Справа № Провадження №22-ц-5198/12 22-ц/1090/7102/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія21Доповідач у 2 інстанції Олійник
УХВАЛА

Іменем України

26 вересня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Олійника В.І.,

суддів: Фінагєєва В.О., Рудніченко О.М.,

при секретарі Бевзюк М.М.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2012 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати дії головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області неправомірними і скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 7 грудня 2011 року. Також з урахуванням уточнення до скарги, просив визнати акт опису й арешту майна від 2 лютого 2012 року №925 неправомірним та скасувати його, посилаючись на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області знаходиться виконавчий лист за №2-3651/10 від 31 жовтня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ Державний експортно-імпортний банк Українизаборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на майно.

Постановою від 7 грудня 2011 року головним державним виконавцем Ахмад Н.І. 30 червня 2011 року накладено арешт на все майно, яке належить ОСОБА_2 Заявник вказану постанову вважав незаконною і такою, що підлягає скасуванню з тих підстав, що при її винесенні перед початком примусового виконання рішення державний виконавець не перевірив отримання боржником зазначеної постанови та здійснення ним дій, спрямованих на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк. Також вважав накладення арешту на майно недоцільним, оскільки між ним та ПАТ Державно-імпортний банкбуло укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору №28808С11 від 4 лютого 2008 року, якою передбачена реструктуризація боргу. ОСОБА_2 того, 2 лютого 2012 року державний виконавець провів виконавчу дію-опис та арешт майна боржника з порушенням вимог ЗУ Про виконавче провадження, вчасно не повідомивши боржника про його проведення. Результатом проведення виконавчої дії стало складення акту опису і арешту майна, який на думку позивача не відповідає вимогам закону, зокрема Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом МУЮ України від 15 грудня 1999 року №74/5.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2012 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали і постановлення нової, якою задовольнити вимоги скарги.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області знаходиться виконавчий лист за №2-3651/10 від 31 жовтня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ Державний експортно-імпортний банк Українизаборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на майно.

Із заяви ПАТ Державно-імпортний банк про відкриття виконавчого провадження від 30 листопада 2011 року вбачається, що стягувачем заявлено клопотання про накладення арешту на все майно боржника.

Постановою від 7 грудня 2011 року головним державним виконавцем Ахмад Н.І. 30 червня 2011 року накладено арешт на все майно, яке належить ОСОБА_2 та оголошено заборону на його відчуження.

Згідно супровідного листа від 15 грудня 2011 року №20063 постанова про арешт майна боржника направлена сторонам виконавчого провадження.

2 лютого 2012 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області складено акт опису й арешту майна, який одночасно надіслано на адресу ОСОБА_2

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державного виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 25 ЗУ Про виконавче провадженнявизначено, що за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

За ст.31 цього Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст.47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ст.11 ЗУ Про виконавче провадження, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі для примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 57 цього Закону визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, проведенням опису майна боржника і накладення на нього арешту, про проведення якого складає акт опису та арешту майна боржника.

Суд першої інстанції вірно вважав дії державного виконавця правомірними, а посилання позивача на те, що при винесенні постанови перед початком примусового виконання рішення, державний виконавець не перевірив отримання боржником зазначеної постанови та здійснення ним дій, спрямованих на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк, судом вірно не було прийнято до уваги, оскільки дана норма була передбачена ст.30 ЗУ Про виконавче провадження в редакції чинній до 8 березня 2011 року. Суд також вірно вважав неможливим скасувати постанову про накладення арешту на майно лише з міркувань недоцільності накладення арешту на майно боржника у зв'язку із укладенням додаткової угоди про реструктуризацію боргу.

Також доводи скаржника про те, що акт опису та арешту майна боржника складено з порушенням Інструкції про проведення виконавчих дій є безпідставними, оскільки зазначена Інструкція втратила чинність з часу набуття чинності нової редакції ЗУ Про виконавче провадженнявід 8 березня 2011 року, а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо відмови у задоволенні скарги ОСОБА_2

Ухвала суду є законною, обґрунтованою і колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 312 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Фінагєєв В.О.

ОСОБА_3