Справа № 0417/2-1354/2011
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 квітня 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Мороза В.П.

при секретарі Чигрин В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом виконавчого комітету Індустріальної районної у місті ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - КВЖРЕП Індустріального району, про виселення, зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 до виконавчого комітету Індустріальної районної у місті ради, третя особа - КВЖРЕП Індустріального району, про визнання права користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2010 року позивач звернувся з відповідним цивільним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення з незаконно займаної квартири АДРЕСА_1. В ході розгляду справи ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, користуючись правом, передбаченим ст. 123 ЦПК України подали зустрічну позовну заяву до виконавчого комітету Індустріальної районної у місті ради про визнання права користування квартирою № 55 в будинку № 115 по вул. Донецьке шосе в м. Дніпропетровську.

В обґрунтуванні заявлених вимог позивач посилався на те, що квартира АДРЕСА_1 належить територіальній громаді міста є комунальною власністю. Наймач квартири ОСОБА_4 помер 19 серпня 2010 року і фактично квартира стала вільною.

Керівництвом КЖЕП № 53 були вжитті заходи по схоронності житлового фонду квартира була зачинена та опечатана у встановленому порядку. Станом на 06.09.2010 року працівниками КЖЕП № 53 встановлено, що в квартиру АДРЕСА_1 без законних на те підстав вселилися громадяни ОСОБА_2, ОСОБА_1, які ніколи не проживали у вказаному житловому приміщенні. Рішення про надання квартири вказаним громадянам виконавчим комітетом Індустріальної районної у місті ради не приймалося, ордер на вселення в квартиру не видався, договір найму квартири не укладався. Позивач зазначив, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 самоправно зайняли квартиру АДРЕСА_1 та просив суд виселити відповідачів з квартири без надання іншого жилого приміщення.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 позов не визнали, просили в позові відмовити.

Представник третьої особи комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Індустріального району в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду судової справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в суд не повідомив.

Позивачі по зустрічній позовній заяві ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1, в якості обґрунтування позовних вимог зазначили, що з 2007 року проживали з ОСОБА_4, який є дядьком ОСОБА_3, в квартирі АДРЕСА_2. В позові зазначили, що з ОСОБА_4 були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, які полягали у догляді за ОСОБА_4, догляді за господарством, сплатою комунальних послуг, купуванні продуктів тощо. 5 червня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дівоче прізвище Маліченко) ОСОБА_5 було укладено шлюб, після чого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 переїхали жити до ОСОБА_4 в квартиру, де і проживають на теперішній час. Позивачі за зустрічним позовом просили суд визнати за ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право користування квартирою № 55 в будинку № 155 по вул. Донецьке шосе в м. Дніпропетровську.

Виконавчий комітет Індустріальної районної у місті ради відповідач по зустрічному позову, зустрічну позовну заяву не визнав, просив відмовити ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 у задоволені вимог.

Представник виконкому Індустріальної районної у місті ради у судове засідання не зявилася, проте надала до суду заяву від 12.04.2012 року в якій вказала, що підтримує заявлені виконавчим комітетом Індустріальної районної у місті ради позовні вимоги, просила слухати справу без її участі, задовольнити позов.

Відповідачі, представник відповідачів у судове засідання не зявились, про причини неявки не повідомили, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином.

Суд, враховуючи заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а зустрічний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, квартира АДРЕСА_3 є комунальною власністю, належить територіальній громаді міста в особі Дніпропетровської міської ради.

Відповідно до ордера № 531 серія 01 від 03.04.1990 р. квартира була надана на праві користування ОСОБА_4, складом сім`ї одна особа. Згідно довідки № 2421 від 24.10.2010 р., виданої КЖЕП № 53, та по квартирній картці (форма А) ОСОБА_4 був єдиною особою, зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_1 та мешкав один (акт, складений від 06.09.2010 р. працівниками КЖЕП № 53 в присутності мешканців квартири № 54 ОСОБА_6, квартири № 58 ОСОБА_7Г.).

У серпні 2010 року ОСОБА_4 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-КИ № 360690, виданого 30.08.2010 р.) Труп померлого ОСОБА_4 був виявлений в квартирі АДРЕСА_4 працівниками міліції. Ключі від квартири були передані до відділу міліції (акт від 27.08.2010 р., складений працівниками КЖЕП № 53, довідка від 26.08.2010 р. № 553, видана КВЖРЕП Індустріального району).

Інформація про квартиру АДРЕСА_4 була надана начальником КЖЕП № 53 до виконавчого комітету Індустріальної районної у місті ради 25.08.2010 р з метою розподілу житла в порядку, визначеному законом.

Станом на 06.09.2010 р. працівниками КЖЕП № 53 сумісно із дільничним інспектором встановлено, що в квартиру АДРЕСА_4 без законних на те підстав вселилися громадяни ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, які ніколи не проживали у вказаному житловому приміщенні, що підтверджується актом від 06.09.2010р.

При цьому відповідачі неодноразово попереджалися про протиправність своїх дій щодо проживання та користування житлом керівництвом КЖЕП № 53, що підтверджується вимогами від 10.09.2010р. № 146, від 14.10.2010 р. № 157, від 25.10.2010 р. № 182, які були проігноровані відповідачами.

Суд критично ставиться до обставин, викладених у зустрічній позовній заяві на предмет спільного проживання ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 з померлим ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_4, ведення спільного господарства, сплатою комунальних послуг, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вказаних фактів. При цьому в матеріалах справи маються довідка № 2422 надана КЖЕП № 53, про наявність заборгованості по сплаті за комунальні послуги. Обставина заборгованості також підтверджується письмовою розгорнутою інформацією про заборгованість за послуги з постачання води, теплової енергії, вивозу побутових відходів, користування ліфтом, квартирної плати.

Відповідно до ст. 61 ЖК України користування житловими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється на підставі договору найму житлового приміщення, який укладається на підставі ордеру.

Як встановлено в судовому засіданні, ані з ОСОБА_1, ані з ОСОБА_2, ані з ОСОБА_3 договір найму житла за адресою: АДРЕСА_5 не укладався, рішення про надання їм житла за вказаною адресою виконавчим комітетом Індустріальної районної у місті ради не приймалося, відповідний ордер на вселення у житло не видавався.

Суд доходить до висновку, що відповідачі самоправно зайняли квартиру АДРЕСА_3, і їх проживання в квартирі є незаконним.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України особи, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяються без надання іншого жилого приміщення.

В судовому засіданні також встановлено, що згідно з довідкою від 11.04.2012 р. № 28л, виданої ВАТ Будівельно-монтажний трест ДніпромістобудОСОБА_3 проживає та є зареєстрованою у гуртожитку по вул. Осінній , буд. 4 кімн. 108а. Відповідно до штампу-відмітки у паспорті ОСОБА_1 є зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 , кімн. 108. Оцінюючи докази в сукупності, судом встановлено, що конституційне право на житло громадян забезпечене.

Керуючись, ст.ст. 3, 7,11,15,212-125 ЦПК України, ст.ст. 109, 116 ЖК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги виконавчого комітету Індустріальної районної у місті ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - КВЖРЕП Індустріального району, про виселення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 з квартири АДРЕСА_6 без надання їм іншого жилого приміщення.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 до виконавчого комітету Індустріальної районної у місті ради, третя особа - КВЖРЕП Індустріального району, про визнання права користування житловим приміщенням - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В.П. Мороз