Справа № 1402/283/12
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

21.05.2012 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Муругов В.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

ВСТАНОВИВ:

18.05.2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою автоматизованою системою документообігу суддею, який має розглядати вказану справу визначено суддю Муругова В.В.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає самовідводу якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

При цьому, дане положення закону є оціночним та наявність ймовірного сумніву в неупередженості судді має оцінюватись в кожному конкретному випадку в залежності від сукупності фактичних обставин по справі.

Закріплений в нормах ЦПК України принцип недопустимості повторної участі судді в розгляді справи (в незалежності від того в якому статусі він приймав пряму чи опосередковану участь в такому розгляді) та його неупередженості, серед іншого, полягає і в тому, що суд всі обставини, які входять до предмету та підстав позову має оцінювати безпосередньо вперше та в тому разі, якщо суддя до отримання в провадження конкретної справи будь-яким чином, в будь-якому статусі та виконуючи будь-яку роль при виконанні своїх попередніх посадових обовязків досліджував та оцінював по своєму внутрішньому переконанню певні обставини по даній справі, - це може зумовити сумнів в неупередженості судді, оскільки відповідно до положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

При цьому, як вбачається з матеріалів даної справи ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2012 року окреслено коло обставин, які мають повторно та додатково бути досліджені та оцінені судом, який розглядатиме справу. Серед таких обставин є і обставини скоєння дорожньо-транспортної пригоди, її механізм та ступінь вини і цивільно-правової відповідальності її учасників.

Слід зауважити, що 16.06.2010 року Баштанським районним судом Миколаївської області під головуванням судді Янчука С.В. було винесене рішення за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою (справа №2-316/10). Вказана справа стосувалась тієї самої дорожньо-транспортної пригоди та фактично містила зустрічні нинішньому позову вимоги. В ході розгляду вказаної справи була дана оцінка обставинам скоєння дорожньо-транспортної пригоди, її механізму та ступеню вини і цивільно-правової відповідальності її учасників, така оцінка цих обставин в повній мірі узгоджувалась з оцінкою, даною рішенням Баштанського районного суду від 12.02.2010 року, яке в подальшому було скасоване ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2012 року.

При цьому, при підготовці вказаної справи до розгляду, забезпеченні такого розгляду, аналізі обставин справи та підготовці проектів процесуальних документів по справі (в тому числі і проекту остаточного рішення) ОСОБА_4 перебував на посаді помічника головуючого по справі судді Янчука С.В. та приймав безпосередню участь у вказаних вище заходах по забезпеченню розгляду справи та підготовці процесуальних рішень.

Таким чином, перебуваючи на посаді помічника судді та виконуючи покладені на нього державною службою обовязки по підготовці справи та проектів процесуальних рішень по ній, ОСОБА_4 оцінював за своїм внутрішнім переконанням ті ж обставини справи (обставини скоєння дорожньо-транспортної пригоди, її механізм та ступінь вини і цивільно-правової відповідальності її учасників), що мають бути вперше та неупереджено досліджені та оцінені при розгляді даної справи.

Оскільки головуючим по даній справі в ході підготовки та забезпечення розгляду цивільної справи №2-316/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, в межах службових повноважень займаної ним на той час посади помічника судді оцінювались фактичні дані стосовно обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, її механізму та ступеню вини і цивільно-правової відповідальності її учасників, з метою недопущення обставин, які б давали привід сумніватись в обєктивності та неупередженості суду та унеможливлення будь-якої (навіть найменшої) ймовірності порушення прав сторін по справі, гарантованих п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суддя приходить до висновку про необхідність заявлення та задоволення самовідводу головуючого по справі судді, оскільки право відводу (самовідводу) є процесуальною гарантією забезпечення неупередженості та обєктивності суду, а зазначені обставини у відповідності до п.4 ч.1 ст. 20 ЦПК України, в даному конкретному випадку, на думку судді, є достатньою підставою для самовідводу головуючого судді.

На підставі викладеного та керуючись п.4 ч.1 ст. 20, ст.ст. 23-25, 208-210 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід головуючого судді Муругова В.В. задовольнити.

Матеріали справи №1402/283/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, - повернути до канцелярії Баштанського районного суду Миколаївської області для виконання вимог ч.1 ст. 25 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: