У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2012 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів - Рожин Ю.М., Оніпко О.В., Ковальчук Н.М., секретаря судового засідання Панас Б.В., за участю прокурора Шпинта С.М., представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Рівненської області цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 25 жовтня 2012 року у справі за позовом Дубенського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі головного управління праці та соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про повернення транспортного засобу, наданого як гуманітарна допомога, -

В с т а н о в и л а:

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 25 жовтня 2012 року позов задоволено. Зобовязано ОСОБА_1 повернути автомобіль „Фольксваген Пассат, 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, зареєстрований під державним номерним знаком ВК2273АА, власнику головному управлінню праці та соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції відповідач подала апеляційну скаргу, вважає його незаконним та необґрунтованим, за тим, що судом неправильно застосовано норми матеріального права та неповно відображені обставини справи. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції необгрунтовано послався на п.41 постанови КМУ №999 від 19.07.2006 року, не врахував, що уповноваженим органом рішення про забезпечення ОСОБА_3 автомобілем було прийнято 19.09.2005 року, тобто до вступу в дію даної норми. При виділенні автомобіля у рішенні було посилання на постанову КМУ №999 від 8.09.1997 року, яким зазначено, що після смерті інваліда, який був забезпечений автомобілем безкоштовно або на пільгових умовах, транспортний засіб залишається його сімї та знімається з обліку в органах соціального захисту населення. Таким чином правовідносини між сторонами у справі виникли до набрання чинності норми на яку послався суд. Така позиція була висловлена Верховним Судом України за аналогічною справою. Поряд з цим автомобіль зареєстрований на ОСОБА_3, як власника транспортного засобу, ця обставина не оспорюється. За викладених обставин просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Дубенський міжрайонний прокурор на апеляційну скаргу подав заперечення. Вважає, що викладені доводи не ґрунтуються на нормах, що регулюють дані правовідносини. Відповідач своїми діями порушує майнові права державної установи та права інших громадян, що мають право на отримання гуманітарної допомоги. Справа судом вирішена у відповідності до діючих норм законодавства, на час виникнення спірних правовідносин. Судове рішення підлягає залишенню без зміни, апеляційна скарга відхиленню.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, що зявились у судове засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дотримання принципу диспозитивності, на підставі доказів, наданих кожною стороною, дійшла наступного висновку.

____________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 22-2107 Головуючий суддя І інстанції Юзьвяк Б.Г.

Суддя доповідач у апеляційному суді ОСОБА_4

Відповідно до положень ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, за вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються.

Матеріали справи свідчать про обставини, які перевірено судом першої інстанції та знайшли своє підтвердження, що наказом головного управління праці та соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації №209 від 19.09.2005 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2, інваліду І групи загального захворювання, що перебував на транспортному обліку з 12.11.2001 року, видано як гуманітарну допомогу легковий автомобіль „Фольксваген Пассат, 1998 року випуску з правом передачі керування транспортним засобом члену сімї.

2.03.2006 року транспортний засіб зареєстровано Дубенським МРЄВ УДАІ в Рівненській області на ОСОБА_3 (а.с.7) на підставі наказу головного управління праці та соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації №209 від 19.09.2005 року з обмеженням на його відчуження лише за згодою головного управління праці та соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації.

За даними головного управління юстиції в Рівненській області на підставі актового запису №53 від 13.12.2006 року, складеного Птицькою сільською радою Дубенського району Рівненської області (а.с.15-16), зареєстровано смерть ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги Дубенського міжрайонного прокурора послався на п.41 постанови Кабінету Міністрів України №999 від 19.07.2006 року „Про порядок забезпечення інвалідів автомобілями, де зазначено, що після смерті інваліда автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога повертається (вилучається) головному управлінню праці та соціального захисту населення і здається підприємству, що здійснює заготівлю, переробку металобрухту, або видається в порядку черговості інваліду , який перебуває на обліку.

Колегія суддів погоджується з рішення суду першої інстанції за наступних обставин:

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, ч.2 ст.5 ЦК України, закони та інші нормативно-правові акти, у тому числі й акти цивільного законодавства, що не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України в п.2 рішення від 9.02.1999 року №1-рп/99 дав тлумачення цьому положенню Конституції України, згідно з яким дію нормативно-правового акту в часі слід розуміти, так що вона починається з моменту набрання цим актом чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце.

Порядок надання автомобілів інвалідам як гуманітарна допомога, визначений постановою КМУ від 8.09.1997 року втратив чинність на підставі постанови КМУ від 19.07.2006 року №999 „Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями.

За обставинами справи необхідно виходити з того, що права та обовязки членів сімї інваліда виникли після смерті ОСОБА_3, якому автомобіль наданий як гуманітарна допомога.

Спірні правовідносини виникли при заявлені вимог про повернення автомобіля відповідно до порядку визначеного постановою КМУ від 19.07.2006 року №999, що набув чинності 9 серпня 2006 року, за яким, згідно п.41 після смерті інваліда автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога повертається (вилучається) головному управлінню праці та соціального захисту населення і здається підприємству, що здійснює заготівлю, переробку металобрухту, або видається в порядку черговості інваліду , який перебуває на обліку.

Дана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України №6-10цс12 від 16.05.2012 року, №6-118цс12 від 7.11.2012 року щодо однакового застосування норм матеріального права судами із спорів, що виникли в подібних правовідносинах за позовами головних управлінь праці та соціального захисту населення обласних державних адміністрацій до членів сімей інвалідів про повернення автомобілів, які надані як гуманітарна допомога.

Безпідставними є посилання апеляційної скарги щодо належності транспортного засобу ОСОБА_3

За матеріалами справи автомобіль „Фольксваген Пассат, тип 3В, 13.02.1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, обємом 1595 куб.см., вартістю 2500 Євро не належав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до свідоцтво (а.с.9) автомобіль подарований громадянином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, прож. Єнгадинер Штрасе,31 Бремен головному управлінню по працевлаштуванню та соціального захисту населення Рівненської обласної адміністрації як гуманітарна допомога для передачі інваліду ОСОБА_3

Дана обставина підтверджена свідоцтвом про реєстрацією транспортного засобу (а.с.7) щодо заборони на його відчуження без згоди головного управління праці та соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновки суду першої інстанції по суті позовних вимог, воно прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК України колегія суддів, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 25 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Судді: