АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Провадження № 22ц/2090/6941/2012 р.
Категорія: договірні Доповідач: Сащенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі - Рудь А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Московського районного суду міста Харкова від 15 вересня 2010 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»в особі Харківської обласної філії Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2010 року ПАТ «Укрсоцбанк»в особі Харківської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк»звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог банк вказав, що 19.11.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 51000 доларів США строком до 17.11.2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно графіку. В забезпечення позову між сторонами 19.11.2007 року було укладено іпотечний договір, за умовами якого відповідачка передала в іпотеку банку трикімнатну квартиру АДРЕСА_1. Свої зобовязання за договором кредиту відповідачка не виконала та має заборгованість у розмірі 293752,70 грн.

Просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки, надати позивачу право продажу зазначеного предмету іпотеки будь-якій особі покупцеві та право обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, укладання договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами, виселити та зняти з реєстраційного обліку зі спірної квартири всіх мешканців без надання іншого жилого приміщення.

Представник позивача позов підтримав та подав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідачка та третя особа в судове засідання не зявилися.

Заочним рішенням Московського районного суду міста Харкова від 15 вересня 2010 року позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк»в особі Харківської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк»задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 19.11.2007 року №811-4/27/3/7/7-099 - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4 Надано ПАТ «Укрсоцбанк»в особі Харківської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк»право продажу зазначеного предмету іпотеки будь-якій особі покупцеві та право обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, укладання договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами.

Виселено та знято з реєстраційного обліку з квартири АДРЕСА_1 всіх мешканців без надання іншого жилого приміщення.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивача 1820 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, оскільки дане рішення стосується виселення її з помешкання, в якому вона проживає. У звязку з тим, що її не залучили до участі у справі, порушені норми процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк»в особі Харківської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк», звертаючи стягнення предмет іпотеки, надаючи право банку на продаж квартири, обладнання її новими охоронними пристроями та виселяючи з квартири всіх мешканців, суд першої інстанції виходив з фактичних обставин справи та вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону України «Про іпотеку»у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.

При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Встановлено, що 19.11.2007 року між АКСР «Укрсоцбанк»( правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_4 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №811-4/27/3/7/7-0064, згідно умов якого остання отримала грошові кошти у сумі 51000 доларів США строком до 17.11.2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно графіку ( а.с. 9 25 ).

В забезпечення позову між сторонами 19.11.2007 року було укладено іпотечний договір, за умовами якого відповідачка передала в іпотеку банку трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 ( а.с.30 37 ).

Свої зобовязання за договором кредиту відповідачка не виконала та має заборгованість у розмірі 293752,70 грн.

Тому у суду першої інстанції були всі підстави для задоволення позову та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку»звернення стягнення на передану в іпотеку квартиру є підставою для виселення всіх мешканців. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Посилання в апеляційній скарзі на недотримання судом порядку виселення мешканців зі спірної квартири судовою колегією не приймаються.

Згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст. ст. 39-40 Закону України «Про іпотеку»виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції третя особа ОСОБА_5 онук апелянта ОСОБА_3 пояснив, що рішення суду про виселення було виконано всіма мешканцями спірної квартири, в тому числі і ОСОБА_3 в 2010 році. З цього часу ОСОБА_3 проживає в квартирі своєї доньки за адресою: АДРЕСА_2.

Отже, рішення постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи, викладені ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, висновок суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Московського районного суду міста Харкова від 15 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді