 року їм належить земельна ділянка площею 0,2300 га., яка знаходиться в с.Лішня, Дрогобицького району Львівської області по вул..Д.Українки, 29.

В 2004 році вони, на території їхньої земельної ділянки самовільно збудували каплицю загальною площею 144,3 кв.м.

Відповідно до довідки КП «ЛОР МБТІ та ЕО», вартість самовільного будівництва, що знаходиться в с.Лішня Дрогобицького району, Львівської області по вул..Л.Українки, 29, становить 616670 грн.

Згідно висновку КАПП «Архпроект»від 16.11.2011 року з приводу самочинного будівництва було встановлено, що самочинно побудована каплиця зовнішніми розмірами (12,76х14,76)м. на вул..Л.Українки, 29 в с.Лішня, Дрогобицького району Львівської області виконана без порушень архітектурно-будівельних, пожежних та санітарних норм. Через незнання закону вони не отримували у відповідача дозволу на проведення будівельних робіт.

Стаття 376 Цивільного кодексу України передбачає, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Права будь-яких інших осіб не порушені.

На даний час вони користуються самочинно збудованим майном, але не можуть провести відповідну реєстрацію внаслідок того, що самочинне будівництво здійснено без належно затвердженого проекту, тому в них виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зґявилися, подали клопотання про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують з підстав викладених в позовній заяві, просять позов задоволити.

Представник Лішнянської сільської ради в судове засідання не зґявився, подали клопотання, щоб справу слухати без їх участі.

Від представника третьої особи - Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, надійшла заява в якій просить розглядати справу у їх відсутності. Позовні вимоги позивачів не задовольняти.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову

Матеріалами справи встановлено, що позивачам на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 059670, виданого 16 квітня 2004 року належить земельна ділянка площею 0,2300 га., яка знаходиться в с.Лішня, Дрогобицького району Львівської області по вул..Д.Українки, 29, на якій вони в 2004 році без будь-якої згоди побудували каплицю.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Цією нормою передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376 ЦК, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК України); за особою - власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК).

Разом з тим, судом встановлено, що позивач самочинним будівництвом не порушив прав та інтересів інших осіб, що стверджується висновком КАПП «Архпроект», про проведення технічного огляду на відповідність державним стандартам, будівельним нормам і правилам та нормативним актам з пожежної безпеки, а тому підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено. Звідси позов є підставним та підлягає до задоволення.

Враховуючи вищенаведене та

керуючись ст.ст. 10, 57, 58, 60, 130, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 331, 376 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право власності на самочинно збудовану каплицю, зовнішніми розмірами (12,76х14,76)м. на вул..Л.Українки, 29 в с.Лішня, Дрогобицького району, Львівської області, внутрішньою площею 109,5 кв.м.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя __________________ Крамар О.В