РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 0616/4178/12

провадження у справі № 2/0616/1179/12

09 листопада 2012 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Романюк Ю.Г., за участю секретаря Василенко Т.М. та осіб, які беруть участь у справі:

позивач: не прибула,

відповідача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2012 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, до закінчення навчання, тобто до червня включно 2015 року, починаючи з дня подання позову до суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що від зареєстрованого та розірваного шлюбу з відповідачем ОСОБА_1 у них є повнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. До досягнення сином повноліття відповідач сплачував аліменти на його утримання. З вересня 2011 року їх син навчається на денній формі навчання в Житомирському військовому інституті ім. С.П. Корольова Національного авіаційного університету за бюджетом. Строк навчання встановлено до червня 2015 року. У звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги, тобто коштів на оплату проживання, харчування та придбання навчального приладдя, а оскільки син навчається на денній формі навчання він не має можливості десь працювати. Починаючи з дня досягнення сином повноліття всі витрати, повязані з його навчанням та утриманням покладені на неї в повному обсязі. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку. Вважає, що повнолітній син, який продовжує навчання потребує матеріальної допомоги, а тому, враховуючи, що добровільної угоди з відповідачем про утримання сина ОСОБА_4 на період навчання ніж ними не досягнуто, просить про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина. Відповідач за станом здоровя є працездатним, а тому в змозі надавати постійну матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина на період навчання.

Відповідач подав письмові заперечення на позов, які зводяться до того, що факти потреби повнолітнього сина у матеріальній допомозі у звязку із продовженням навчання та наявність у відповідача надавати таку допомогу відсутні. Вважає, що позивачем не доведено наявність потреби повнолітнього сина у матеріальній допомозі у звязку із продовженням навчання, яку він не має можливості надавати виходячи з наступного. Офіційно працює та одержує систематичний доход у вигляді невеликої заробітної плати, інших джерел доходів не має. Перебуває в зареєстрованому шлюбі з

ОСОБА_5, від якого мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_8 - є інвалідом з дитинства і за наявності тяжких хронічних хвороб потребує постійного лікування та стороннього догляду. Вказаний догляд здійснює його дружина ОСОБА_5, яка вимушена звільнитись з роботи, тому власних доходів не має. Таким чином, дружина та неповнолітні діти знаходяться на повному утриманні відповідача і змушені виживати на його невелику зарплатню. Окрім того, його сімя не має власного житла і вимушена винаймати житло. Сукупність зазначених обставин, ставить відповідача у вкрай скрутне матеріальне становище та позбавляє можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

В судове засідання позивач не прибула, про час і місце судового розгляду була повідомлена вчасно та належним чином. Подала до суду письмове клопотання, в якому зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила позов задовольнити та розглянути справу без її участі.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача на підставі наявних доказів.

В судовому засіданні відповідач проти позову заперечив, позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив в їх задоволенні відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях. Наголосив, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Зазначив, що на його думку, повнолітній син не потребує матеріальної допомоги, оскільки він навчається за державним замовленням та забезпечений житлом. Окрім того, син ОСОБА_4 є працездатною та здоровою особою молодого віку, що надає йому можливість мати самостійні заробітки.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - сторони у справі, перебували у зареєстрованому шлюбі. Оскільки їх спільне життя не склалося, подружжя припинило шлюбні відносини (а.с.4).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6,7), який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.10).

Згідно довідки № 185/47 від 17.06.2012 року, виданої Начальником військового інституту, ОСОБА_3 в вересні 2011 року вступив до Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова Національного авіаційного університету ІІІ го рівня акредитації, навчається на денному відділенні як студент (за бюджетом). Термін закінчення інституту - червень 2015 року (а.с.11). На період навчання забезпечений житлом, проживає в гуртожитку, стипендії та іншого матеріального забезпечення в звязку з навчанням не отримує, що стверджується довідкою № 2512 від 24.10.2012 року (а.с.54).

Мати повнолітнього ОСОБА_3 позивач у справі, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною він іншого шлюбу - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9) до досягнення нею шестирічного віку. До червня 2012 року отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьох річного віку в розмірі - 130 грн., щомісячно (а.с.8). Починаючи з липня 2012 року допомоги не отримує, не працює, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.12).

Відповідач у справі і батько повнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_1, працює слюсарем з експлуатації газового устаткування в Новоград-Волинському управлінні експлуатації газового господарства. Його дохід за період

роботи з лютого 2012 року по липень 2012 року становить 12539,77 грн., що підтверджується відповідною довідкою (а.с.36).

Відповідач перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 (а.с.26), від якого мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.29,30).

Дочка відповідача від другого шлюбу - ОСОБА_6 є інвалідом дитинства, яка потребує постійного лікування та стороннього догляду (а.с.33,34,35). Догляд за дитиною інвалідом здійснює дружина відповідача, яка, за таких обставин, змушена була звільнитись роботи (а.с.38).

Оскільки відповідач зі своє сімєю не мають власного житла, вони змушені винаймати житло, що підтверджується копією договору найму житлового приміщення від 18.10.2006 року (а.с.40).

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Частиною 2 стаття 200 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів№ 3 від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової

сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, відповідач довів суду, що в силу сукупності певних життєвих обставин він не має можливості надавити матеріальну допомогу у вигляді аліментів на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3, який продовжує навчання, підтвердивши такі обставини дослідженими у судовому засіданні доказами.

Натомість, в порушення приписів процесуального закону, позивач не надала суду допустимих, змістовних та достовірних доказів на підтвердження своєї позиції щодо можливості сплати відповідачем аліментів на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, до закінчення навчання, тобто до червня включно 2015 року, починаючи з дня подання позову до суду та потреби повнолітнього сина ОСОБА_4, у додатковому матеріальному утриманні з боку відповідача, у зв'язку з продовженням навчання.

Окрім того, судом встановлено і з матеріалів справи вбачається, що повнолітній син позивача та відповідача ОСОБА_4 є працездатною та здоровою особою молодого

віку (що надає йому можливість мати самостійні заробітки), навчається на державній (безоплатній) формі навчання та забезпечений житлом на час навчання.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини, взявши до уваги відсутність обов'язкової сукупності юридичних фактів, за наявності якої виникає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, а саме: відсутність можливості у відповідача надавати таку допомогу, суд дійшов висновку, що позивачу у даному позові слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 208, 209, 212215, 218, 367 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 141, 180-184, 198-199 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, який продовжує навчання - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.Г. Романюк