Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 0904/1719/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2012 року ОСОБА_1

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі : головуючого - судді Юсип І.М.

секретаря Король I.JI.

з участю позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зобов'язання повернути будівельні матеріали,-

встановив:

23.08.2012року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_4 про зобов'язання повернути будівельні матеріали. Просить зобовязати її сина, ОСОБА_4 повернути їй будівельні матеріали, а саме шість дощок сороківки з ялиці довжиною 5м.. двері від стодоли, дерево-шиферне покриття, яке складається з 30 листів шиферу, 3 платвів довжиною 5м., 4 крокви довжиною 10,6м. та 16 латів довжиною 5м., - судові витрати по справі покласти на відповідача.

11.10.2012року позивач збільшив свої позовні вимоги та просить зобов'язати її сина, ОСОБА_4 повернути їй будівельні матеріали, а саме шість дощок сороківки з ялиці довжиною 5м. загальною вартістю 375грн., двері від стодоли, дерево-шиферне покриття, яке складається з 30 листів шиферу, шість платвів довжиною 5м. вартістю 750 грн.. 16 кроквів довжиною 10м. загальною вартістю 300 грн., 16 латів довжиною 5м. вартістю 250 грн.. штахетну огорожу вартість 2077 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю.Позивач суду пояснила, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. 2. Галицького району в будинку, який належить їй на праві приватної власності. Разом з нею проживає її син. ОСОБА_4 зі своєю сім'єю, яка складається із дружини та двох дочок. За час проживання в одному будинку з нею, відповідач в 2008 році здійснив самовільну прибудову до стодоли, а саме гараж з її будівельних матеріалів, загальною площею 35,4м.кв. Даний гараж був побудований без будь-яких дозволів, а нещодавно в кінці літа його розібрав та використані будівельні матеріали, які належали позивачу привласнив. А саме забрав у неї шість дощок сороківки з ялиці, двері від стодоли, дерево-шиферне покриття 30 листів, три платви. чотири крокви та 16 латів, перераховані матеріали були в добротному стані. Ці факти можуть підтвердити, як сусіди, які живуть поряд, так і другий син та секретар сільської ради, оскільки син, ОСОБА_4 добровільно повернути її майно відмовляється змушена була звернутися до суду. На підтвердження цього є накладні та квитанції про купівлю будівельних матеріалів. Окрім, цього вона неодноразово зверталася в Галицький відділ внутрішніх справ, щодо крадіжки будівельних матеріалів, а саме дошки, шиферу та інших матеріалів. Оскільки вона затратила кошти на закупку будівельних матеріалів, які є її власністю, будь-якої згоди на використання вказаних матеріалів вона відповідачу по справі не давала, тому просить прийняти відповідне рішення та повернути кошти за використані ОСОБА_4 матеріали, які ним були знищені та збудовано самовільно гараж.

Відповідач позову не визнав і пояснив, що він дійсно разом зі своєю сім'єю проживав в будинку, який належить його матері, ОСОБА_2. в період з 2001 року по 2008 рік побудував за власний кошт гараж для зберігання автомобіля, на придбання матеріалів витратив власні кошти підтвердження цьому є рахунки. На гой час в них були добрі стосунки, проте з часом виникли неприязні стосунки, часті сварки, в результаті яких мати повідомила інспекцію держархбудконтролю про факт самовільного будівництва. Внаслідок чого був складений припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері будівництва і надано термін для знесення самочинного будівництва чи виготовлення відповідних документів. Оскільки його мати. ОСОБА_2 настоювала на знесені цього гаражу, він пригнав трактор та за його допомогою зруйнував гараж, а все сміття вивіз на сміттєзвалище, оскільки добротних матеріалів для подальшого використання не залишилося. Більшість перелічених в позові будівельних матеріалів взагалі ним не використовувалися, а відтак він їх не брав. В наявності у кього залишились тільки шифере покриття та штахетна огорожа які він придбав на власні коштиа тому вважає, що позов поданий безпідставно і просив позивачу відмовити.

Заслухавши в судовому засіданні доводи позивача та представника позивача, заперечення відповідача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 1166 ч.І ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що позивачу, ОСОБА_2 належить домоволодіння на праві приватної власності, що підтверджується з копій витягу про державну реєстрацію прав та технічного паспорту (а.с.6-9, 29). З накладної №77 від 26.09.2012 року виданої на ОСОБА_2 вбачається, що позивачем були закуплені будівельні матеріали на суму 1675.00 грн.. однак вже після вказаного інциденту, а відтак суд до уваги вказану накладну до уваги не бере (а.с.30). З копій повідомлень з відділу внутрішніх справ Галицького РВ УМВС вбачається, що ОСОБА_2 зверталася по факту сварки щодо крадіжки в неї будівельних матеріалів, їй рекомендовано звернутися в суд (а.с.33-34).

З наданих відповідачем заперечень, копій рахунків, накладної та припису від 03.08.2012 року, вбачається , що відповідачем були закуплені будівельні матеріали, а саме дошка, лата, бруси, які в подальшому використав на будівництво гаражу, який в подальшому відповідно до припису інспекції держархбудконтролю був ним знесений (а.с. 19-21.23).

За наведених обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог частково, тобто зобов'язання ОСОБА_4 повернути ОСОБА_2 будівельні матеріали, а саме 30 листів шиферу. Доказів про придбання інших будівельних матеріалів позивачем суду не надано.

Відповідно до ст. 84 ч.І ЦПК України, витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони.

Оскільки позивач надав суду належно оформлений договір про надання юридичної допомоги та квитанцію про сплату наданої послуги, суд вважає, що позовна вимога, щодо стягнення коштів затрачених позивачем на правову допомогу підлягає задоволенню в розмірі 500 грн.

Окрім того з відповідачі слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору.

На підставі вищевикладеного, ст. 1166 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209.213-215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_4 повернути ОСОБА_2

будівельні матеріали, а саме: 30 листів шиферу.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з відповідача. ОСОБА_4 судові витрати по

справі, а саме 107 гривень 30 коп. сплаченого судового збору та 500 гривень за послуги

адвоката.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду ОСОБА_3-

Франківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня

проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час його

проголошення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з часу його

отримання.

Суддя: ОСОБА_5