Справа № 22-ц-834/12 Головуючий у 1 інстанції: Городецька Л.М.
Провадження № 22-ц/1390/834/12 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів Богонюка М.Я., Савуляка Р.В.

з участю секретаря Кубішин І.В.,

з участю ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 23 вересня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до обєднання співвласників багатоквартирного будинку «СНІП» про визнання підробленим запису в протоколі зборів, скасування запису, встановлення результатів голосування,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 23 вересня 2011 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до обєднання співвласників багатоквартирного будинку «СНІП» (ОСББ «СНІП») про визнання підробленим запису у протоколі зборів членів ОСББ «СНІП» від 20 грудня 2006 року про його виключення із членів ОСББ «СНІП», скасування підробленого запису в протоколі зборів членів ОСББ «СНІП» від 20 грудня 2006 року про його виключення із членів ОСББ «СНІП» та встановлення результатів голосування зборів ОСББ «СНІП» від 20 грудня 2006 року стосовно нього про виключення із членів ОСББ «СНІП» за станом ідеальних долей на 20 грудня 2006 року.

Рішення оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його вимог. Посилається на те, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, є неправомірним. Вважає безпідставними доводи відповідачів по справі щодо правомірногості встановлених результатів голосування на зборах, оскільки такі суперечать вимогам Статуту ОСББ у редпкції, що діяла на час проведення зборів.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, встановлений законом або договором. Відповідно до вимог п.п. 2, 3 ст. 10, ст.ст. 60, 61 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Обставини, визнанні сторонами, доказуванню не підлягають.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір між сторонами, на підставі аналізу наявних y справі доказів прийшов до висновку, що під час проведення голосування та підрахунку голосів на загальних зборах членів ОСББ «СНІП» 20 грудня 2006 року та їх відображення у протоколі № 12 з питання порядку денного про виключення ОСОБА_2 1.1, з членів ОСББ «СНІП», головою ОСББ «СНІП» ОСОБА_4 не допущено жодних порушень вимог закону, а відтак і прав позивача; права позивача на членство в ОСББ «СНІП» не підлягають захисту шляхом задоволення вимог про скасування підробленого запису в рішенні загальних зборів членів ОСББ «СНІП», оскільки такий спосіб захисту законом не передбачений, відтак, є неналежним. Захист прав позивача можливий лише шляхом предявлення позову про визнання недійсним рішень загальних зборів при наявності для цього підстав.

Судом встановлено, що обставини, якими позивач обґрунтовував позов не знайшли свого підтвердження. Посилання позивача на ту обставину, що голова ОСББ «СНІП» ОСОБА_4 вчинила службове підроблення документа, шляхом внесення неправдивих даних щодо результатів голосування в офіційний документ, яким є протокол загальних зборів від 20 грудня 2006 року, в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження, про що свідчить постанова про відмову в порушенні кримінальної справи прокуратури Галицького району м.Львова від 16 серпня 2008 року, по результатах перевірки заяви ОСОБА_2 1.1, щодо неправомірних дій ОСОБА_4 В ході перевірки встановлено, на загальних зборах членів ОСББ «СНІП» 20 грудня 2006 року прийнято рішення про виключення ОСОБА_2 1.1, з членів обєднання. Проведення зборів зафіксовано в протоколі № 12 від 20 грудня 2006 року, в якому вказано процедуру голосування за виключення ОСОБА_2 1.1, з членів ОСББ «СНІП» (а.с.8). В ході вказаної перевірки не здобуто даних, що свідчать про наявність у діях ОСОБА_4 ознак злочину, передбаченого ст.366 ч.І КК України. Тобто, компетентний орган, що уповноважений законом давати правову оцінку діям чи бездіяльності службових осіб на предмет наявності чи відсутності в них ознак складу злочину, встановив факт відсутності у діях ОСОБА_4 ознак складу злочину, передбаченого ст.366 ч.І КК України, який полягає у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складанні і видачі завідомо неправдивих документів. У суду відсутні будь-які правові та фактичні підстави вважати, що під час складання протоколу загальних зборів членів ОСББ «СНІП» від 20 грудня 2006 року ОСОБА_4 внесла до нього відомості, що не відповідають дійсності чи будь-яким іншим чином підробила цей документ. На підтвердження доводів позовних вимог в силу вимог ч.2 ст.59 ЦПК України позивач мав би надати обвинувальний вирок чи постанову про закриття кримінальної справи з нереабілітуючих підстав щодо ОСОБА_4 Однак таких доказів позивач суду не надав.

Суд прийшов до висновку, що обставини, якими позивач обґрунтовує позов щодо внесення головою ОСББ «СНІП» ОСОБА_4 в протокол загальних зборів від 20 грудня 2006 року неправдивих даних щодо результату голосування стосовно його виключення з членів ОСББ, не підтверджені належними та допустимими доказами. Сам апелянт не заперечує, що відомості щодо результатів голосування в протоколі зборів відповідають фактичним обставинам, однак, він не погоджується із принципом визначення результатів голосування.

Відповідно до Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» та Типового статуту обєднання співвласників багатоквартирного будинку, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України 27 серпня 2003 року № 141, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2003 року за № 1155/8476, кожен власник на установчих зборах має один голос, незалежно від площі та кількості квартир або приміщень, що перебувають у його власності (ч.8 ст. 6 Закону).

Пунктом 5 Типового статуту обєднання співвласників багатоквартирного будинку, який визначає порядок голосування на зборах та прийняття рішень на них, визначено, що загальні збори правочинні, якщо на них присутні більше 50 % членів обєднання. Рішення загальних зборів приймаються 2/3 голосів від загальної кількості голосів членів обєднання, які присутні на загальних зборах. Інший порядок голосування на зборах обєднання співвласників багатоквартирного будинку та прийняття рішень на них законодавством не передбачений, як не передбачено і можливість встановлення у статутах іншого порядку голосування та прийняття рішень загальними зборами обєднання співвласників багатоквартирного будинку.

Судом враховано, що відповідно до ч.8 ст.8 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Оскільки положення Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 року не регламентують порядок голосування на загальних зборах членів ОСББ після його створення, а лише визначають порядок голосування на установчих зборах, то в даному випадку до спірних правовідносин, повязаних із порядком голосування на загальних зборах членів ОСББ, слід застосувати аналогію закону, а саме положення ч.8 ст.6 цього Закону, відповідно до якого кожний власник на зборах має один голос, незалежно від площі та кількості квартир або приміщень, що перебувають у його власності.

Положення п.9.2 Статуту ОСББ «СНІП», зареєстрованого 17 грудня 1997 року, щодо визначення порядку голосування на загальних зборах суперечать законодавству та звужують обсяг прав членів обєднання в порівнянні з тими, які надані їм законом, оскільки встановлює залежність їх обсягу від загальної площі квартир кожного власника, в той час як Закон зрівнює права власників - членів ОСББ, і надає кожному власнику на зборах один голос, незалежно від площі та кількості квартир або приміщень, що перебувають у його власності.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» (п.5) визначено, що якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить закону, суд зобовязаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини; судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Статут ОСББ є локальним нормативно-правовим актом. А відтак, при вирішенні цього спору слід керуватись нормами Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» і Типового статуту обєднання співвласників багатоквартирного будинку, а не положенням п.9.2 статуту ОСББ «СНІП», зареєстрованого 17 грудня 1997 року.

На загальних зборах членів ОСББ «СНІП» 20 грудня 2006 року прийнято рішення про виключення ОСОБА_2 1.1, з членів обєднання за несплату земельного податку та обовязкових платежів, повязаних з утриманням будинку та прибудинкової території. На вказану дату у будинку № 16 по вулиці Снопківській у місті Львові було троє членів ОСББ «СНІП» (троє власників), яким належало три квартири №№ 1, 7 , 9. За виключення ОСОБА_2 1.1, з членів ОСББ «СНІП» проголосували двоє власників, яким належить відповідно квартира № 7 (співвласники - ОСОБА_4 та Гаврилова 0.0., яким належить по ? частині цієї квартири, і вони разом мають право одного голосу) та власник квартири № 9 ОСОБА_5 Проти виключення проголосував один власник квартири № 1 (позивач). Таким чином, за виключення позивача віддано 2/3 голосів від загальної кількості усіх членів обєднання, які були присутні на загальних зборах 20 грудня 2006 року. Суд прийшов до висновку, що рішення про виключення позивача було прийнято з дотриманням вимог п.5 Типового статуту обєднання співвласників багатоквартирного будинку та Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку». З такими висновками суд слід погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення суду відсутні, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення Галицького районного суду м.Львова відсутні, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 218, 303, п.1 ч.І ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.І п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 23 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: