Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.

при секретарі Мариняко М.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 11 листопада 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 федорівни, артеменка олександра євтуховича, барнич надії адамівни, грачової лідії миколаївни, завадської катерини іванівни, артеменко галини іванівни, захарченка василя петровича, гоцак галини петрівни, захарченко федори василівни, мушинської оксани мечиславівни, коваленко ганни андріївни, коваленко лідії олександрівни, ковтун ольги степанівни, коломієць валентини сергіївни, кононенко ольги денисівни, кондратенко олени іванівни, кравченко зеновії миколаївни, кирпич тамари миколаївни, лісовської галини йосипівни, літовки михайла павловича, маленко ніни олексіївни, макаренко катерини миколаївни, недаіііківської наталії петрівни, недашківського юрія олександровича, нестеренко анастасії володимирівни, омельченко марії семенівни, павленко марії марківни, петренка віктора талимоновича, ковтуна миколи тимофійовича, петренко софії іванівни, алмаз лідії іванівни, поливач софії сергіївни, зузанської

антоніни яківни, семененко павліни яківни, примака василя івановича, примак галини яківни, примака олександра васильовича, примак тетяни вікторівни, прус ольги іванівни, радченко ольги яківни, радченка петра васильовича, реньова григорія іпполітовича, романова олексія сергійовича, романової марїї володимирівни, романової оксани олексіївни, руденок віктора борисовича, семененка володимира вікторовича, семененко ольги павлівни, сірош валентини миколаївни, сопленко ОСОБА_3, онищук ОСОБА_4, туманенка василя івановича, усовченко катерини олександрівни, федоріненко софії опанасівни, федорович варвари павлівни, цибенко катерини стефанівни, цибенко марії іванівни, цибенко ніни михайлівни, цинько антоніни петрівни до кошеля віктора михайловича, шупені олександра миколайовича, бевза олександра ананійовича, чижа миколи ІВАНОВИЧА про зобов'язання повернути державні акти на право власності її ділянки.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

встановила :

У вересні-листопаді 2006 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, П.С., ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, Літовка о Н.О. ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36II., ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50II., ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59II., ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64 звернулись до суду з позовами, які об»єднані в одне провадження, до відповідачів про визнання недійсними довіреностей та правочинів, посилаючись на те, що в кінці 2005 року - на початку 2006 року кожен з них видав довіреності ОСОБА_65 та ОСОБА_66 на розпорядження виданими їм Макарівською РДА сертифікатами на право на земельні частки (паї) із земель КСП "Поліський", що розташовані на території Ніжиловицької сільської ради Макарівського району. В своїх позовах посилались на те, що в 2005 році кожному з них незнайомий громадянин, яким виявився ОСОБА_1, запропонував продати належні їм земельні частки (паї) за 10000 грн., видавши нотаріально посвідчені довіреності на розпорядження сертифікатами відповідачам ОСОБА_65 та ОСОБА_66 Ці довіреності посвідчував приватний адвокат ОСОБА_67, хоч фактично всі дії вчиняла його помічник. Позивачі не читали довіреностей, а лише розписалися там, де показала ця помічник. Всі умови договору щодо розпорядження сертифікатами позивачі обговорювали з ОСОБА_1, а не з відповідачами, які зазначені як повірені у довіреності. ОСОБА_41 їх ошукали, оскільки відчуження земельних часток (паїв) на той час було заборонено законом. Тому видані позивачами довіреності є недійсними з моменту їх видачі. Вони суперечать ч.3ст.203,ч. Іст.230 ЗУ "Про нотаріат", оскільки вчинені поза межами приміщення нотаріату. Крім того, у довіреностях не зазначені всі відомості про довірителя та довірену особу. Тому позивачі просили суд визнати видані ними довіреності на ім"я ОСОБА_65 та ОСОБА_66 недійсними та зобов"язати ОСОБА_1 повернути належні позивачам сертифікати на право на земельні частки (паї).

Під час слухання справи в суді частина позивачів померли і вони були замінені їх правонаступниками ( спадкоємцями) :ОСОБА_68 - на ОСОБА_69, ОСОБА_11 - на ОСОБА_70 та ОСОБА_71, ОСОБА_13 - на ОСОБА_72. ОСОБА_19- на ОСОБА_73, ОСОБА_21 Петрович- на ОСОБА_20, ОСОБА_23 - на ОСОБА_74, ОСОБА_31 - на ОСОБА_75, ОСОБА_34 - на ОСОБА_76, ОСОБА_36 Павлович- на ОСОБА_77 та ОСОБА_78, ОСОБА_54 - на ОСОБА_79, ОСОБА_60 - на ОСОБА_59.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_47, ОСОБА_30, ОСОБА_76, ОСОБА_80, ОСОБА_16, ОСОБА_38, представники позивачів ОСОБА_47, Сівковський А,А., ОСОБА_81, ОСОБА_77 позовні вимоги підтримали та уточнили та просили суд зобов»язати відповідачів ОСОБА_65 та ОСОБА_66 повернути їм державні акти, отримані відповідачами за їхніми довіреностями взамін сертифікатів на право на земельну частку(пай). Визнавати недійсними видані позивачами довіреності немає необхідності, оскільки всі вони були позивачами скасовані, про що до реєстру приватним нотаріусом ОСОБА_82М, були внесені відповідні зміни.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 11 листопада 2011 року позов задоволено частково.

Зобов»язано ОСОБА_65 та ОСОБА_66 повернути державні акти на право власності на земельні ділянки на території Ніжиловицької сільської ради Макарівського району Київської області, отримані ним по дорученнях взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай), власникам даних державних актів ПОЗИВАЧАМ ПО СПРАВІ.

В задоволенні позову до ОСОБА_67 та ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на його необґрунтованість та незаконність, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянт зазначає, що позивачі у судовому засіданні, в порушення вимог ст. 31 ЦПК України змінили і підставу, і предмет позову.

Також, на думку апелянта, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме ст. 1006 ЦК України. Позивачі скасували свої довіреності вже під час знаходження даної справи у провадженні суду, а тому на час їх звернення до суду з позовом, їх права не були порушені. Крім того, в матеріалах справи відсутні звернення позивачів до повірених із заявами щодо надання звіту по виконанню їх доручень.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в кінці 2005 року - на початку 2006 року первинними позивачами були видані посвідчені приватним нотаріусом ОСОБА_67 (відповідачем у справі) генеральні довіреності на ім»я відповідачів ОСОБА_65 та ОСОБА_66, які були скасовані позивачами або їхніми правонаступниками в 2007 році, що підтверджено наявними в матеріалах справи документами. За даними довіреностями відповідачі ОСОБА_65 та ОСОБА_66 взамін сертифікатів на право на земельні частки (паї) отримали державні акти на право власності на земельні ділянки, що підтверджено наданими Управлінням Держкомзему в Макарівському районі копіями державних актів на право власності на земельні ділянки на ім»я первинних позивачів та листом Київської обласної філії ДІЇ «Центр Державного земельного кадастру» (а.с.60т.6).

Ухвалюючи рішення в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 1006 ЦК України після скасування довіреностей повірені особи ОСОБА_65 та ОСОБА_66 зобов»язані були надати звіт позивачам про виконання доручення та передати довірителям все одержане по довіреностях, але вони цього не зробили. А тому позовні вимоги до відповідачів ОСОБА_65 та ОСОБА_66 про повернення ними позивачам державних актів на право власності на земельні ділянки, отриманих взамін сертифікатів на право на земельні частки (паї), підлягають задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_67 та ОСОБА_1. суд першої інстанції зазначив, що до них позивачі ніяких вимог не висунули, вказані особи не були уповноважені отримувати державні акти і їх не отримували, а тому не можуть їх повертати.

Судова колегія погоджується із такими висновками суду виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 1006 ЦК України повірений зобов»язаний повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв»язку з виконанням доручення.

Як вбачається із матеріалів справи, повірені не надали довірителям звіт про виконані дії, не передали все отримане у зв»язку з виконанням доручення.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що довірителі не звертались до повірених з вимогою надати звіт про виконання доручення, а тому їх права не були порушені і позовні вимоги не підлягали до задоволення є необґрунтованими, оскільки закон не вимагає від довірителів вчинення таких дій, а покладає дії по наданню звіту лише на повіреного.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення норм процесуального права в тій частині, що суд не звернув увагу на те, що позивачі змінили і підставу і предмет позову, то судова колегія погоджується із такими доводами апелянта, але ця обставина не є підставою для скасування рішення суду і закриття провадження у справі.

Крім того, ОСОБА_1 не вказав у своїй апеляційній скарзі які його права оскаржуваним рішенням були порушені, оскільки у задоволенні позовних вимог до нього судом було відмовлено.

Враховуючи наведене, судова колегія прийшла до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись: ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія, -

У Х В А Л И Л А:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 11 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді