Справа № 0616/283/2012
РІШЕННЯ

Іменем України

13 березня 2012 року

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В. Б.,

при секретарі Палашкевич М. В.,

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новограді-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення витрат на утримання будинку, -

встановив:

У січня 2012 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь 43773,50 грн. витрат понесених нею на капітальний ремонт будинку №61 по вул. Пушкіна в м. Новограді-Волинському, як майна, що відноситься до спільної часткової власності.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є власником ? частини будинку по вул. Пушкіна, 61 в м. Новограді Волинському, яку отримав у спадщину разом з її чоловіком ОСОБА_5 в 1989 році. З цього часу вони з чоловіком проживали там разом, відповідач проживав окремо. В 1996 році її чоловік помер і вона успадкувала його частину. Під час проживання з чоловіком та після його смерті ними в будинку проводились ремонтні роботи з метою його збереження, оскільки будинок почав руйнуватись. За весь час її проживання в будинку, відповідач його станом не цікавився, участі у витратах в його утриманні не приймав.

Позивач посилаючись на те, що оскільки вона понесла витрати по утриманню будинку, а відповідач ОСОБА_3 в порушення свого обовязку визначеного ст. 360 ЦК України не приймав участь у цих витратах, просила задовольнити заявлені вимоги.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримала позовні вимоги.

Відповідач та його представник позов не визнали та просить у його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Установлено, що будинок №61 по вул. Пушкіна в м. Новограді-Волинському знаходиться у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Д, , за кожним зареєстровано право власності на ? частку будинку, чого в судовому засіданні сторони не заперечували

Виходячи зі змісту статті 360 ЦК України, співвласник нежитлового приміщення, зобов'язаний утримувати майно, що йому належить та брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, тобто нести витрати, які є об'єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані.

Правило ст. 360 ЦК застосовується незалежно від того, хто із співвласників виступив стороною за договірним зобов'язанням щодо спільного майна, за умови, що даний співвласник мав право укладати цей договір.

Доводи ОСОБА_1, що вона діяла також і в інтересах відповідача ОСОБА_3, як співвласника, проводячи капітальний ремонт будинку, не знайшли свого документального підтвердження, а саме відсутність між ними як співвласниками договору/доручення якими відповідач ОСОБА_3 уповноважував би ОСОБА_1 чи її покійного чоловіка на проведення зазначених у позові витрат, тому зробити висновок щодо обґрунтованості позовних вимог не представляється можливим.

Крім того, в порушення фундаментальних приписів процесуального закону, а саме ст.ст. 10, 60 ЦПК України, позивач, не надала допустимих, змістовних та достовірних доказів на підтвердження своєї позиції щодо понесення нею та її чоловіком необхідних витрат на управління, утримання та збереження спільного майна і, що вона має право вимагати від відповідача їх відшкодування та не змогла довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Посилання позивача на кошторисну документацію, як на підтвердження понесених нею витрат, не може бути судом взято до уваги, оскільки зазначений кошторис складено в 2010 році із застосуванням правил та нормативів за 2000 та 2009 роки, а ремонтні роботи було проведено ще в 1996 році. Також, кошторис не є безумовним доказом, якій би свідчив, що позивачем було понесені витрати на утримання будинку.

Отже, виходячи з установлених дійсних обставин справи, суд приходить до висновку, що позивачка не довела факту порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів з боку відповідача, а тому у позові слід відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення витрат на утримання будинку відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: