Справа №2-825-31/2012 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2012 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

в складі: головуючого - судді Кучерук І.Г.

при секретарі Латій В.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника ТОВ «Преслав» ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа ТОВ «Преслав»про стягнення штрафу

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 у якому просить суд, відповідно до уточнених позовних вимог, стягнути з ОСОБА_5 штраф у розмірі 1797000 грн. за розпискою від 08.12.2008 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, надав письмові пояснення до позову у яких вказав, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений правочин відповідно до якого ОСОБА_5 прийняв на себе зобовязання нотаріально оформити заяву про вихід із складу учасників ТОВ «Преслав», прийняти участь у загальних зборах з цього приводу, підписати протокол та оформити документи про вихід. В порушення зобовязань за правочином ОСОБА_5 не прийняв участь у зборах та відкликав заяву про вихід з товариства і намагався в судовому порядку поновитися у товаристві, що підтверджується рішеннями господарських судів.

Представник позивача на підставах ст. 204, 207, 526, 610, 627, 626 ЦК України вважає, що розписка від 08.12.2008 року є письмовим правочином укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з отриманням грошових коштів та штрафними санкціями у разі невиконання зобовязання.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 позов не визнав та пояснив суду, що між ним та ОСОБА_4 не могло бути взаємовідносин, з ним у нього не склалися ділові відносини, не було взаєморозуміння та контакту, ОСОБА_4 оговорив його. Також пояснив, що він писав заяву про вихід з товариства, але потім суд його поновив у статусі учасника ТОВ «Преслав». Розписку він не писав, вона зявилася у 2011 році після рішення Верховного суду України та розписка не могла бути складена у 2008 році,Ю документи сфальсифіковані. Він підписував чисті листи для можливості правильного оформлення рішення наглядової ради для отримання у банку кредиту, так як перед цим кілька разів було неправильно оформлення.

Суду ОСОБА_5 надав письмові заперечення на позов у яких вказав, що ніяких грошей за розпискою від ОСОБА_4 не отримував. Будь яка угода з іншою особою щодо зобовязань оформити заяву про вихід із складу учасників товариства протирічить закону і свідчить про недійсність правочину, ОСОБА_4 не є учасником товариства. Також вважає, що розписка не може вважатися угодою, а є підтвердженням виконання зобовязання, доказом наявності угоди може бути тільки договір.

Представник ТОВ «Преслав» у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 08.12.2008 року надав заяву про вихід з товариства, а потім оскаржував вихід у судовому порядку. Вважає позов ОСОБА_4 обґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу у межах вимог, заперечень, та доказів наданих сторонами. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Судом встановлено, що відповідно до копії статуту ТОВ «Преслав» зареєстрованого 19.04.2006 року, учасником даного товариства був ОСОБА_5 та його частка у статутному фонді складала 29 часток.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про господарські товариства», учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Згідно до ст. 6 п. 6.3 Статуту, учасник товариства може за згодою решти учасників уступити свою частку одному чи кільком учасникам та третім особам. Згідно до ст. 8 п. 8.1, 8.2, 8.3 Статуту, учасник товариства має право продати чи іншим чином відступити свою частку у Статутному фонді одному чи кільком учасникам цього товариства; відчуження учасником товариства своєї частки третім особам допускається за згодою інших учасників товариства та учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки. Якщо учасники товариства не скористалися своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір продати частку, частка може бути відчужена третій особі.

Постановою Вищого Господарського Суду України від 09.11.2011 року, встановлено, що відповідно до змін внесених до п. 2.2 Статуту, частки учасників перерозподілені та ОСОБА_5 мав 299500 часток, що відповідало 599000 грн. у товаристві. 08.12.2008 року ОСОБА_5 подав заяву про вихід зі складу засновників ТОВ «Преслав»за власним бажанням. Загальними зборами учасників ТОВ «Преслав»10.12.2008 року, протоколом №6 його заява задоволена та прийнято рішення про перехід 299500 часток до ВАТ «Петромихайлівське». Також Постановою Вищого Господарського Суду України від 09.11.2011 року, рішення Господарського суду Запорізької області від 21.04.2011 року по справі №20/5009/929/11 залишено без змін.

