Справа № 22-ц-1074/12 Головуючий у 1 інстанції: Пахут С.О.
Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 К. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2012 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Зубарєвої К.П.

суддів Монастирецького Д.І., Бакуса В.Я.

секретаря Мариняк О.І.

з участю ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Червонограді, Державного підприємства Львіввугілля відокремлений підрозділ „Шахта „Зарічна на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 18 жовтня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ДП „Львіввугілля в особі відокремленого підрозділу „Шахта Зарічна, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Червонограді, про перерахунок та стягнення шкоди у звязку з ушкодженням здоровя, -

встановила:

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 18 жовтня 2011 року позов ОСОБА_2 до ДП „Львіввугілля в особі відокремленого підрозділу „Шахта „Зарічна, виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Червонограді про перерахунок та стягнення шкоди у звязку з ушкодженням здоровя задоволено та стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Червонограді на користь позивача з 18.10.2011 року щомісячно безтерміново відшкодування в сумі 1106 грн. у відповідності до діючого законодавства.

Рішення суду оскаржили відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Червонограді та ДП „Львіввугілля в особі відокремленого підрозділу „ШахтаЗарічна. В апеляційних скаргах просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові, оскільки воно прийняте з порушенням норм матеріального права. Судом не прийнято до уваги розясненняь Міністерства Праці України від 13.09.1996 року і доповнень до Угоди по тарифах трудовим і соціальним гарантіям між Мінвуглепром і галузевими профспілками вугільної промисловості від 18.11.1997 року. Суд не врахував, що перерахований розмір відшкодування шкоди в розрахунку на 100 відсотків втрати профпрацездатності не повинен перевищувати реальної заробітної плати відповідного працівника за цей період і даний заробіток є визначальним для проведення перерахунку відшкодування. Не взято до уваги, що відділення виконавчої дирекції Фонду у м.Червонограді почало виплату втраченого заробітку позивачу з 01.04.2001 року відповідно до представлених шахтою документів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Встановлено, що позивач працював на шахті № 7 „Великомостівська на підземних роботах, правонаступником якої на даний час є ДП „ЛЬвіввугілля в особі відокремленого підрозділу „Шахта „Зарічна. 17.07.1979 року позивач отримав трудове каліцтво і відповідно до висновку МСЕК від 25.04.1989 року йому було встановлено 25 відсотків втрати професійної працездатності. Висновком МСЕК від 20.11.1990 року позивачу встановлено 3-ю групу інвалідності та визначено 60 відсотків втрати професійної працездатності, яка з 29.03.1995 року встановлена безтерміново. Починаючи з квітня 1989 року шахтою проводилось нарахування та виплата відшкодування втраченого заробітку до 31.07.1996 року в розмірі 59 грн.14м коп.., що позивачем не оспорювалось.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відділення виконавчої дирекції Фонду у м.Червонограді щомісячно відшкодування в сумі 1106 грн. починаючи з 18.10.2011 року суд вірно виходив з п.28 „Правил відшкодування власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням ним трудових обовязків від 23.06.1993 року зі змінами, змін та доповнень до Угоди по трудових і соціальних гарантіях працівників вугільної промисловості... від 03.03.1996 року та розяснень Міністерства праці України від 17.10.1997 року, згідно до яких у всіх випадках коефіцієнт збільшення розміру відшкодування шкоди не може бути меншим коефіцієнта підвищення заробітної плати відповідного працівника. Відтак з 01.08.1996 року при визначенні розміру втраченого заробітку, який би мав виплачуватися позивачу, необхідно було брати як визначальний середній заробіток по професії машиніста 3-го розряду за квітень травень 1992 року та вподальшому відкоригувати на ріст тарифної ставки по даній професії і визначити втрачений заробіток з врахуванням ступеня втрати професійної працездатності.

Починаючи з 01.04.2001 року виплату втраченого заробітку внаслідок трудового каліцтва проводило відділення виконавчої дирекції Фонду у м.Червонограді відповідно до наданих шахтою документів, за якими з вини шахти було занижено розмір втраченого заробітку позивача. Ураховуючи, що позивач не ставив питання про стягнення недорахованих та невиплачених йому сум в межах строків позовної давності а лише з часу ухвалення судом рішення, відтак суд вірно задовольнив позовні вимоги про стягнення щомісячного відшкодування в сумі 1106 грн. у відповідності до діючого законодавства.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогах матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, підстав для їх задоволення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст..ст.307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1ё315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила :

апеляційні скарги відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Червонограді та ДП „Львіввугілля в особі відокремленого підрозділу „Шахта „Зарічна відхилити, а рішення Сокальського районного суду Львівської області від 18 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду кас акційної

Головуючий Зубарєва К.П.

Судді Монастирецький Д.І.

ОСОБА_5