Справа № 1321/2-1509/11 Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 22-ц/1390/3804/12 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої судді: Шеремети Н.О. суддів: Бойко С.М., Гірник Т.А. при секретарі: Служалі А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської облас ті від 09 листопада 201 1 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну порядку та розміру стягнення аліментів, стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісячно, стягнення заборгованості по аліментах в розмірі 74974, 32 грн. та додаткових коштів на лікування дочки, ОСОБА_4, в розмірі по 300 грн. щомісячно.

Оскаржуваним рішенням суду від 09.11.2011 р. позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково, змінено порядок та розмір стягнення аліментів згідно рішень Сокальського районного суду від 27.09.2007 року, а саме, стягувати аліменти у твердій грошовій сумі; вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки, ОСОБА_4, аліменти у розмірі 350 гривень щомісяця, але не менше 1/3 частини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16.09.2010 року до досягнення дитиною повноліття: стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткові виграти на лікування дочки ОСОБА_4 у розмірі 200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2, в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат на лікування дочки ОСОБА_4 у розмірі 200 гривень щомісячно - відмовити.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Апелянт не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання дочки в розмірі 350 грн. щомісячно. Покликається на те, що позивач під час розгляду справи у суді не надав жодних доказів про наявність захворювання дитини та прогресуючого погіршення стану її здоров"я. Апелянт вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що на час ухвалення рішення даний відповідач не працював у зв"язку із травмою ноги та наявність дитини в іншому шлюбі. З наведених підстав просить рішення суду змінити, відмовивши позивачці в стягненні додаткових витрат на лікування дочки, ОСОБА_4, в розмірі 200 грн. щомісячно бо досягнення нею повноліття.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається з апеляційної скарги, ОСОБА_2 оскаржується рішення Сокальського районного суду Львівської області від 09.11.2011 р. в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткових витрат на лікування дочки, ОСОБА_4, у розмірі 200 грн, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині рішення суду ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_3 не оскаржується, а тому в апеляційному порядку судом не переглядається.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на лікування та стягуючи такі з відповідача в користь позивачки на лікування дочки, ОСОБА_4, в розмірі по 200 грн, щомісячно, суд першої інстанції керувався тим, що дитини сторін хворіє, що підтверджується витягом з історії хвороби №2849/2401, виданим Львівською обласною клінічною лікарнею «Охматдит».

Колегія суддів з таким висновком суду не погоджується з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, її хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед, покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно.

Статтями 10, 11 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що її батьком є ОСОБА_2.

Обгрунтовуючи позовні вимоги про стягнення додаткових витрат пов»язаних з хворобою, позивачка вказала на захворювання очей дитини, на підтвердження чого посилаючись на витяг з історії хвороби №2849/2401, виданий Львівською обласною клінічною лікарнею «Охматдит».

Як вбачається зі згаданого витягу, ОСОБА_4, перебувала на лікуванні в офтальмологічному відділенні КЗ Львівська обласна клінічна лікарня «Охматдит» з 02.12.2008 р. до 13.12.2008 p.. з приводу захворювання очей, при виписці з лікарні їй рекомендовано окуляри, інші рекомендації не надавались. Придбання окулярів, вартістю 92 грн. підтверджується квитанцією № 003349.

Крім витрат, понесених позивачкою на придбання окулярів, нею не надано доказів на підтвердження понесених фактично інших додаткових витрат на лікування дочки, перебування її на лікуванні, доказів необхідності лікування дочки у зв»язку з іншими хворобами та передбачувані витрати, які вона буде нести на її лікування.

Позивачка не надала суду доказів на підтвердження наявності особливих обставин, довідки медичних закладів, інші документи на підтвердження захворювання, необхідності у зв»язку з цим збільшення витрат на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, побутове обслуговування чи санаторно - курортне лікування.

Відтак, суд першої інстанції дійшов до невірного висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на лікування дочки, ОСОБА_4, та стягнув такі в розмірі по 200 грн. щомісячно, оскільки такі не підтверджені жодними наявними у справі документами. За наведеного, колегія суддів вважає безпідставним задоволення позовних вимог про щомісячне стягнення з відповідача по 200 грн. додаткових витрат на лікування дитини.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, вивчивши доводи, якими сторони мотивували свої вимоги та заперечення, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Оскільки в суді знайшло своє підтвердження понесення позивачкою витрат на придбання окулярів в сумі 92 грн., колегія суддів вважає, що таку суму коштів слід стягнути одноразово з відповідача.

Враховуючи вищенаведене, колегії суддів вважає, що рішення суду в частині стягнення в користь ОСОБА_3 додаткових витрат на лікування дочки, ОСОБА_4, в розмірі по 200 грн.. щомісячно, слід змінити та стягнути одноразово з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 понесені нею додаткові витрати на придбання окулярів в сумі 92 грн., в решті рішення суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч,2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України.

Оскільки суд першої інстанції дійшов висновку про зміну способу стягнення аліментів і відповідно до ст. 184 СК України присудив стягувати такі у твердій грошовій сумі по 350 грн. щомісячно, зазначене в абзаці 3 резолютивної частини рішення про те, що розмір аліментів не повинен бути меншим 1/3 частини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, є безпідставним, а тому з абзацу 3 резолютивної частини рішення слова « але не менше 1/3 частини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку» слід виключити.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.І ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково, рішення Сокальського районного суду Львівської області від 09 листопада 201 1 року в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 додаткових витрат на лікування дочки в розмірі по 200 грн. щомісячно - змінити, стягнувши одноразово з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 92 грн. понесених нею додаткових витрат на лікування дочки, ОСОБА_4.

Виключити з абзацу 3 резолютивної частини рішення слова «але не менше 1/3 частини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку».

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Бойко С.М.

Гірник Т.А.