Справа № 22-ц-1599/12 Головуючий у 1 інстанції: Андрейків Ю.Я.
Провадження № 22-ц/1390/1599/12 Доповідач в 2-й інстанції: Монастирецький Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2012 року Колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Мацея М.М., Бакуса В.Я.,

секретаря Мариняк О.І.,

з участю ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРЛАН+"на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 липня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ТзОВ "Орлан+"про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої дією джерела підвищеної небезпеки, що спричинило смерть фізичної особи, -

в с т а н о в и л а:

17.03.2011 року позивачка ОСОБА_3 у своїх інтересах та неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_6 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який 08.07.2011 р. уточнила, у якому просила стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду в розмірі 400 000 грн. по 100 000 грн. кожному, та шкоду їм -ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_6 - дітям загиблого - кожному щомісячно у розмірі 353 (триста п"ятдесять три) гривні 43 копійки до досягнення ними вісімнадцятирічного віку.

В позові посилається на те, що 15.12.2010 року близько 19 години на автодорозі Стрий - Чернівці поблизу с. Фалиш Стрийського району Львівської області водій ОСОБА_7, керуючи автобусом „БАЗ-А07914" р.н. НОМЕР_1, що належить „Райфазен лізінг Аваль", яким володіє ТзОВ „Орлан+", рухаючись в напрямку м. Стрий, скоїв наїзд на її чоловіка - пішохода ОСОБА_8, який від отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень помер на місці пригоди. За фактом даної події слідчим ВР ДТП СУ ГУМУС України у Львівській області 24.12.2010 року було винесено постанову про відмову у порушені кримінальної справи на підставі ст. 6 п. 2 КПК України. ТзОВ „Орлан+" володіє автобусом „БАЗ-А07914" р.н. НОМЕР_1, що підтверджується тимчасовим реєстраційним талоном НОМЕР_2, тобто є володільцем джерела підвищеної небезпеки. ОСОБА_7 на момент скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з ТзОВ „Орлан+". Вона - ОСОБА_3 є дружиною загиблого - ОСОБА_8, а ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_6 - діти загиблого. Вона зазнала моральних страждань в звязку із несподіваною втратою коханого чоловіка, з яким прожила понад 18 років, що призвело до порушення її нормальних життєвих звя'зків, зруйновано благополучне сімейне життя, її сім'я без чоловіка та батька стала неповноцінною. Розмір завданої безпосередньо їй моральної шкоди оцінює в 100 000 гривень. Визначаючи вказаний розмір моральної шкоди, виходить з того, що по тривалості її душевні страждання є пожиттєвими, оскільки втрату чоловіка вона не зможе забути до дня своєї смерті, виходячи з неможливості поновлення понесених втрат немайнового характеру та враховуючи те, що вона залишилась одна виховувати трьох дітей, а відтак удвічі збільшується необхідність витрат її зусиль на їх духовне виховання та матеріальне забезпечення в подальшому, а тому просить позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан +"в користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень кожному.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан +"в користь ОСОБА_3 2 000 (дві тисячі) гривень витрат на правову допомогу.

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Орлан+"відшкодувати шкоду дітям загиблого ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 кожному щомісячно у розмірі 353 (триста п"ятдесть три) гривні 43 копійки до досягнення ними вісімнадцятирічного віку, а в разі навчання до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ними двадцяти трьох років.

В решті позову відмовлено.

Рішення суду оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю "ОРЛАН+".

В апеляційній скарзі зазначає, що наїзд на пішохода ОСОБА_8 було здійснено через його необережність і вина в діях водія відсутня, відповідно у них відсутній обов'язок по відшкодуванню шкоди. Крім того, зазначають, що судом, в порушення вимог ст. 33 ЦПК України, не залучено в якості співвідповідача ПАТ "Страхова група "ТАС"та в порушення норм матеріального і процесуального права ухвалено незаконне рішення.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову.

Відповідач повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення йому рекомендованого поштового відправлення (а.с. 87), в судове засідання апеляційної інстанції не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив, матеріалів справи достатньо для розгляду справи у його відсутності.

Вислухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Задовольняючи частково позов, у судовому засіданні першої інстанції встановлені наступні юридично значимі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з постанови про відмову відносно ОСОБА_7 у порушенні кримінальної справи на підставі ст. 6 п. 2 КПК України від 24.12.2010 р. за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України, водій ОСОБА_7 на автодорозі сполученням Стрий-Чернівці, поблизу села Фалиш Стрийського району Львівської області, керуючи маршрутним таксі „БАЗ-А07914" р.н. НОМЕР_1, вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_8 жителя АДРЕСА_1, який від отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень помер. Причиною ДТП стали дії пішохода ОСОБА_8 (а.с. 7).

Згідно дорожнього листа від 15.12.2010 р., виданого ТзОВ "Орлан+"водію ОСОБА_7, маршрут руху полягав Стрий-Лисовичі (а.с. 8).

Згідно тимчасового реєстраційного талону серії НОМЕР_2, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автобус марки БАЗ, модель А079, р.н. НОМЕР_1, належить на праві власності ТзОВ "Орлан+"(а.с. 9).

Як встановлено міськрайонним судом ОСОБА_7 на момент ДТП перебував у трудових відносинах з ТзОВ „Орлан+", яке є володільцем джерела підвищеної небезпеки - автобуса „БАЗ-А07914" р.н. НОМЕР_1.

У відповідності з ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно п. 2 ст. 1167 ЦК моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно п. 2 ст. 1168 ЦК моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

З свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 24.10.1992 р. ОСОБА_3 одружилась з ОСОБА_8, тобто є дружиною загиблого (а.с.11).

Відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 був померлий ОСОБА_8 (а.с. 12, 13, 14).

Нормою ч. 1 п. 1 ст. 1200 ЦК України передбачено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років).

Син ОСОБА_8 -ОСОБА_4 є учнем другого курсу Стрийського вищого професійного училища № 8 і не досяг 23-річного віку, що підтверджується довідкою навчального закладу ВПУ № 8 від 09.02.2011 р. № 39 (а.с. 18). У разі смерті годувальника дітям загиблого шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з врахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди.

Згідно довідки № 14 від 9.02.2011 ДП ДАК „Хліб України" Стрийський комбінат хлібопродуктів № 2 (а.с. 17) зарплата ОСОБА_8 за вересень, жовтень, листопад 2010 року склала 4 241 гривня 12 копійок, тобто його середньомісячний заробіток складав 1 413 гривень 71 копійку. На утриманні ОСОБА_8 знаходилось троє неповнолітніх дітей. Тобто частка яка припадала на кожного з них складала 353 гривні 43 копійки, а отже позовні вимоги в цій частині стосовно проведення щомісячних виплат дітям померлого в зазначених розмірах, міськрайонний суд вірно вважав задовольнити.

Позивачка уточнила позовні вимоги та зменшила вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди на суму 3 938 грн. з тих підстав, що ТзОВ „Орлан+" надало поліс № ВЕ 8136658 від 03.12.2010 року обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у відповідності до якого ТзОВ „Орлан+" застрахувало свою цивільну відповідальність в ПАТ „Страхова Група „ТАС" і ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров"ю (матеріальну шкоду) на одного потерпілого складає сто тисяч гривень, тобто матеріальну шкоду заподіяну смертю її чоловіка під час ДТП має відшкодовувати Приватне акціонерне товариство "Страхова Група "ТАС", куди вона має звернутись з відповідною заявою, і лише у разі їх відмови звернутись до суду, а тому суд першої інстанції підставно прийняв часткову відмову від позовних вимог на суму матеріальної шкоди розміром 3 938 грн.

В статті 1187 ЦК України дано визначення джерела підвищеної небезпеки, а саме джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В Статуті ТзОВ "Орлан+" (а.с. 37-45) в розділі 2 п. 2.1 передбачено надання транспортних послуг. Як уже встановлено судом, ОСОБА_7 на момент ДТП перебував у трудових відносинах з ТзОВ „Орлан+", яке є володільцем автобуса „БАЗ-А07914" р.н. НОМЕР_1, а тому посилання представника відповідача на те, що під час ДТП вини водія та ТзОВ „Орлан+" не було, а тому відсутні підстави стягнення моральних збитків, є недостатньо аргументовані та підставно не взяті судом першої інстанції до уваги .

Міськрайонний суд, задовольняючи частково моральну шкоду, правильно вважав за необхідне прийняти до уваги те, що ОСОБА_3 зазнала моральних страждань у зв'язку із несподіваною втратою чоловіка, з яким прожила понад 18 років, що призвело до порушення її нормальних життєвих звязків, зруйновано благополучне сімейне життя, її сімя без чоловіка та батька стала неповноцінною. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що по тривалості її душевні страждання є пожиттєвими, оскільки втрату чоловіка вона не зможе забути, виходячи з неможливості поновлення понесених втрат немайнового характеру та враховуючи те, що вона залишилась одна виховувати трьох дітей, а відтак удвічі збільшується необхідність витрат її зусиль на їх виховання та матеріальне забезпечення в подальшому. Також суд, задовольняючи частково моральну шкоду, вважав за необхідне прийняти до уваги і те, що діти загиблого зазнали моральних страждань в зв'язку з несподіваною втратою батька, у них порушились їхні нормальні життєві зв'язки, зруйноване благополучне сімейне життя, їх сім'я без батька стала неповноцінною, по тривалості душевні страждання дітей є також пожитєвими.

Суд першої інстанції, з огляду на обставини загибелі ОСОБА_8, враховуючи фізичний біль та душевні страждання позивачів, керуючись вимогами розумності та справедливості, вірно визначив моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. кожному.

Колегія суддів погоджується з такими висновками міськрайонного суду.

При встановленні зазначених вище обставин судом не було порушено норми процесуального та матеріального права.

Будь яких інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, відповідачем не представлено.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно дослідив і оцінив обставини у справі, подані сторонами докази та правильно визначив характер спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Рішення відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч. 1 п. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст. 313, ч. 1 п. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРЛАН+"відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду м. Львова від 22 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Монастирецький Д.І.

Судді: Мацей М.М.

Бакус В.Я.