Відповідно до копії статуту ТОВ «Преслав»(нова редакція) зареєстрованого 13.10.2009 року, єдиним учасником даного товариства є ВАТ «Петромихайлівське».

Відповідно до копії статуту ТОВ «Преслав»(нова редакція) зареєстрованого 04.02.2011 року, засновником(учасником) даного товариства є ВАТ «Петромихайлівське»та ОСОБА_6

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 21.04.2011 року по справі №20/5009/929/11 встановлено, що датою виходу ОСОБА_5 з товариства є дата 09.03.2009 року. Заява ОСОБА_5 про відкликання ним заяви про свій вихід із товариства датована 02.08.2010 року і отримана 06.08.2010 року.

Представником позивача суду надана копія розписки від 08.12.2008 року, відповідно до тексту якої, ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 599000 грн. в якості оплати його частки у розмірі 299500 часток в Статутному фонді ТОВ «Преслав» у звязку з виходом зі складу учасників товариства та зобовязується оформити свою заяву про вихід з складу учасників товариства нотаріально та виконати всі інші дії у тому числі прийняти участь у зборах, підписати протокол, оформити будь які інші документи підтверджуючі вихід з товариства. У разі невиконання прийнятих зобовязань виплатити ОСОБА_4 штраф у трикратному розмірі від отриманої суми.

Згідно до ст. 202, 203, 207 ЦК України, Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

На клопотання представника ТОВ «Преслав», була проведена судово почеркознавча та судово технічна експертизи, та відповідно до висновку експерта №2/л від 04.01.2012 року, підпис під основним текстом розписки виданої 08.12.2088 року ОСОБА_5 у тому, що він отримав грошові кошти в сумі 599000 грн. від ОСОБА_4, виконана самим ОСОБА_5 Експертизою неможливо встановити послідовність виконання розписки у звязку з відсутністю у документі точок пересікання штрихів підпису з штрихами друкованого тексту.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_5 підписав розписку від 08.12.2008 року.

Згідно до ст. 509 ЦК України, Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України відповідно до якої підставами виникнення цивільних прав та обовязків є зокрема договори та інші правочини. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Представник позивача стверджує, що між сторонами фактично укладено письмовий договір та підтвердженням цього є розписка від 08.12.2008 року яка підписана одним ОСОБА_5 та за не виконання умов договору, повинні настати штрафні санкції для ОСОБА_5 у вигляді штрафу у розмірі 1797000 грн. Питання про стягнення основної суми в 599000 грн. не ставиться.

Згідно до ст. 526, 546, 547 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Вимагаючи сплатити йому штраф за розпискою, позивач вказує розмір штрафу у кратному розмірі замість відсотків, як це передбачено діючим цивільним законодавством України.

За змістом письмової розписки ОСОБА_5 від 08.12.2008 року, фактично суд вбачає намагання укласти договір купівлі продажу часток у статутному фонді ТОВ «Преслав». Однак ані ОСОБА_5, ані ОСОБА_4 не виконані умови ст. 53 Закону України «Про господарські товариства»та ст. 8 п. 8.1, 8.2, 8.3 Статуту ТОВ «Преслав»в редакції від 19.04.2006 року, що виключає під собою поняття письмового правочину купівлі продажу оформленого розпискою.

Згідно до положень ст. 1046, 1047 ЦК України, розпискою може бути підтверджено тільки укладення договору позики, інше не обумовлено діючим цивільним законодавством України.

На підставі доказів наданих сторонами та досліджених у судовому засіданні, норм законодавства України, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 11, 202, 203, 207, 509, 526, 546, 547, 549 ЦК України, ст. 10, 11, 60 ЦПК України, ст. 53 Закону України «Про господарські товариства»суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суми штрафу у розмірі 1797000 грн., та судових витрат відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області, протягом 10 днів, з часу його оголошення, через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: