Справа № 2-320/12
Провадження № 2/1015/5563/11
РІШЕННЯ

Іменем України

12.06.2012 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нікушина В.В.

при секретарі Василенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми, -

встановив:

У жовтні 2011 року позивачка звернулася до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 04 березня 2009 року між нею та відповідачкою був укладений договір позики, за яким відповідачка отримала в борг в сумі 145 703грн.

При фактичному одержанні вказаної суми відповідачкою була надана розписка від 04.03.2009 року. Отримані кошти відповідачка зобовязувався повернути до 04 травня 2009 року.

Таким чином за відповідачкою рахується заборгованість з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних становить 187 204,92 грн.

На сьогоднішній день гроші їй не повернуті. Тому просив суд стягнути з відповідачки грошові кошти у сумі 187 204,92 грн. та судові витрати у сумі 1820грн.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила. Суду пояснила, що в березні 2009 року відповідачка звернулася до нього з проханням дати в борг грошові кошти. У якості забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 була написана боргова розписка, якою зобовязувалася повернути борг до 04 травня 2009 року. На день розгляду справи в суді ОСОБА_2 кошти не повернула., тому просив суд стягнути на її користь з ОСОБА_2 187 204,92грн.

У судове засідання відповідачка не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 ІДК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (сума позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неподаткового мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

При розгляді справи судом встановлено, що 04 березня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1. позику в розмірі 145 703 грн.

Отримані в борг кошти ОСОБА_2 зобовязувалася повернути до 04 травня 2009 року, що підтверджується власноручно написаною розпискою.

Ст. 526 КЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. ЦК У країни,інших актів цивільного законодавства.

Порушення зобовязання у розумінні ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Су

Оцінюючи подані докази в сукупності суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів, що підтверджують укладення договору позики та неналежне виконання відповідачкою умов договору. Тому позовні вимоги про стягнення суми позики підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

До судових витрат у відповідності до ст. 79 ЦПК України відносяться витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Враховуючи наведене, з відповідачки слід стягнути витрати повязані зі сплатою судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 1046, 1047, 526, 610 ЦК України та ст.ст.88, 208, 213-215, 294 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 187 204,92 грн. (сто вісімдесят сім тисяч двісті чотири гривні.) 92 коп.,

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот грн.) 00 коп., та витрати по сплаті послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120.00грн.(сто двадцять грн.) 00 коп.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи,які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Нікушин