Справа №1490/4055/12 12.09.2012 12.09.2012
Провадження №22-ц/1490/2729/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2012 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Буренкової К.О.,

суддів: КушніровоїТ.Б., Мурлигіної О.Я.,

при секретарі: Богуславській О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою

управління Пенсійного фонду України

в Доманівському районі Миколаївської області

на рішення Доманівського районного суду від 29 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Доманівському районі Миколаївської області (далі - УПФ) про захист соціальних прав, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни»

УСТАНОВИЛА:

У липні 2010 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до УПФ, в якому просила поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушеного права та зобов'язати УПФ перерахувати їй, як особі, що має статус дитини війни, доплату підвищення) до пенсії, передбачену Законом України від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни» (далі - Закон від 18 листопада 2004 року), у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року за 2009 рік та з січня 2010 року по червень 2010 року.

Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2010 року позов задоволено частково. Зобов'язано УПФ нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії за період з 28 липня 2009 року по червень 2010 року (включно) в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, яка встановлена частиною 1 статті 28 Закону України від 9 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФ, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, просило рішення в частині задоволення позову скасувати, і в цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної карги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка отримує пенсію за віком та належить до категорїї громадян, яким визначено статус «дитини війни».

Положенням статті 6 Закону від 18 листопада 2004 року (у редакції, чинній на ас виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Законами України «Про державний бюджет України на 2009 рік» та « Про державний бюджет України на 2010 рік» будь-яких обмежень дій етапі 6 Закону від 18 листопада 2004 року не передбачено.

Окрім цього, статтею 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» та статтею 70 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік», Кабінету Міністрів надано право в 2009 році та в 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачені відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлені абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку які розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України від 18 листопада 2004 року залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році і у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно положень Закону України від 18 листопада 2004 року.

Таким чином, право на здійснення перерахунку підвищення до пенсії у розмірах, визначених статтею 6 Закону від 18 листопада 2004 року, позивач як дитина війни має в межах річного строку позовної давності, встановленого статтею 99 КАС Україні редакції чинній на час звернення до суду), тобто за період з 28 липня 2009 року по червень 2010 року (включно). '

Суд першої інстанції з врахуванням наведених положень законів дійшов обгрунтованого висновку про те, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсії та доплат до них, повинен був діяти відповідне вимог статті 6 Закону від 18 листопада 2004 року і здійснювати відповідні перерахування. Оскільки УПФ зазначених нарахувань не проводило, то обгрунтовано вважав, що УПФ зобов'язано здійснити нарахування та виплат: позивачу підвищення до пенсії за період з 28 липня 2009 року по червень 2010 рі (включно) в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Доводи відповідача про відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни не приймаються до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на не визначення законом розміру мінімальної пенсії за віком, з якої має обчислюватись підвищення до пенсії, розрахунок необхідно проводити, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки іншого розміру такої пенсії законодавств не передбачено.

Інші доводи апеляційної скарги теж не спростовують висновків суду пери інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 206 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Доманівському району Миколаївської області відхилити, а рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення може бути оскаржена на протязі двадцяти днів до Вищого адміністративного су, України.

Головуючий

Судді: