Справа № 2-4059/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2012 р. м.Бердянськ Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2012 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення, вказуючи, що рішенням Бердянського міськрайонного суду від 10.10.2011 року ОСОБА_1 вселено в квартиру АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 на рішення суду подала апеляційну скаргу, яка ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18.01.2012 року залишена без задоволення, а рішення Бердянського міськрайонного суду залишено без змін. Просив стягнути його витрати та витрати його представника на проїзд у судові засідання до апеляційного суду Запорізької області 21.12.2011 року та 18.01.2012 року. Просив з цього питання видати виконавчий лист про відшкодування витрат по виклику в судові засідання згідно проїзних білетів Бердянськ-Запоріжжя і назад у сумі 404 грн. 18 коп.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав і просив її задовольнити, вказуючи, що він 21.12.2011 не був присутній у судовому засіданні апеляційного суду Запорізької області в звязку з хворобою. У судове засідання 18.01.2012 їздив, тому просив стягнути з ОСОБА_2 судові витрати.

Представник заявника просила заяву задовольнити і пояснила суду, що 18.01.2012 року слухання по справі не відбулось за клопотанням ОСОБА_2. У судове засідання 21.12.2011 року вона виїхала 16.01.2012 року в звязку з необхідністю вирішення інших питань, та з поганими погодними умовами.

Прокурор заяву ОСОБА_1 підтримав і просив її задовольнити.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої - небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, суд вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати, суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 ЦПК України, судом не вирішено питання про судові витрати.

Стаття 212 ЦПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10.10.2011 року позовні вимоги Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення задоволено.

Питання про відшкодування судових витрат судом не вирішувалось, оскільки до прийняття рішення ОСОБА_1 не надав суду жодного доказу про понесені витрати та не просив стягнути їх з відповідача.

Заявник надав суду проїзні білети від 21.12.2011 року, 22.12.2011 року, 16.01.2012 року, 18.01.2012 року про понесені ним витрати на поїздку з м. Бердянська в м. Запоріжжя та з м. Запоріжжя в м. Бердянськ.

Таким чином, судом встановлено, що докази, які підтверджують судові витрати видані після прийняття рішення по справі 10.10.2011 року і при розгляді справи по суті суду не надавались і у судовому засіданні не досліджувались, тому стягнення на підставі цих доказів судових витрат буде суперечити ст. 212 ЦПК України.

Крім того, в описовій та в прохальній частині заяви ОСОБА_1 не зазначає яка сума судових витрат підлягає стягненню з ОСОБА_2.

У судовому засіданні представник надала суду проїзні квитки, але уточнюючу заяву із зазначенням конкретних сум судових витрат, що підлягають стягненню ні вона, ні ОСОБА_1 не подали.

Заявник також просив видати виконавчий лист про відшкодування судових витрат в сумі 404 грн. 18 коп., але ним не враховано, що статтею 220 ЦПК України не передбачена можливість ухвалення додаткового рішення з цього питання.

За таких обставин підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись ст.ст. 88, 212, 220 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя