Справа № 1319/2-2554/11 Головуючий у 1 інстанції - Волоско І. Р.
Провадження № 22-ц/1390/4002/12 Доповідач в 2 інстанції - ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2012 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Зверхановської Л.Д., Гірник Т.А.,

секретаря - Служали А.Ю.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, його представника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія Альфа-Гарантна рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 грудня 2011 року у справі за позовом товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія Альфа-Гарантдо ОСОБА_3, третя особа - закрите акціонерне товариство Фінансова група Страхові традиціїпро відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и л а:

20.07.2011 року товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія (далі-ТДВ СК) ОСОБА_5 до суду з позовом про стягнення виплаченого потерпілому ОСОБА_6 страхового відшкодування в розмірі 8281 гривні 22 копійок, з яким було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу марки "МITSUBISHI Carisma" з реєстраційним номером ВС4703ВН, який був пошкоджений в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 10.12.2008 року в районі вулиць Кульпарківська-Городоцька в м.Львові з вини водія транспортного засобу марки "ДAF-400" з реєстраційним номером 13840ТС - ОСОБА_3

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 23.12.2011 року в задоволенні зазначеного вище позову було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову ТДВ СК Альфа Гарант, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 є неналежним відповідачем по справі, оскільки вимоги позивача повинні бути звернені до ЗАТ Фінансова група Страхові традиції, яке застрахувало цивільну відповідальність відповідача ОСОБА_3

Рішення суду оскаржило ТДВ СК Альфа Гарант, просить його скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що у відповідності до вимог ст.27 Закону України "Про страхування", ст.ст.22, 993, 1188, 1191 Цивільного кодексу (далі-ЦК) України, після виплати потерпілому страхового відшкодування до ТДВ СК ОСОБА_7 право вимоги, яке мав страхувальник до винної особи. Крім цього, вказує на те, що суд не дослідив полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на який посилався відповідач ОСОБА_3, що на його думку має істотне значення для вирішення справи, а також не взяв до уваги витяг з Єдиного державного реєстру про ліквідацію ЗАТ Фінансова група Страхові традиції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно страхового акту СТ/08/6318 від 16.04.2009 року (а.с.23), ТДВ СК Альфа Гарант(страховик потерпілого згідно договору добровільного страхування №06-VR/04-204-00028 від 22.01.2008 року (а.с.6), виплатила потерпілому ОСОБА_6 страхове відшкодування в розмірі 8281 гривні 22 копійок (а.с.22, 24, 25), внаслідок настання страхового випадку (ДТП) 10.12.2008 року.

У відповідності до ст.27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за збиток.

У відповідності до ст.5 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", об"єктом обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов"язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров"ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно відповіді Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі-МТСБУ) №24192 від 07.11.2011 року (а.с.47-48), цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована в ЗАТ Фінансова група Страхові традиції(поліс ВС 605343) з лімітом відповідальності по майну - 25500 гривень, франшиза - 0 гривень, який був чинним на момент вчинення ДТП.

Згідно ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов"язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи те, що сума страхового відшкодування потерпілому, виплачена позивачем, не перевищує обов"язковий ліміт відповідальності ЗАТ Фінансова група Страхові традиції(страховика забезпеченого транспортного засобу), саме воно є особою відповідальною за шкоду, завдану потерпілому внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_3, а тому саме до нього позивач вправі пред"явити вимогу про стягнення виплаченого страхового відшкодування, оскільки Законом України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не встановлено право особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, на пред"явлення регресного позову до страховика, який видав поліс, у випадку виплати нею матеріального збитку.

Право на пред"явлення регресного позову до винної особи має страховик та МТСБУ у випадках, встановлених ст.38 зазначеного вище Закону.

У відповідності до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб (а.с.44), ЗАТ Фінансова група Страхові традиціїзнаходиться в стані припинення підприємницької діяльності.

Однак, встановлення факту ліквідації страховика не є підставою для задоволення позовних вимог позивача, пред"явлених до відповідача ОСОБА_3, оскільки згідно ст.20.3 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов"язки по договорах обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія, а обов"язки, для виконання яких у страховика, який ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов"язків у повному обсязі гарантується коштами МТСБУ.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не дослідив полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_8 для з"ясування його чинності, предмету страхування тощо, є безпідставними, оскільки в матеріалах справи є відповідь МТСБУ (а.с.47-48), яке в силу своїх повноважень веде централізований облік страховиків, які здійснюють обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та є оператором єдиної централізованої бази даних, яка містить відомості про чинні та припинені договори обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, дав належну оцінку доказам, які є в матеріалах справи, встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія Альфа-Гарантвідхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: