справа № 2010/2-2193/11
провадження 2/2010/471/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2012 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді - Остропілець Є.Р.

при секретарі - Гомон Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу за позовом Виробничого підприємства «Харківполімернитка» - товариства з обмеженою відповідальністю, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, 3-тя особа: Малоданилівська селищна Рада Дергачівського района Харківської області «Про знесення самовільно збудованих будівель» , -

В С Т А Н О В И В:

Виробниче підприємство «Харківполімернитка» - товариства з обмеженою відповідальністю, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися з позовом в Дергачівський районний суд Харківської області до ОСОБА_6, 3-тя особа: Малоданилівська селищна Рада Дергачівського района Харківської області про знесення самовільно збудованих будівель.

В підтвердження позову позивачі посилаються на те, що рішенням апеляційного суду Харківської області від 09.06.2011 року по справі № 22-ц-9208/2011 року було задоволено апеляційну скаргу ВП «Харківполімернитка», ТОВ, скасовано рішеннім Дергачівського районного суду Харківської області від 27.10.2010 року по справі № 2-2055/2010, яким за ОСОБА_6 було визнано право власності на самовільно проведене будівництво : Прибудови літ. «В-1». Що складається з приміщень «1-8» площею 64,7 кв.м. та «1-9» площею 4,3 кв.м., склад літ. «Ж» розміром 117,70х6,50 м., склад літ. «И» загальною площею 109,6 кв.м.розміром 16,65х6,70 м. що розташовані по вулиці Гагаріна, 24 в с. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області, та постановлено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Згідно з ч. 4 ст. 376 ЦК України Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Згоди на самочинне будівництво власник земельної ділянки орган місцевого самоврядування - Малоданилівська селищна рада Дергачівського району Харківської області не давав. Не давали такої згоди й інші співвласники майнового комплексу колишнього АТП - 2029, розташовано по вулиці Гагаріна №24 в смт. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області.

Самочинне будівництво, проведене ОСОБА_6 порушує права інших співвласників комплексу будівель. Зокрема, створюють перешкоди проїзду довгомірного вантажного транспорту, а також позбавляють можливості використовувати пожежний виїзд в разі виникнення надзвичайної ситуації.

Позивачі і їх представник вважають, що враховуючи на те, що обставини щодо права власності позивачів, правового режиму земельної ділянки та наявності самочинного будівництва вже встановлено судами під час розгляду цивільної справи за позовом Відповідача до Позивачів, тому вони не потребують повторного доведення у цій справі.

В судовому засіданні позивачі просять суд зобовязати ОСОБА_7 знести самовільно побудовані будівлі: Прибудови літ. «В-1». Що складається з приміщень «1-8» площею 64,7 кв.м. та «1-9» площею 4,3 кв.м., склад літ. «Ж» розміром 117,70х6,50 м., склад літ. «И» загальною площею 109,6 кв.м.розміром 16,65х6,70 м. що розташовані по вулиці Гагаріна, 24 в с. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області.

Представник відповідача ОСОБА_8 та відповідач ОСОБА_6 в судове засідання зявилися, заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що за змістом позовної заяви право на позов позивачі обґрунтовують посиланням на ч. 4 ст. 376 ЦК України, за якою самочинне будівництво підлягає знесенню особою, що його здійснила, у двох випадках: 1.власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, що здійснила самочинне будівництво; 2.здійснене самочинне будівництво порушує права інших осіб.

За твердженням позивачів власник земельної ділянки - Малоданилівська селищна рада не давала згоди на самочинне будівництво, а права позивачів порушені створенням перешкод для проїзду довгомірного транспорту та неможливості використання пожежного проїзду в разі виникнення надзвичайної ситуації.

На думку позивачів, обставини щодо права власності позивачів, правового режиму земельної ділянки та наявності самочинного будівництва вже встановлені судом при розгляді іншої справи про визнання права власності за позовом ОСОБА_6 до Малоданилівської селищної ради, ВП «Харківполімернитка» - TOB, ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_10, у якій рішенням від 09.06.2011 р. апеляційним судом Харківської області було скасовано рішення Дергачівського районного суду від 27.10.2010 року та прийнято нове про відмову у позові.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 09.06.2011 р. було встановлено, що матеріали справи не містять доказів надання Малоданилівською селищною радою згоди на будівництво, а також належних та допустимих доказів того, що самочинним будівництвом не порушуються права інших осіб. Тобто, судом встановлено відсутність цих документів у матеріалах справи, а не їх існування як таких.

Підставою для скасування рішення Дергачівського районного суду від 27.10.2010 р. та прийняття нового про відмову у позові стало відсутність у ОСОБА_6 права на позов, оскільки він не звертався до компетентних органів з питання введення в експлуатацію об'єктів самочинного будівництва (ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Таким чином, судовими рішеннями у справі за позовом ОСОБА_6 до Малоданилівської селищної ради, ВП «Харківполімернитка» - TOB, ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 не встановлено порушення прав позивачів, судом взагалі не встановлювались обставини щодо права власності позивачів та правового режиму земельної ділянки.

Оскільки позивачами не надано будь-яких інших доказів їх прав на земельну ділянку, доказів порушення їх прав самочинним будівництвом (створення перешкод для проїзду довгомірного транспорту та неможливість використання пожежного проїзду в разі виникнення надзвичайної ситуації), доказів звернення до компетентних органів з питання відновлення порушених відповідачем прав в позасудовому порядку, вважаємо позовні вимоги не обґрунтованими.

Крім того, на час подання позову до суду питання знесення самочинно збідованих об'єктів врегульовано Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 38 якого передбачено, що захист законних прав та інтересів інших осіб, порушених внаслідок самочинного будівництва, здійснюється територіальним органом Державної архітектурно-будівельної інспекції.

У разі виявлення факту самочинного будівництва, перебудова якого з метою усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила таке самочинне будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі невиконання припису в установлений строк інспекція державного архітектурно- будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» не надано право подання позову про знесення об'єктів самочинного будівництва особам, чиї права порушені самочинним будівництвом. Право подання такого позову надано Державній архітектурно-будівельній інспекції.

Відповідно до роз'яснювальних матеріалів Вищого господарського суду України від 01.01.2010 р. «Узагальнення судової практики розгляду господарськими судами справ у спорах, пов'язаними із земельними правовідносинами» (п.3.2) та апеляційного суду м. Києва від 01.01.2010 р. «Узагальнення судової практики вирішення цивільних справ, пов'язаних із самочинним будівництвом, реконструкцією та переплануванням об'єктів нерухомості», з якими погоджується Міністерство регіонального розвитку та будівництва у листі від 10.01.2011 р. за № 23-16/7/0/7-11, відсутність лише дозвільних документів (дозволу на виконання будівельних робіт) не є достатньою підставою для прийняття рішення про знесення об'єктів самочинного будівництва.

Згідно зазначеного вище листа Міністерства регіонального розвитку та будівництва судове рішення про знесення об'єкту самовільно будівництва приймається як остаточний засіб, коли забудовник не може в установлений йому строк усунути допущені ним порушення.

Представник третьої особи Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить суд слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони по справі, вважає в позовних вимогах Виробничого підприємства «Харківполімернитка» - товариства з обмеженою відповідальністю, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовити з наступних причин.

Позивачі та відповідач є співвласниками комплексу нежитлових будівель, що розташований за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт. Мала Данилівка, вул. Гагаріна, 24, та складається з таких об'єктів нерухомості: адміністративний корпус літ «А-2» з прибудовою «А'-І» та ґанком «а»;бокси «Б», «В»; склад «Г»; прохідна «Д»; АЗС«Е», «Ж»; огорожа №1-№2.

Відповідач та позивачі як співвласники комплексу будівель мають такі частки у спільному майні:

ОСОБА_7 - 32/100 частки; ВП «Харківполімернитка»-ТОВ - 29/100 частки; ОСОБА_1 - 3/100 частки; ОСОБА_11/100 частки; ОСОБА_3 - 3/100 частки; ОСОБА_12 - 11/100 частки; ОСОБА_5 -19/100 частки.

Первісним власником майна, що на теперішній час належить відповідачу та позивачам є ТОВ «АТП 22029», яке здійснювало його продаж частками та даний час припинило своє існування у зв'язку з ліквідацією підприємства.

Із існуючого складу співвласників першою частину у спільному майні було придбано ВП «Харківполімернитка» -ТОВ. За договорами купівлі-продажу від 07.03.2000 р. та від 11.06.2003 р. ВП «Харківполімернитка» - ТОВ набуло право власності на прибудову літ «А'-І», приміщення 1-4, 1-5,1-6,1-7 боксу літ. «В», приміщення 1-10 адміністративної будівлі літ. «А-2».

ОСОБА_6 придбав частину спільного майна за договором купівлі-продажу від 09.06.2003 р. та за договором купівлі-продажу від 15.06.2004 р. Фактично в користуванні у відповідача перебувають приміщення 1-2, 1-3, 1-4,1-5, 1-6, 1-7, 1-8 в боксі літ. «Б», приміщення 1- 18, 1-19, 1-20 в адміністративному корпусі літ «А2», приміщення 1-1, 1-2, 1-3 боксу літ. «В». Копії договорів купівлі-продажу та технічних паспортів на бокси літ. «Б» та «В» додаються.

ОСОБА_1, К.В., К.О. належить по 3/100 та ОСОБА_4 - 11/100 майна згідно свідоцтв про право власності від 28.05.2004 р., виданих на підставі рішення виконкому Малоданилівської селищної ради від 13.04.2004 р. (спадкоємці за законом). До складу майна ОСОБА_1, К.В., К.О. та М.Ф. входить приміщення 1-1, 1-9, 1-10 боксу літ. «Б», склад літ. «Г», прохідна літ. «Д».

ОСОБА_5 належать приміщення 1-1,1-2,1-14, 1-15,1-16,1-17,1-22, 1-23,1-24, 1-25,1-26, 1-27, 1-28, 1-29, 1-30, 1-31, 1-32, 1-33, 1-34, 1-35, 1-36,1-37, 1-38, 1-39,1-41, 1-50 адміністративної будівлі літ. «А-2» на підставі договору дарування від 02.09.2009 р.

Об'єкти самочинного будівництва, про знесення яких заявлено позов, являють собою наступне:

прибудова літ. «В'» - це виробниче приміщення 1-8 (64,7 кв.м.) та санвузол 1-9 (4,3 кв.м.), добудовані відповідачем до належних йому приміщень 1-1,1-2,1-3 у боксі літ. «В»; склад літ. «Ж» - нежитлова капітальна будівля площею 11,7м на 6,5м для зберігання паливно-мастильних матеріалів, побудована відповідачем на місці АЗС літ. «Ж», яка входить до складу комплексу будівель, що перебувають у спільній частковій власності позивачів та відповідача, але не використовувалась позивачами (була зруйнована);

склад літ. «И» - некапітальна споруда (металева конструкція) площею 109,6 кв.м. та розмірами 16,65м на 16,60м.

На час придбання відповідачем частки майна у ТОВ «АТП 22029» у 2003 році земельна ділянка, на якій було розташовано майно, знаходилась у користуванні у ТОВ «АТП 22029» на підставі акту на право постійного користування землею серії ХР-10-38-002449.

У зв'язку з наміром відповідача здійснити реконструкцію придбаної частини боксу літ. «В» для розміщення дільниці з металооброблення та побудувати заготівельний цех, було отримано згоду користувача земельної ділянки - ТОВ «АТП 22029». Лист ТОВ «АТП 22029» від 18.08.2003 р. додається.

На той час ВП «Харківполімернитка» - ТОВ вже здійснювала реконструкцію придбаних у приміщень (гаражні бокси та допоміжні приміщення були реконструйовані під цех перемотування нитки). Відповідно до експлікації будівель та споруд з проектної документації на вказану реконструкцію визначено територію підприємств ВП «Харківполімернитка» - ТОВ та ТОВ «АТП 22029». На доданій копії експлікації кольором виділені території підприємств, що були власниками будівель на той час.

У відповідності до ч. 4 ст. 357 співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності

Наміри відповідача здійснити добудову до приміщень 1-1, 1-2, 1-3 боксу літ. «В» та побудувати склад на місці АЗС літ. «Ж» не порушували права ВП «Харківполімернитка» - ТОВ, оскільки їх розміщення планувалось на території, що займали підприємства ТОВ «АТП 22029» та ТА «Транспортсервіс».

14.09.2004 р. рішенням N9 377 виконкомом Малоданилівської сільради було затверджено акт обстеження частини об'єкту № 98 від 02.12.2003 р. на предмет можливості реконструкції. Копія рішення та акту додаються.

14.05.2005 р. рішенням № 184 виконкомом Малоданилівської сільради відповідачу було надано дозвіл на реконструкцію частини приміщень боксів літ. «Б» та «В» під механічний цех та ділянку по обробці металовиробів.

14.03.2006 р. рішенням № 62 виконкомом Малоданилівської сільради відповідачу було надано дозвіл на будівництво заготівельного цеху.

Вказані рішення виконкому Малоданилівської сільради не оскаржувались.

Відповідачем було замовлено розроблення проектної документації. Експлікація будівель та споруд з проектної документації на будівництво та реконструкцію, погоджена 13.09.2005 р. з начальником відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства додається.

24.10.2006 р. відповідачем було укладено договір оренди неподільної земельної ділянки для обслуговування розташованих на ній будівель. Згідно відповіді Дергачівського районного відділу земельних ресурсів від 25.01.2007 р. № 82/13 договори оренди на земельну ділянку, що перебувала у користуванні ТОВ «АТП 22029», були укладені ОСОБА_12 та та відповідачем.

Договір оренди землі ВП «Харківполімернитка» - ТОВ по теперішній час знаходиться в стадії оформлення та реєстрації.

ОСОБА_5 використовує земельну ділянку без будь-яких документів. Копія листа Малоданилівської сільради від 05.05.2011 р. за № 404/5/02-19 додається.

Відповідно до ч. З ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

За згодою ОСОБА_1, К.В., К.О. та М.Ф., що користуються земельною ділянкою на правах оренди, та на замовлення усіх співвласників будівель було розроблено містобудівне обґрунтування по проведенню робіт по благоустрою та розподілу території, яке враховує розташування на земельній ділянці об'єктів самочинного будівництва. Розроблювалось містобудівне обґрунтування на підставі рішення Малоданилівської селищної ради від 06.05.2010 р., яке ніким не оскаржене. Копії заяв ОСОБА_1 , рішення від 06.05.2010 р. а титульний аркуш містобудівного обґрунтування додаються.

Як встановлено судом, що за змістом позовної заяви право на позов позивачі обґрунтовують посиланням на ч. 4 ст. 376 ЦК України, за якою самочинне будівництво підлягає знесенню особою, що його здійснила, у двох випадках: 1.власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, що здійснила самочинне будівництво; 2.здійснене самочинне будівництво порушує права інших осіб.

За твердженням позивачів власник земельної ділянки - Малоданилівська селищна рада не давала згоди на самочинне будівництво, а права позивачів порушені створенням перешкод для проїзду довгомірного транспорту та неможливості використання пожежного проїзду в разі виникнення надзвичайної ситуації.

На думку позивачів, обставини щодо права власності позивачів, правового режиму земельної ділянки та наявності самочинного будівництва вже встановлені судом при розгляді іншої справи про визнання права власності за позовом ОСОБА_6 до Малоданилівської селищної ради, ВП «Харківполімернитка» - TOB, ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_10, у якій рішенням від 09.06.2011 р. апеляційним судом Харківської області було скасовано рішення Дергачівського районного суду від 27.10.2010 року та прийнято нове про відмову у позові.

Відповідно рішення апеляційного суду Харківської області від 09.06.2011 р. було встановлено, що матеріали справи не містять доказів надання Малоданилівською селищною радою згоди на будівництво, а також належних та допустимих доказів того, що самочинним будівництвом не порушуються права інших осіб. Тобто, судом встановлено відсутність цих документів у матеріалах справи, а не їх існування як таких.

Підставою для скасування рішення Дергачівського районного суду від 27.10.2010 р. та прийняття нового про відмову у позові стало відсутність у ОСОБА_6 права на позов, оскільки він не звертався до компетентних органів з питання введення в експлуатацію об'єктів самочинного будівництва (ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Таким чином, судовими рішеннями у справі за позовом ОСОБА_6 до Малоданилівської селищної ради, ВП «Харківполімернитка» - TOB, ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 не встановлено порушення прав позивачів, судом взагалі не встановлювались обставини щодо права власності позивачів та правового режиму земельної ділянки.

Оскільки позивачами не надано будь-яких інших доказів їх прав на земельну ділянку, доказів порушення їх прав самочинним будівництвом (створення перешкод для проїзду довгомірного транспорту та неможливість використання пожежного проїзду в разі виникнення надзвичайної ситуації), доказів звернення до компетентних органів з питання відновлення порушених відповідачем прав в позасудовому порядку, вважаємо позовні вимоги не обґрунтованими.

Позивачі в судовому засіданні не надали будь-яких доказів, що вказані будівлі якимось чином порушують їх права як співвласникі.

Відповідно експертного висновку №107 від 15.06.2001 року, вказані будівлі від повідать нормам протипожежної безпеки, будь-яких порушень вимог пожежної безпеки не виявлено. Згідно декларації від 27.12.2011 року вказані будівлі закінчені будівництвом і готові до експелуатаціїї.

Крім того, на час подання позву до суду питання знесення самочинно збідованих об'єктів врегульовано Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 38 якого передбачено, що захист законних прав та інтересів інших осіб, порушених внаслідок самочинного будівництва, здійснюється територіальним органом Державної архітектурно-будівельної інспекції.

У разі виявлення факту самочинного будівництва, перебудова якого з метою усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила таке самочинне будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі невиконання припису в установлений строк інспекція державного архітектурно- будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» не надано право подання позову про знесення об'єктів самочинного будівництва особам, чиї права порушені самочинним будівництвом. Право подання такого позову надано Державній архітектурно-будівельній інспекції.

Відповідно роз*яснення Вищого господарського суду України від 01.01.2010 р. «Узагальнення судової практики розгляду господарськими судами справ у спорах, пов'язаними із земельними правовідносинами» (п.3.2) та апеляційного суду м. Києва від 01.01.2010 р. «Узагальнення судової практики вирішення цивільних справ, пов'язаних із самочинним будівництвом, реконструкцією та переплануванням об'єктів нерухомості», з якими погоджується Міністерство регіонального розвитку та будівництва у листі від 10.01.2011 р. за № 23-16/7/0/7-11, відсутність лише дозвільних документів (дозволу на виконання будівельних робіт) не є достатньою підставою для прийняття рішення про знесення об'єктів самочинного будівництва.

Згідно зазначеного вище листа Міністерства регіонального розвитку та будівництва судове рішення про знесення об'єкту самовільно будівництва приймається як остаточний засіб, коли забудовник не може в установлений йому строк усунути допущені ним порушення.

При таких обставинах в позові Виробничого підприємства «Харківполімернитка» - товариства з обмеженою відповідальністю, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 15, 27, 57-60, 63, 118, 119, 120, 137, 209-215 ЦПК України, ст. ст.317-319,328,357,368-369,376,391 ЦК України суд,--

В И Р І Ш И В:

В позові Виробничого підприємства «Харківполімернитка» - товариства з обмеженою відповідальністю, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляції в 10-денний термін з дня проголошення рішення. Особи, які не брали участь у судовому засіданні можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Є. Р. Остропілець