Справа № 2-о/0516/39/2012
Рішення

Іменем України

28.05.2012 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Гонтар А.Л.

при секретарі Костенко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання на території України, заінтересована особа Відділ громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Дружківського МВ ГУМВС України в Донецькій області

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись 15.05.2012 року до Дружківського міського суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_4 посилались на те, що з травня 1990 року вони мешкають у м.Дружківка Донецької області. Спочатку вони мешкали за адресою вул. Товстого,23, а з 1996 року за адресою АДРЕСА_1, в квартирі яка належить їм на праві власності. Рішенням Дружківського міського суду від 21.10.1998 року було встановлено факт постійного проживання на территоріі України ОСОБА_5, їх батька. Просять встановити факт їх проживання на территоріії України.

В судове засідання заявники не зьявилися, надали заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності на задоволенні заяви наполягають.

Зацікавлена особа представник Відділ громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Дружківського МВ ГУМВС України в Донецькій області у судове засідання не з'явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

З`ясувавши дійсні обставини справи суд приходить висновку, що заяву задоволено повністю з наступних мотивів.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення юридичного факту ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_4 на те, що факт постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року їм необхідно для встановлення належності до громадянства України.

Згідно ст. 3 зазначеного Закону громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України»(13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;

4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Відповідно до 7 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України»від 27 березня 2001 року № 215/2001 з наступними змінами, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Відповідно до п. 9 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень»для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону особа, яка проживала на території України за станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, подає:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка органу внутрішніх справ про те, що за станом на 13 листопада 1991 року особа перебувала у громадянстві колишнього СРСР;

в) рішення суду, яким підтверджується факт проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Відповідно до рішення Дружківського міського суду від 21.10.1998 року було встановлено факт постійного проживання на территоріі України ОСОБА_5 - батька заявників.

Із матеріалів вищезазначеної справи вибачається, що ОСОБА_5 з листопаду 1990 року по серпень 1993 року працював на підприємстві "Богатирь", ОСОБА_2, відвідувала з 16.06.1991 року по 1993 рік дітячий садочок № 28 "Росинка", з 1993 року ОСОБА_2 навчалась у школі № 17. 10.06.1991 року ОСОБА_5 лікувався у хірургичному відділенні ЦМЛ м.Дружківка

Враховуючи зазначене, вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_4 є такими, що ґрунтуються на Законі України «Про громадянство України»та положеннях Указу Президента України «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України»від 27 березня 2001 року № 215/2001, оскільки для встановлення належності до громадянства України зазначені нормативні акти передбачають надання, в тому числі рішення суду про встановлення факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Відповідно до частини 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 235 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. З метою з'ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Керуючись ст.ст. 15,30,62,203,273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання на території України задовольнити .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці селища Красносельськ Красносельского району Вірменія, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця селища Красносельськ Красносельского району Вірменія, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця селища Красносельськ Красносельского району Вірменія на території України, а саме, у м.Дружківка Донецької області за станом на 13 листопада 1991 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана позивачем апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів після оголошення рішення.

Суддя А.Л. Гонтар