Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2012 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Томин О.О.,

суддів: Пнівчук О.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

з участю:

апелянта ОСОБА_1,

представника апелянта ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 21 листопада 2011 року, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 21 листопада 2011 року частково задоволено позов ОСОБА_3. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів розпочати з 21 січня 2010 року та стягувати з відповідача щомісячно аліменти в сумі 1800 грн. 00 коп. за винятком стягнення з ОСОБА_1 добровільно сплачених відповідачем на утримання дитини коштів в сумі 15210 грн. 00 коп.

________________________________________________________________________________

Справа № 22-ц-95/2012р. Головуюча у 1 інстанції Бойчук О.В.

Категорія 48 Суддя-доповідач ОСОБА_5

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 половину додаткових витрат на дитину, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 23476 грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 234 грн. 27 коп. судового збору та 30 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На дане рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та зібраним доказам, судом невірно застосовано законодавство, яке регулює спірні правовідносини.

Зокрема, суд безпідставно стягнув 1800 грн. аліментів, не врахувавши ту обставину, що вказані позивачем суми відображають рух коштів на його рахунках, а не являються чистим доходом. На даний час його середньомісячний дохід складає 1160 грн. 00 коп.

Крім того, апелянт стверджує, що бере участь в утриманні дитини в грошовій і натуральній формі, а також, що позивач не надала суду належних доказів необхідності додаткових витрат на утримання дитини.

Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, згідно якого зменшити розмір аліментів на суму 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, повноліття. Зарахувати повністю стягнення з нього добровільно сплачених коштів на загальну суму 40844,0 грн. Вимогу про стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 23476,49 грн. залишити без розгляду.

В судовому засіданні Апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник доводи апеляційної скарги підтримали, позивач ОСОБА_3 заперечила вимоги апелянта.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1, представника апелянта ОСОБА_2, позивача ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 є батьком неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить Свідоцтво про народження серії 1-НМ №157050 від 07.09.2002 року (а.с. 3, т. 1).

Постановляючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, суд першої інстанції правильно виходив із того, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, вони повинні нести одинакову відповідальність за виховання і розвиток дитини з врахуванням повноцінного задоволення матеріальних та духовних потреб дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що відповідач має нерегулярний дохід, займається підприємницькою діяльністю (а.с. 102-104, т. 1), періодично в добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання дитини у грошовій та в натуральній формі, однак зазначених коштів не достатньо для належного задоволення матеріальних та духовних потреб дитини, а тому позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є обґрунтованими.

При визначенні розміру аліментів, згідно вимог ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні Апеляційного суду ОСОБА_1 підтвердив свою спроможність надавати грошове утримання на дитину у визначеному судом першої інстанції розмірі, однак ставить під сумнів таку можливість на майбутнє.

Зважаючи на встановлені судом обставини, пояснення самого відповідача, письмові матеріали справи, Апеляційний суд Івано-Франківської області погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром аліментів у сумі 1800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Доводи апелянта та його сумніви щодо можливості сплати аліментів у визначеному судом розмірі на майбутнє не приймаються до уваги, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, сторонами у судовому засіданні не оспорювався той факт, що відповідач добровільно сплатив кошти у сумі 15210 грн. 00 коп. на утримання дитини, а тому їх вірно зараховано на погашення заборгованості за визначеними судом першої інстанції аліментними зобовязаннями з 21 січня 2010 року.

Згідно статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів, зобовязаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно висновку ЛКК №13/16 від 18.02.2010 року (а.с. 52-54, т. 1) та довідки для одержання путівки Міської дитячої клінічної лікарні Івано-Франківської центральної Міської клінічної лікарні МОЗ України від 16.02.2010 року (а.с. - 48, т. 1) ОСОБА_4, якій встановлено діагноз сколіотична постава, забій грудного відділу хребта, рекомендовано лікування в санаторіях «Місхор», «Планета» ортопедичного профілю.

Як вбачається із довідки директора ТА «Розкіш світу» ОСОБА_7 №01-02/007 від 16.02.2010 року вартість проживання і лікування на двох осіб в санаторії «Місхор» м. Ялта складає 40800 грн. (а.с. 50, т. 1).

Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано стягнуто з ОСОБА_1 половину документально підтверджених витрат на дитину, повязаних із відпочинком ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в готельно-курортному санаторії у м. Бердянськ Запорізької області в сумі 3076 грн. 49 коп. (а.с. 203, т. 1).

Виходячи з характеру додаткових витрат та їх тривалості, матеріального становища сторін та інших істотних обставин, що мають значення для справи, колегія суддів вважає, що є всі підстави для покладення на відповідача обов'язку сплатити половину суми додаткових витрат на оздоровлення дитини.

Враховуючи вищенаведене, а також ту обставину, що відповідач є фізично здоровим, працездатним, інших утриманців не має, доказів про припинення підприємницької діяльності суду не представлено, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції зясовано повно та всебічно, їм дано вірну правову оцінку, а рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 21 листопада 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: Томин О.О.

Судді: Пнівчук О.В.

ОСОБА_8