Справа № 2-4016/11
РІШЕННЯ

Іменем України

10.02.2012 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Руденко В.В.,

при секретарі Чорнойван О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: комунальне підприємство Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризаціїпро розірвання договору довічного утримання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись із зазначеним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначили, що 5 листопада 2009 року між ними та відповідачем був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 Відповідно до п. 2 договору відповідач зобовязана довічно їх утримувати, забезпечувати харчуванням, здійснювати догляд, надавати грошову допомогу в сумі 100 грн. щомісячно на кожного, підтримувати житлове приміщення в належному стані. Вони в свою чергу прийняли на себе зобовязання передати відповідачці їх квартиру №129 в будинку №2 то вулиці Радистів м. Дніпропетровська. Але з перших днів укладення договору довічного утримання відповідач порушує свої зобовязання. Просять суд розірвати вищезгаданий договір.

Позивачі та їх представник в судовому засіданні позов підтримали та надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечувала посилаючись на те, що вона повністю виконувала взяті на себе обов'язки відповідно до договору довічного утримання до листопада 2010 року. Після цього часу вона не мала можливості виконувати умови договору, оскільки не мала доступу до квартири, телефонуючи позивачам, чула тільки погрози в свою адресу. Повідомила, що влітку 2010 року її мати ОСОБА_2 потрапила до лікарні та вона здійснювала за нею догляд. Просила у позові відмовити, оскільки вважає, що її вітчим хоче заволодіти майном її психічно нездорової матері. В останнє судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила.

Представник третьої особи КП ДМБТІдо суду не зявився, повідомлений належним чином про слухання справи.

Вислухавши пояснення сторін, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22 січня 1999 року позивачам на праві власності належала квартиру №129 в будинку №2 то вулиці Радистів м. Дніпропетровська. 5 листопада 2009 року між позивачами та відповідачем був укладений договір довічного утримання, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, та зареєстрований в реєстрі за № 874. Відповідно до п.2 зазначеного договору відповідачка зобовязана довічно їх утримувати, забезпечувати харчуванням, здійснювати догляд, надавати грошову допомогу в сумі 100 грн. щомісячно на кожного, підтримувати житлове приміщення в належному стані.

Проте, як встановлено судом, в подальшому відповідач свої обовязки за договором виконувала неналежним чином, матеріальну допомогу в розмірі 100 гривень щомісячно позивачам не надавала, не забезпечила відповідачів належним доглядом та медичним обслуговуванням, що підтверджується показами свідків. Належних та допустимих доказів надання будь-якої допомоги у вигляді одягу, продуктів харчування, ліків чи іншої матеріальної допомоги суду відповідачем відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків. Згідно ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Таким чином,суд вважає, що позовні вимоги позивачів є законними та обґрунтованими.

Суд не приймає до уваги заперечення проти позову відповідача, оскільки витрати відповідача на лікування, харчування та будь-якого матеріального утримання позивачів належними доказами суду не підтверджені.

У відшкодування судових витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 646, 69 грн. судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь позивача відповідно до ст.88 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 60, 88, 169, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 744, 749, 755, 756 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений 05 листопада 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 873.

Квартиру АДРЕСА_1 повернути ОСОБА_1 та ОСОБА_2, скасувавши державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 646,69 грн. та витрат на інформаційно-технічний розгляд справи в розмірі 120,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, що не були присутніми при проголошенні рішення у той же строк з дня отримання його копії.

Суддя: