Справа № 2114/4111/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2012 року

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Черниш О.Л.

при секретарі Литвиновій Ю.В.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

в с т а н о в и в

Позивач звернувся до суду із названим позовом, у якому зазначив, що 21 листопада 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів.

Відповідно до умов договору, ОСОБА_1 передав у позику ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 24 000 гривень. В свою чергу, відповідно до п. 1 Договору ОСОБА_2 зобовязався повернути позикодавцю (ОСОБА_1А.) отримані грошові кошти в строк не пізніше 28.11.2011 року.

В порушення умов договору відповідач до теперішнього часу грошові кошти не повернув, від зустрічі з позичальником відмовляється та всіляко ухиляється від виконання своїх обовязків за договором позики. Таким чином, відповідач допустив невиконання прийнятих на себе зобовязань, яке виявилось у неповерненні отриманих у позику грошових коштів.

ОСОБА_3 порушення відповідачем зобовязань, позивач вимагає від нього сплати 3 % річних та інфляційних втрат.

Також позивач зазначив, що незаконні дії відповідача, які виявились у грубому ігноруванні положень законодавства та договору позики, небажанні повертати належні йому грошові кошти, спричиняють позивачу моральні страждання. Усвідомлення своєї безпорадності в даному випадку, а також тієї обставини що позивача ошукали, скористалися його довірою, спричиняє йому значні моральні страждання. Крім того, невиконання відповідачем свого обов'язку щодо повернення грошових коштів, призвело до того, що починаючи з грудня 2011 року позивач змушений був вишукувати грошові кошти для влаштування свого побуду, свого життя. Весь цей час, позивач знаходиться у стані морального пригнічення та крайньої знервованості. Спричинену позивачу моральну шкоду він оцінює в розмірі 5 000, 00 грн.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив стягнути з відповідача борг за договором позики від 21.11.2011 року у розмірі 24 000 гривень, інфляційні втрати у розмірі 216, 00 гривень, 3 % річних у розмірі 321, 53 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень та судові витрати у розмірі 300 гривень.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, із позовними вимогами про стягнення моральної шкоди не погодився.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 21 листопада 2011 року сторони уклали договір позики грошових коштів, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 24 000 гривень. Згідно із п. 1 договору ОСОБА_2 зобовязаний повернути таку ж суму коштів без нарахування відсотків до 28.11.2011 року.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно із ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій само кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки позивач передав відповідачу 24 000 гривен, то саме таку суму коштів він йому повинен повернути.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно договору позики строк повернення грошових коштів 28.11.2011 року. Оскільки відповідач не повернув позичені кошти у строк та у порядку, передбаченому договором позики, то він зобовязаний сплатити позивачу індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Діючим цивільним законодавством не передбачено стягнення моральної шкоди за порушення договірних зобовязань. Договором позики, укладеним між сторонами 21.11.2011 року, такий вид відповідальності не оговорено.

Оцінюючи в сукупності всі докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за договором позики з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних у розмірі 24 537, 53 гривень та судовий збір у розмірі 245, 37 гривень пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 179, 209, 212 ЦПК України, на підставі ст.ст. 625, 1047, 1049 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовільнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 21.11.2011 року у розмірі 24 537 (двадцять чотири тисячі пятсот тридцять сім) гривень 53 копійки та судові витрати у розмірі 245 (двісті сорок пять) гривень 37 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги через Комсомольський районний суд м. Херсона.

СуддяОСОБА_3