Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-378/2012 Головуючий у 1 інстанції: Нікітенко Н.П.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів : Сапун О.А.,

ОСОБА_2,

При секретарі: Свинаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Профтаксі» на рішення Ленінського ранного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до акціонерного товариства «Профтаксі», третя особа: ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

17 лютого 2010 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ВАТ Страхова компанія «Оранта», ЗАТ «Профтаксі», третя особа: ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 25 березня 2009 року о 19 годині 10 хвилин на перехресті вул. Істоміна - вул. Шушенська в м. Запоріжжі сталася ДТП, а саме: зіткнення автомобілю НОМЕР_1 під її керуванням та автомобілю «Фольксваген» державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4

Винуватцем дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_4, якого за постановою Шевченківського суду м. Запоріжжя від 21 травня 2009 року було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Власником автомобіля «Фольксваген» державний номер НОМЕР_2 є ЗАТ «Профтаксі».

Внаслідок ДТП належний їй на праві власності автомобіль НОМЕР_1 було пошкоджено.

Для зясування обсягу збитків 09 квітня 2009 року було проведено товарознавче дослідження, за висновками якого розмір збитків, завданих пошкодженням належного їй автомобіля, дорівнює 18 443 грн. 05 коп., з яких 2 490 грн. 31 коп. втрата товарного вигляду автомобіля.

ВАТ Страхова компанія «Оранта» Запорізького міського відділення, з якою ЗАТ «Профтаксі» було укладено поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відшкодувало їй збитки в сумі 15 158 грн. 47 коп.

Решту, яка складалася з витрат на надіслання телеграм на загальну суму 160 грн. 20 коп.; за проведення експертизи 700 грн.; на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу в розмірі 1 186 грн. 96 коп.; на маркування заміненого скла в сумі 30 грн. і не відшкодована страховою компанією, а також збитки по втраті товарного вигляду автомобіля на суму 2 490 грн. 31 коп., всього 4 567 грн. 47 коп., просила стягнути з ЗАТ «Профтаксі».

Також зазначала, що їй, окрім матеріальної шкоди, було завдано і моральну шкоду, якої вона зазнала через пошкодження належного їй автомобіля. Моральну шкоду оцінила у 5 000 грн. та просила солідарно стягнути з відповідачів.

24 листопада 2010 року ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій просила залишити без розгляду її вимоги, заявлені до ВАТ Страхова компанія «Оранта» ( а. с. 73 ).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3, заявлені до ВАТ Страхова компанія «Оранта», залишено без розгляду.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ЗАТ «Профтаксі» на користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди 4 567 грн. 47 коп., у відшкодування моральної шкоди 2 000 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 321 грн. 53 коп.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Профтаксі», яке є правонаступником ЗАТ «Профтаксі», подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду наданим доказам, просить рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 24 листопада 2010 року скасувати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення представника апелянта, заперечення ОСОБА_3 та її представника, перевіривши матеріали справи і доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частинами 1,2 статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Із матеріалів справи вбачається і не заперечується сторонами, що 25 березня 2009 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася о 19 годині 10 хвилин на перехресті вулиць Істоміна та Шушенської в м. Запоріжжі, було пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, належний на праві власності ОСОБА_3

ДТП сталася з вини водія ОСОБА_4 який, керуючи автомобілем «Фольксваген» державний номер НОМЕР_2, порушив пункт 16.11 Правил дорожнього руху України, за що постановою судді Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 21 травня 2009 року був притягнутий до адміністративної відповідальності ( а. с. 24-25,28-29 ).

Власником автомобіля «Фольксваген» державний номер НОМЕР_2 являється ЗАТ «Профтаксі», яке 21 серпня 2008 року у ВАТ СК «Оранта» оформило поліс №ВВ/8155485 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( а. с. 30,54-55 ).

Для зясування обсягу збитків, які спричинені пошкодженням автомобіля, ОСОБА_3 у квітня 2009 року звернулася з відповідними заявами до спеціаліста-автотоварознавця та до страхової компанії «Оранта».

09 квітня 2009 року спеціаліст ОСОБА_5 провів товарознавче дослідження, за висновками якого розмір збитків, яких зазнала позивачка внаслідок пошкодження належного їй транспортного засобу, дорівнює 18 443 грн. 05 коп., з яких 2 490 грн. 31 коп. втрата товарного вигляду автомобіля ( а. с. 9-17 ).

Зі звіту № 281-02.06.09 від 02 червня 2009 року, який за дорученням страхової компанії проведено спеціалістом ОСОБА_6, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля ВАЗ-111930 державний номер АР 94-41ВС, складає 18 373 грн. 91 коп.( а. с. 56-62 ).

Фактично вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 16 345 грн. 43 коп., яку позивачка оплатила 19 травня 2009 року ( а. с. 33-37,39-42 ).

Частину матеріальної шкоди в сумі 15 158 грн. 47 коп. ОСОБА_3 відшкодувала страхова компанія «Оранта» ( а. с. 30 ).

Стягуючи з ЗАТ «Профтаксі» на користь позивачки у відшкодування матеріальної шкоди 1 187 грн. різниці між проведеним страховою компанією «Оранта» відшкодуванням та фактично понесеними витратами на відновлювальний ремонт транспортного засобу, суд першої інстанції послався на положення статті 1187 ЦК України.

Проте суд дійшов до таких висновків, порушивши норми матеріального та процесуального права.

Суд не врахував, що до спірних правовідносин потрібно застосувати положення Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), оскільки цивільна відповідальність ЗАТ «Профтаксі» на момент ДТП була застрахована відповідно до полісу №ВВ/8155485 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а застрахованим транспортним засобом був автомобіль «Фольксваген» державний номер НОМЕР_2.

Відповідно до вказаного полісу страховик, яким є страхова компанія «Оранта», забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП, що сталася за участі забезпеченого транспортного засобу та внаслідок цієї пригоди настає цивільно-правова відповідальність ЗАТ «Профаксі».

У статті 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням ).

Тобто виходячи із суті такого страхування Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.

У п. 22.1 статті 22 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

За змістом положень зазначеного Закону та ст. 1194 ЦК України питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування; у разі відсутності такої згоди за її заявою до субсидіарної відповідальності залучається страховик, а особа зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Оскільки ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого, дорівнює 25 500 грн., а фактично понесені позивачкою витрати на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу дорівнюють 16 345 грн. 43 коп., з яких 15 158 грн. 47 коп. відшкодувала потерпілій страхова компанія, суд першої інстанції безпідставно стягнув 1 187 грн. з ЗАТ «Профтаксі».

В цій частині судове рішення необхідно скасувати на підставі пункту 4 статті 309 ЦПК України та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_3 у задоволенні позову.

Частиною 1, пунктом 3 частини 2 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Суд першої інстанції повно, всебічно зясував обставини справи, дав належну оцінку доказам і дійшов правильного висновку, що внаслідок пошкодження автомобіля ОСОБА_3 зазнала і моральних страждань, оскільки нервувала з цього приводу. Неможливість тривалий час використовувати автомобіль потребував від неї додаткових зусиль для здійснення побутових потреб.

Згідно пункту 22.3 статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3,4 частини 2 статті 23 ЦК України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, ступінь моральних страждань, а також виходячи з засад розумності і справедливості, районний суд дійшов правильного висновку про часткове задоволення в цій частині позову і стягнення з ЗАТ «Профтаксі» на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 2 000 грн.

Судове рішення в частині стягнення з ЗАТ «Профтаксі» на користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди понесених нею витрат на оплату телеграм в сумі 160 грн., на проведення авто товарознавчого дослідження розмірі 700 грн. та маркування в розмірі 30 грн., втрати транспортним засобом товарного вигляду на 2 490 грн. також є законним, обґрунтованим, відповзає наданим доказам, підстав для його скасування в цій частині колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене рішення суду в частині стягнення з ЗАТ «Профтаксі» у відшкодування матеріальної шкоди 1 187 грн. підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення відповідно до п. 4 ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Профтаксі» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2010 року в частині стягнення з АТ «Профтаксі» на користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди 1 187 грн. скасувати, в цій частині у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: