Справа № 2-3950/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"02" квітня 2012 р. м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі головуючого - судді Парій О.В.

при секретарі - Мирошниченко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бердянського міськрайонного суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, треті особи Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк Бізнес Стандарт, Публічне акціонерне товариство Креді ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство ОСОБА_4 Авальта Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: - припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на автомобіль марки МАZDА 6, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1, вартістю 116152 грн. на користь ОСОБА_2; - припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 66,2 кв.м., вартістю 277750 грн. на користь ОСОБА_1; - визнати право власності за ОСОБА_1 на нежитлову будівлю,

що знаходиться за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, вул.Мазіна, 50б, яка

складається з основної будівлі з цегли (літера А), загальною площею 33, 8 кв.м.,

прибудови з шлакоблоку (літера а), загальною площею 5,5 кв.м.; - припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 47,9 кв.м., вартістю 339157 грн. на користь ОСОБА_1; - стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Ѕ частину боргового зобов'язання перед ВАТ АБ Бізнес Стандартв розмірі 99577,52 грн.; - визнати особистим борговим зобов'язанням ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 366/704851 від 10.05.07 року, укладеного з ПАТ ІНДЕКС-БАНК(правонаступник ПАТ КРЕДІ ОСОБА_3), в розмірі 383556,25 грн., у тому числі фактично понесені витрати 141527,20 грн. та стягнути цю суму з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в повному обсязі; - визнати особистим борговим зобов'язанням ОСОБА_2 заборгованість за кредитно-заставним договором № ZРВNАА00004229 від 14.04.08 року, укладеним з ПАТ КБ ПриватБанк, в розмірі 93935,78 грн.; - визнати особистим борговим зобов'язанням ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № ZРВNGА від 04.08.08 року, укладеним з ПАТ КБ ПриватБанку розмірі 1402102,49 грн.; - зобов'язати ОСОБА_2 надати інший предмет іпотеки ПАТ КБ ПриватБанкзамість двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, в забезпечення кредитного договорому № ZРВNGА від 04.08.08 року; - припинити зобов'язання ОСОБА_1 за договором іпотеки від 04.08.08р в забезпечення кредитного договорому № ZРВNGA від 04.08.08 року; - стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Ѕ частину боргового зобов'язання за кредитним договором №014/17-22/533 від 21.06.07 року за борговим зобов'язанням ОСОБА_1 перед ВАТ ОСОБА_4 Авальу розмірі 36222,51 грн.; - зменшити зобов'язання ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 на суму 223005,00 грн (різниця між вартістю двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, та вартістю автомобілю марки МАZDА 6, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1). В позові зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходилися в шлюбі з 20.09.03 року. Шлюбні відносини припинено в липні 2010 року, розірвано шлюб за рішенням суду від 03.12.10 року. Вказує, що за час шлюбу набуто майно: трикімнатна квартира АДРЕСА_4, придбана за договором купівлі-продажу від 28.12.05 року; двокімнатна квартира АДРЕСА_5, придбана за договором купівлі-продажу від 29.11.05 року; нежитлова будівля по вул.Мазіна, 50б в м.Бердянськ, придбана за договором купівлі-продажу від 18.05.07 року; автомобіль МАZDА 6, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1, придбаний 14.04.08 року. Зазначила, що за час шлюбу у подружжя виникли боргові зобовязання перед третіми особами: -за кредитним договором № КФ(11)96-07 від17.08.07 року сума 199155,03 грн., а також судовий збір та витрати з ІТЗ стягнуті солідарно за рішенням суду від 25.08.09 року. Вважає, що оскільки боржником за кредитним договором є позивач, боргові зобовязання повинні бути розподілені порівну по 99577,52 грн.; - за кредитним договором № 366/704851 від 10.05.07 року в сумі 383556,25 грн., цільове призначення якого для купівлі земельної ділянки. Вказує, що фактично грошові кошти були використані не за призначенням, земельна ділянка не придбана, та кошти використані відповідачем особисто для його підприємницької діяльності. Вважає, що зазначене боргове зобовязання є його особистим зобовязанням перед банком та не може бути розподілено між подружжям. Крім цього, вказує, що за даним кредитним договором ОСОБА_1 з особистих коштів в період з грудня 2010 року по березень 2011 року частково сплатила заборгованість в сумі 141527,20 грн.. В звязку з цим вважає, що за даним зобовязанням відповідач повинен їй сплатити всю суму заборгованості в розмірі 383556,25 грн., в тому числі сплачену нею 141527,20 грн.; - за кредитно-заставним договором № ZРВNАА00004229 від 14.04.08 року на придбання автомобілю МАZDА 6, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1, в сумі 93935,78 грн.. За даним договором вона є майновим поручителем. Автомобіль використовується відповідачем особисто, в звязку з цим вважає можливим підчас поділу майна визнати за ним право власності на вказаний автомобіль та не розподіляти суму боргових зобовязань між подружжям; - за кредитним договором № 014/17-22/533 від 21.06.07 року сума 72445,02 грн., а також судовий збір та витрати з ІТЗ стягнуті солідарно на користь ВАТ ОСОБА_4 Авальза рішенням суду від 27.10.09 року. Вважає, що оскільки боржником за кредитним договором є позивач, боргові зобовязання повинні бути розподілені порівну по 36222,51 грн.; - за кредитним договором № ZРВNGА від 04.08.08 року в сумі 1402102,49 грн.. Вважає, що оскільки зобовязання забезпечено іпотекою двокімнатної квартири; 46 по вул..Морозова, 27 в м.Бердянськ, зазначений борг необхідно визнати особистим борговим зобовязанням відповідача перед ПАТ ПриватБанк, зобовязавши його надати інший предмет іпотеки та припинити її зобовязання за договором іпотеки.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на ст.ст. 57, 60, 69-72 Сімейного кодексу України, ст. 372 Цивільного кодексу України.

В судовому засіданні представник позивача за дорученням ОСОБА_5 заявлені вимоги підтримала. Додатково до вказаного в позовній заяві зазначила, що за всіма кредитними договорами, крім договору № 366/704851 від 10.05.07 року, укладеного з ВАТ АБ Бізнес Стандарт, виконавчі документи знаходяться на виконанні у виконавчій службі. Визнала, що автомобіль МАZDА 6, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1 був у дорожньо-транспортній пригоді та отримав пошкодження. Власницею трикімнатної квартири АДРЕСА_6 була бабуся позивачки ОСОБА_6, яка бажала подарувати квартиру онуці. Вказує, що договір купівлі-продажу квартири фактично є договором дарування. Двокімнатна квартира АДРЕСА_5 придбана за договором купівлі-продажу, квартира зареєстрована за позивачем та передана в іпотеку банку. Нежитлова будівля по вул..Мазіна, 50б в м.Бердянськ є власністю ОСОБА_1, як фізичної особи-підприємця, оскільки цільове призначення будівлі майстерня, а відповідач не є підприємцем. Пояснила, що кошти, отримані за кредитними договорами, фактично використав ОСОБА_2 для ведення підприємницької діяльності. ОСОБА_1 хоча й зареєстрована як підприємець, проте фактично діяльність не вела.

Представник відповідача за дорученням ОСОБА_7 в судовому засіданні 08 лютого 2012 року позовні вимоги не визнав. В судовому засіданні 02 квітня 2012 року позов визнав частково в частині визнання за відповідачем права власності на автомобіль та в частині визнання права власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_5 та на нежитлову будівлю по вул..Мазіна, 50б в м.Бердянськ. Вважає, що в такому випадку на трикімнатну квартиру АДРЕСА_7 повинно бути визнано право власності за ОСОБА_2. Вказує, що ОСОБА_1 намагається уникнути сплати зобовязань за кредитними договорами. Зазначив, що автомобіль МАZDА 6, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1 був у дорожньо-транспортній пригоді та отримав пошкодження. Автомобіль фактично вважається знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту становить більше його остаточної вартості. Надав суду звіт дослідження транспортного засобу. Визнав, що за всіма кредитними договорами, крім договору №366/704851 від 10.05.07 року, укладеного з ВАТ АБ Бізнес Стандарт, заборгованість стягнута за рішеннями судів з відповідачів в солідарному порядку та виконавчі документи знаходяться на виконанні у виконавчій службі. В звязку з цим суд не має права розподіляти борги при вирішення даного спору.

Представник ПАТ Креді ОСОБА_3 Банкза дорученням ОСОБА_8 просить в задоволенні вимог, що стосуються банку, відмовити. Зазначив, що ОСОБА_1 дійсно уклала 10 травня 2007 року кредитний договір з банком та отримала кошти, квартира АДРЕСА_8 знаходиться в іпотеці в забезпечення зобовязань за даним кредитним договором. ОСОБА_2 також виступає як поручитель в забезпечення даного зобовязання. Вказує, що вирішення питання щодо порядку виконання зобовязань та предявлення вимоги, є правом кредитора.

Аналізуючи докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст. 20, 57, 60, 61, 68, 70, 71 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його загодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності , може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ст.ст. 572, 574 - 579, 583 - 585, 589 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Предметом застави може бути будь-яке майно, що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню. Застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку, встановлених законом. Майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу за згодою усіх співвласників. Предмет застави може бути замінений лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). У договорі застави визначаються суть, розмір і строк виконання зобовязання, забезпеченого заставою, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору. Право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення. У разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.ст. 3, 17 Закону України Про іпотеку іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обовязки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобовязання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на передмет іпотеки; визнання предмету іпотеки недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 20 вересня 2003 року. За час шлюбу народилася донька ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначене підтверджено свідоцтвами про одруження та про народження дитини.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано за рішенням Бердянського міськрайонного суду від 22 листопада 2010 року (справа № 2-9357/2010, рішення набрало чинності 03.12.10 року).

Відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 28 грудня 2005 року та посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_10 (реєстр.№ 2261), ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_1 купила трикімнатну квартиру № 112 в житловому будинку № 21 по вул.Морозова в м.Бердянськ.

Згідно кредитного договору № 366/704851 від 10 травня 2007 року, укладеного між АТ Індустріально-експортний банк(правонаступник ПАТ Креді ОСОБА_3) та ОСОБА_1, банк надав позичальнику кредит у сумі 38500 доларів США зі сплатою 12,8% річних на строк до 08 травня 2017 року.

В забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором між ОСОБА_1 та АТ Індустріально-експортний банк(правонаступник ПАТ Креді ОСОБА_3) 10 травня 2007 року укладено договір іпотеки житлового приміщення. Договір посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_11 (реєстр. № 968). За вказаним договором ОСОБА_1 передала в іпотеку належну їй квартиру АДРЕСА_6.

Судом також встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, укладеного 18 травня 2007 року та посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_11 (реєстр.№1086), ОСОБА_1 купила нежитлову будівлю в м.Бердянськ по вул.Мазіна, 50б.

Відповідно до кредитного договору № КФ(11)96-07 від 17 серпня 2007 року, укладеного між АБ ТАС-Бізнесбанк(правонаступник ПАТ Акціонерний банк Бізнес Стандарт) та ОСОБА_1, банк надав позичальнику кредит у сумі 25000 доларів США зі сплатою 14% річних на строк не пізніше 16 серпня 2017 року.

В забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором між ОСОБА_1 та АБ ТАС-Бізнесбанк(правонаступник ПАТ Акціонерний Банк Бізнес Стандарт) 17 серпня 2007 року укладено іпотечний договір. Договір посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_10 (реєстр. № 1382). За вказаним договором ОСОБА_1 передала в іпотеку належну їй нежитлову будівлю в м.Бердянськ по вул..Мазіна, 50б.

Згідно кредитно-заставного договору № ZРВNАА00004229 від 14 квітня 2008 року, укладеного між ЗАТ КБ ПриватБанк(правонаступник ПАТ КБ ПриватБанк), ОСОБА_2, як позичальником, та ОСОБА_1. О.С., як майновим поручителем, банк надав позичальнику кредит у сумі 18135,79 доларів США зі сплатою 15,84% річних на строк по 13 квітня 2011 року. Кредит наданий для придбання транспортного засобу: автомобілю МАZDА 6, 2003 року випуску, який є предметом застави за даним договором.

Відповідно до кредитного договору № 014/17-22/533 від 21 червня 2007 року укладеного між ВАТ ОСОБА_4 Аваль(правонаступник ПАТ Райффайзенбанк Аваль) та ОСОБА_1 , банк надав позичальнику кредит в сумі 12000 доларів США зі сплатою 23% річних на строк по 20 червня 2009 року.

Згідно договору купівлі-продажу, укладеного 29 листопада 2005 року та посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_10 (реєстр.№ 2000), ОСОБА_1 купила двокімнатну квартиру № 46 в житловому будинку № 27 по вул.Морозова в м.Бердянськ.

Відповідно до кредитного договору № ZРВNGА від 04 серпня 2008 року, укладеного між ЗАТ КБ ПриватБанк(правонаступник ПАТ КБ ПриватБанк) та ОСОБА_2, банк надав позичальнику кредит у сумі 52150,63 долари США зі сплатою 15% річних на строк по 04 серпня 2018 року.

В забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ Приватбанк(правонаступник ПАТ КБ ПриватБанк) 04 серпня 2008 року укладено договір іпотеки. Договір посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_11 (реєстр. № 2345). За вказаним договором ОСОБА_1 передала в іпотеку належну їй двокімнатну квартиру АДРЕСА_9.

Судом також встановлено, що в звязку з невиконанням умов кредитних договорів, зокрема, непогашення в установлені строки заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитом, за кредитними договорами: № 014/17-22/533 від 21 червня 2007 року, ZРВNАА00004229 від 14 квітня 2008 року, № ZРВNGА від 04 серпня 2008 року та № КФ(11)96-07 від 17 серпня 2007 року видано виконавчі документи та стягнення заборгованості проводиться Державною виконавчою службою. Зазначене підтверджується наданими копіями рішень Бердянського міськрайонного суду, а також визнано сторонами в судовому засіданні та відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що спірне майно, а саме: трикімнатна квартира АДРЕСА_4; двокімнатна квартира АДРЕСА_10, нежитлова будівля по вул.Мазіна, 50б в м.Бердянськ та автомобіль МАZDА 6, 2003 року випуску, є спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1, оскільки зазначене майно набуте ними за час перебування в шлюбі. Доказів в підтвердження обставини, що зазначене майно набуте ОСОБА_2 або ОСОБА_1 до шлюбу або за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування або за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто, суду не надано. Про складнощі в отриманні доказів або про витребування доказів судом в порядку ст. 137 ЦПК України не заявлено.

Покази свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в підтвердження обставини, що квартиру АДРЕСА_4 бабуся позивача ОСОБА_6 бажала подарувати онуці ОСОБА_1, суд не приймає до уваги, оскільки договір купівлі-продажу спірної квартири від 28 грудня 2005 року на час розгляду справи є чинним. Вимоги про визнання правочину недійсним або удаваним правочином позивачем до початку розгляду справи по суті не заявлені.

Вирішуючи питання про поділ спірного майна, суд приходить до наступного.

Транспортний засіб автомобіль МАZDА 6, 2003 року випуску, є неподільною річчю, зазначена обставина визнається судом загальновідомою та відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК не підлягає доказуванню. Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 11 серпня 2009 року та звіту № 000261 від 25 серпня 2009 року спірний автомобіль має механічні пошкодження, а вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 212135,24 грн., що більше його ринкової вартості 131870,08 грн.. Зобовязання за кредитно-заставним договором № ZРВNАА00004229 від 14 квітня 2008 року не виконано, застава не припинена. Про визнання договору застави недійсним вимоги не заявлено.

Позивачем також не надано докази в підтвердження обставини, що спірне нерухоме майно: трикімнатна квартира та двокімнатна квартира не може бути поділені в натурі між співвласниками. Згода відповідача на отримання грошової компенсації частини вартості квартир не надана. Відповідні грошові суми на депозитний рахунок суду позивачем також не внесені.

Вирішуючи питання щодо визнання за позивачем права власності на нежитлову будівлю № 50б по вул.Мазіна в м.Бердянськ, як на майно фізичної особи-підприємця, суд приходить до висновку, що зазначене нерухоме майно придбане ОСОБА_1 18 травня 2007 року за цивільно-правовою угодою, в якій вона виступала як фізична особа, а не як підприємець. Доводи позивача про те, що оскільки нежитлова будівля визначена в технічному паспорті як майстерня, то вона повинна належати їй, суд не приймає до уваги, оскільки позивачем не надано доказів в підтвердження обставин, що вказану нежитлову будівлю ОСОБА_1 використовувала у своїй професійній діяльності, як підприємець. Вказані доводи суперечать зазначенням позивача в заяві та поясненням представника позивача в судовому засіданні про те, що ОСОБА_1 не займалася підприємницькою діяльністю та як фізична особа-підприємець була зареєстрована формально.

Крім цього, спірне нерухоме майно є майном, яке надано в заставу в забезпечення зобовязань за кредитними договорами. Застава є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Виходячи з наданих доказів, суд приходить до висновку, що боргові зобовязання, які є основними зобовязаннями, боржниками порушені. Кредитори, як іпотекодержателі мають право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

Виходячи з викладеного, в задоволенні позовних вимог в частині припинення права спільної сумісної власності та визнання права власності за позивачем на нерухоме майно та за відповідачем - на транспортний засіб, належить відмовити.

В звязку з цим не підлягають задоволенню вимоги щодо зменшення зобовязання ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 на суму 223005,00 грн., яка є різницею між вартістю двокімнатної квартири та вартістю автомобілю.

Вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача Ѕ частини боргового зобовязання за кредитним договором № КФ(11)96-07 від 17 серпня 2007 року в сумі 99577,52 грн. та Ѕ частини боргового зобовязання за кредитним договором № 014/17-22/533 від 21.06.07 року в сумі 36222,51 грн., також не підлягають задоволенню.

Так, відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду від 25 серпня 2009 року (справа № 2-4279/2009) з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно стягнуто на користь ВАТ АБ Бізнес Стандартзаборгованість у розмірі 197205 грн. 03 коп, а також витрати з оплати судового збору в сумі 1700 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 250 грн.. Всього 199155,03 грн.. Отже, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача половину вказаної суми (199155,03 : 2 = 99577,52).

Відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду від 27 жовтня 2009 року (справа № 2-3565/2009) з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно стягнуто на користь ВАТ ОСОБА_4 Аваль заборгованість у розмірі 71698 грн. 04 коп, а також судові витрати в сумі 746,98 грн.. Всього 72445,02 грн.. Отже, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача половину вказаної суми (72445,02 : 2 = 36222,51).

Суду не надано докази в підтвердження обставини, що рішення судів виконані та зазначені суми виплачені саме ОСОБА_1.

Вимоги позивача в частині припинення зобовязань ОСОБА_1 за договором іпотеки від 04.08.08 року укладеним в забезпечення кредитного договору №ZРВNGА від 04.08.08 року та в частині зобовязання ОСОБА_2 надати інший предмет іпотеки ПАТ КБ ПриватБанкзамість двокімнатної квартири АДРЕСА_9 також не підлягають задоволенню, оскільки згода іпотекодержателя на таку заміну не надана та зобовязання, забезпечене заставою, не виконано. Застава є дійсною. Про визнання договору іпотеки недійсним вимоги не заявлено.

Щодо заявлених вимог про визнання особистим борговим зобовязанням ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 366/704851 від 10.05.07 року (ПАТ Креді ОСОБА_3), за кредитно-заставним договором № ZРВNАА00004229 від 14.04.08 року (ПАТ КБ ПриватБанк) та за кредитним договором № ZРВNGА від 04.08.08 року (ПАТ КБ ПриватБанк), суд приходить до наступного.

По суті заявлених вимог позивач просить винести рішення, яким провести заміну боржника у зобовязанні.

Відповідно до ст.ст. 520, 521 ЦК України боржник у зобовязанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Форма правочину щодо заміни боржника у зобовязанні визначається відповідно до положень статті 531 цього Кодексу.

Статтею 531 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни боржника у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, обовязок за яким передається новому боржнику.

Виходячи з наведеного, враховуючи відсутність доказів в підтвердження згоди кредиторів на заміну боржника у зобовязаннях за кредитними договорами, в задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3-6, 11, 27, 31, 57-64, 131, 137, 88, 212-215, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 372, 520, 521, 531, 572, 574, 575, 576, 577, 578, 579, 583, 584, 585, 589 ЦК України, ст.ст. 20, 57, 60, 61, 68, 70, 71 СК України, ст.ст. 3, 17 Закону України Про іпотеку, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В.Парій