ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1008/3726/12
Провадження № 2/1008/1665/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2012 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Медведєва К.В.,

при секретарі - Савчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про застосування наслідків нікчемного правочину та стягнення коштів в сумі 24.989,90 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить стягнути з ТОВ «Авто Просто» на його користь 24989,90 грн., сплачених за нікчемною угодою № 372314 від 26.09.2011року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.09.2011року між ним та ТОВ «Авто Просто» було укладено угоду № 372314 з додатками, предметом якої є надання учаснику (позивачу) послуг системи «Авто Так», спрямованих на придбання автомобіля через ТОВ «Авто Просто», базуючись на принципі взаємодопомоги учасників послуг вказаної системи придбання автомобілів у групах. Дана угода була укладена з метою придбання легкового автомобіля вартістю 82064,00 грн. Всього позивачем було сплачено платежів за вказаним договором на загальну суму 24989,90 грн. за для отримання автомобіля. Позивач вважає, що при укладенні зазначеної угоди ТОВ «Авто Просто» у порушення вимог п. 2 ч. 1, п. 7 ч. 3, ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» використало нечесну підприємницьку практику, що вводить споживачів в оману зокрема таку, як утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем оскільки система купівлі автомобіля, передбачена в угоді, полягає лише в залученні коштів учасників, без залучення коштів відповідача. Тому з огляду приписів ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», ч. 2 ст. 215 ЦК України вважає даний правочин нікчемним та просить стягнути з відповідача сплачені ним кошти в сумі 24989,90 грн.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, направив суду письмове заперечення проти позовних вимог, яке обґрунтовує тим, що вимоги позивача безпідставні, а угода, укладена з ним, повністю відповідає діючому законодавству України.

Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

26 вересня 2011 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Просто» укладено угоду № 372314 з додатком № 1 анкетні дані учасника системи та перелік платежів з зазначенням їх розміру, які позивач повинен здійснити та додаток № 2 правила функціонування системи придбання у групах «Авто Так», предметом якої є надання учаснику системи «Авто Так», послуг, спрямованих на придбання автомобіля у групі через ТОВ «Авто Просто» (а.с. 3-10). Дана угода була укладена з метою придбання автомобіля за ціною 82064,00грн.

Згідно умов укладеної угоди, а також п.п. 3, 17, 19, 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач виступає виконавцем певних послуг, зазначених у ст. 1 угоди, а позивач є їх споживачем.

Аналізуючи умови укладеної між сторонами угоди та додатків до неї, суд дійшов висновку, що у їх умовах наявне відображення дії пірамідальної схеми під назвою «система придбання у групах «Авто Так». Дія її полягає у створенні груп покупців (розділ 1 визначення термінів додаток № 2 до угоди), залученні до кожної із таких груп певної кількості споживачів шляхом укладання угод з кожним із них (п. 1.4 ст. 1 додаток № 2 до угоди), створенні фондів груп виключно за рахунок сплати щомісячних внесків кожним із учасників групи без вкладення власних коштів товариства (розділ 1 визначення термінів п. 1.2 ст. 1, п. 4.3 ст. 4 додатку № 2 до угоди) та подальшого надання права на отримання автомобіля учасникам відповідно до здійснених ними внесків до спільного фонду, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності системи «Авто Так».

З правил функціонування системи придбання у групах «Авто Так» прослідковується як порядок проведення асигнаційних актів у кожній групі так і порядок розподілу права на отримання автомобіля між учасниками групи, за змістом яких вбачається, що таке право отримують учасники, які сплатили більшу, ніж інші, кількість щомісячних внесків до фонду групи. При цьому, відповідач гарантує надання таким учасникам лише права на отримання автомобіля (ст. 2 угоди), а не самого автомобіля, передача якого згідно ст. 8 додатку № 2 до угоди покладається на виробника та/або імпортера та/або дистриб'ютора з посиланням на угоди між останніми та ТОВ «Авто Просто», зміст яких споживачеві невідомий. Із зазначеної договірної норми вбачається жорсткий перелік зобовязань для учасника, який отримав право на отримання автомобіля, при невиконанні хоча б одного із них, включаючи строки надання відповідних гарантій з боку учасника, право на отримання автомобіля відповідачем анулюється. Натомість ніяких гарантій передачі автомобіля учаснику системи з боку ТОВ «Авто Просто» договірні умови не містять, тим самим зводячи зобовязання відповідача, передбачені угодою, лише до забезпечення отримання учасником права на отримання автомобіля.

Таким чином позивач як учасник системи «Авто Так» сплачував кошти до фонду групи (копії квитанцій про сплату додані до матеріалів справи), до якої його було залучено відповідачем, за можливість одержання права на купівлю автомобіля, а не за сам автомобіль, надання якого відповідач не гарантує. А ТОВ «Авто Просто» без залучення власних коштів формувало групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на купівлю автомобіля одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності системи «Авто Так».

Наведені положення укладеної між сторонами угоди підтверджують, що відповідачем було використано пірамідальну схему, яка є різновидом нечесної підприємницької практики, що вводить споживача в оману, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів такої системи, а не за рахунок продажу або споживання продукції, включеної до умов угоди. Позивач сплачував до фонду групи фактично лише за можливість одержання права на купівлю автомобіля, яке надається не за рахунок відповідача, а за рахунок залучення інших споживачів і їх коштів до такої ж схеми. За умовами угоди право на отримання автомобіля позивачем залежить від кількості внесення коштів іншими учасниками системи «Авто Так», а розподіл фонду групи учасників системи проходить по пірамідальній схемі, тобто отримання товару одним із учасників групи можливе лише у разі накопичення достатніх фінансових ресурсів шляхом залучення коштів інших учасників групи без інвестування товариством власних коштів. В подальшому учасник системи, який отримав товар, продовжує сплачувати внески, які фактично компенсують кошти іншим учасникам системи, тобто один учасник системи за свої власні кошти оплачує товар іншому учаснику системи. При цьому, на учасників системи окрім фінансування фондів, що складаються з їх коштів, покладається й обовязок оплати послуг ТОВ «Авто Просто» з організації та функціонування системи, яка, таким чином, працює виключно на коштах споживачів.

Всього на виконання вказаної угоди позивачем сплачено 24989,90 грн., що підтверджується доказами, які є в матеріалах справи як надані позивачем так і відповідачем.

Законом України N 3462-VI від 02.06.2011 (який набув чинності 08.01.2012 р.) статтю 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" доповнено п. 11-1, згідно якого адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

Отже, законодавець вказаним доповненням визнав, що така послуга, яка надавалася відповідачем позивачеві, є фінансовою послугою.

Зміст системи придбання в групах полягає в тому, що компанія всім учасникам пропонує кредит за умови обовязкових попередніх внесків, розмір та строки яких необмежені, а право на отримання товару треба виграти. Розвиток таких схем можливий тільки за умови постійного притоку нових коштів. Це має ознаки фінансових пірамід та спотворює систему кредитування.

Відповідно до абз. 2, 3 п. 3.2. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України одним із фундаментальних принципів приватноправових відносин є принцип свободи договору, закріплений у пункті 3 статті 3 Цивільного кодексу України. Разом з тим зазначена свобода є обмеженою - межі дії цього принципу визначаються критеріями справедливості, добросовісності, пропорційності, розумності. Конституційний Суд України виходить також з того, що держава сприяє забезпеченню споживання населенням якісних товарів (робіт, послуг), зростанню добробуту громадян та загального рівня довіри в суспільстві. Разом з тим споживачу, як правило, об'єктивно бракує знань, необхідних для здійснення правильного вибору товарів (робіт, послуг) із запропонованих на ринку, а також для оцінки договорів щодо їх придбання, які нерідко мають вид формуляра або іншу стандартну форму (частина перша статті 634 Цивільного кодексу України). Отже, для споживача існує ризик помилково чи навіть унаслідок уведення його в оману придбати не потрібні йому кредитні послуги. Тому держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб'єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» заборонено нечесну підприємницьку практику, яка включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману.

Згідно із п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняються як такі, що вводять в оману, зокрема, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції.

Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

На підставі викладеного, суд вважає, що угода, укладена між позивачем та відповідачем, здійснена з використанням нечесної підприємницької практики, та спрямована на утворення, експлуатацію, сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції.

Отже, діяльність відповідача підпадає під ознаки п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», і відповідно до ч. 6 статті 19 вказаного Закону угода, укладена між позивачем та відповідачем, є недійсною (зазначена правова позиція відображена в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10-729/0/4-12 від 28.05.2012).

Суд, виходячи з приписів ч. 2 ст. 214, ст. 360-7 ЦПК України, враховує правові висновки Верховного Суду України викладені в постанові останнього від 23.05.2012 року (реєстраційний № рішення в ЄДРСР 24528561), та вважає, що оскільки позивач сплачував кошти не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару, відповідач без залучення власних коштів формував групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на купівлю товару одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності системи «Авто Так», то угода, укладена між позивачем та відповідачем, порушує права позивача, а діяльність відповідача з реалізації системи «Авто Так» є такою, що вводить споживача в оману.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а кожна із сторін такого правочину зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, тому вимога позивача про стягнення на його користь з відповідача сплачених за угодою коштів в розмірі 24989,90 грн. відповідає вимогам закону та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» ст.ст. 202, 215-216, 626 ЦК України, ст. 10, 11, 57, 60, 61, 212, 213, 215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про застосування наслідків нікчемного правочину та стягнення коштів в сумі 24.989,90 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» грошові кошти в розмірі 24.989 (двадцять чотири тисячі девятсот вісімдесят девять) грн. 90 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» в дохід держави 249,89 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя К.В. Медведєв