Справа № 1416/5482/12
Номер провадження 2/1416/2679/12
РІШЕННЯ

Іменем України

04 грудня 2012 року Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участі відповідача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.07.2007 між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого з 04.02.2011 є ПАТ «КБ «Надра») та відповідачем було укладено Кредитний Договір № 08/07/02007/980 К 976, відповідно до умов ОСОБА_3 надав відповідачу кредит на споживчі цілі на загальну суму 15 600,00 грн., із розрахунку 3.0% на місяць строком з 16.07.2007 по 15.07.2010, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. Відповідно до ОСОБА_3 відповідач був зобовязаний щомісячно у встановлені строки здійснювати погашення заборгованості за кредитом та сплачувати проценти за користування кредитним коштами.

Оскільки, ОСОБА_1, не виконує належним чином взяті на себе кредитні зобовязання, позивач просив суд стягнути з нього суму заборгованості у розмірі 25 391,57 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялись, в матеріалах справи є заяву, якою позов підтримав просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив не сплачував кредит через фінансову кризу та тяжке матеріальне становище.

Представник відповідача вказала, що в задоволенні позову належить відмовити, оскільки кредитний договір є недійсним, бо укладений під впливом тяжких життєвих умов.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

16.07.2007 між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та відповідачем було укладено Кредитний Договір № 08/07/02007/980 К 976, відповідно до умов ОСОБА_3 надав відповідачу кредит на споживчі цілі на загальну суму 15 600,00 грн., із розрахунку 3.0% на місяць строком з 16.07.2007 по 15.07.2010, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. Відповідно до ОСОБА_3 відповідач був зобовязаний щомісячно у встановлені строки здійснювати погашення заборгованості за кредитом та сплачувати проценти за користування кредитним коштами. З умовами договору ОСОБА_1 був ознайомлений, ним він підписаний.

Відповідно до п. 1.2 Статуту Публічного акціонерного товариства « Комерційний Банк «Надра» воно є правонаступником Відкритого Акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра».

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 18.04.2011, сума заборгованості відповідача складає 25 391,57 грн., а саме: непогашений кредит 12 195,68 грн.; несплачені відсотки 11 528,26 грн.; несплачена пеня за прострочення строків виконання зобовязань 1 307,63 грн.; несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімального необхідного платежу 360,00 грн.

Строк і умови повернення кредиту та сплати відсотків визначені п. 2.1 2.5 ОСОБА_3.

Статтями 525, 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідачем в односторонньому порядку порушені умови зазначеного договору.

Посилання відповідача на тяжкий матеріальний стан не можуть бути сприйняті судом як підстава для звільнення від належного виконання зобовязань за договором. Суд враховує те, що 3 2008 року відповідач взагалі не здійснює жодних платежів в рахунок погашення заборгованості.

Посилання представника відповідача на недійсність правочину не приймається судом, оскільки в судовому порядку кредитний договір недійсним не визнавався, а відтак за змістом ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 4.1 ОСОБА_3 встановлено, що у разі прострочення позичальником строку сплати мінімального необхідного платежу по погашенню кредиту, а також у випадках прострочення строку виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій, у встановлений ОСОБА_3 строк, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Пунктом 4.2 ОСОБА_3 встановлено, що у разі прострочення строку сплати мінімального необхідного платежу по погашенню Кредиту більш ніж на 2 дні Позичальник сплачує Банку фіксований штраф у розмірі 30 грн.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

За змістом ст. 549, 611 ЦК України пеня та штраф є видами цивільно-правової відповідальності за порушення зобовязань.

Невиконання боржником грошового зобовязання з простроченням на 1 день або більше є одним і тим же правопорушенням, яке полягає у невиконанні або неналежному виконанні взятого на себе за договором зобовязання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач просить стягнути з відповідача двічі штрафні санкції у вигляді пені та штрафу за одне й те ж правопорушення, а тому у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу в розмірі 360 грн. належить відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 253,92 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 549, 551 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 15, 212-214 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, 27.01.1982 р. н., народився у м. Миколаєві ідент. код НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість з повернення кредиту, що виникла в період з 16.07.2007 до 18.04.2011, в розмірі 25 391 грн. 57 коп., а саме: 12 195,68 грн. - заборгованість за кредитом, 11 528,26 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 1 307,63 грн. - пеня, в рахунок заборгованості за кредитним договором № 08/12/2007/980-К3785 від 19.12.2007.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення штрафу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» судові витрати у розмірі 253 грн. 92 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв