Справа № 6/2523/32/12 Провадження № 22-ц/2590/2938/2012 Головуючий у I інстанції Хоменко Л.В.
Категорія цивільна Доповідач - Лакіза Г. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2012 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника заявника ОСОБА_5 і ПАТ „ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 серпня 2012 року в справі за скаргою ОСОБА_5 на постанову начальника відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції, винесену 12 липня 2012 року по виконавчому провадженню №12678504, -

в с т а н о в и в:

У липні 2012 року ОСОБА_5 звернулась до суду зі скаргою, в якій просила суд визнати неправомірною та скасувати постанову начальника відділу ДВС Чернігівського РУЮ від 12 липня 2012 року, винесену по завершеному 29 вересня 2011 року виконавчому провадженню № 12714412, посилаючись на те, що начальник відділу ДВС Чернігівського РУЮ перевищила свої повноваження, скасувавши постанову державного виконавця про зняття ним арешту на її майно, оскільки рішення суду не перебувало на виконанні у державного виконавця та майже рік назад було повернуто банку як стягувачу заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Чернігівського районного суду від 02 серпня 2012 року ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати зазначену ухвалу та постановити нову, якою визнати неправомірною та скасувати постанову начальника відділу ДВС Чернігівського РУЮ від 12.07.2012 року винесену по завершеному 29 вересня 2011 року виконавчому провадженню № 12714412, посилаючись на її незаконність, оскільки на час скасування постанови рішення суду не перебувало на виконанні у державного виконавця і повернуто банку як стягувачу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника ОСОБА_5 і ПАТ „ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_5 в задоволенні скарги, суд дійшов висновку, що начальник відділу ДВС Чернігівського РУЮ ОСОБА_8, скасовуючи п.2 постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу № 12714412, діяла в межах повноважень, наданих Законом України „Про виконавче провадження.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до положень ч.2 ст.83 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем тощо.

Пунктами 9.1,9.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802 начальник відділу здійснює контроль у виконавчому провадженні відповідно до ст.ст.83-86 Закону і має право перевірити будь-яке виконавче провадження, що перебуває на виконанні державних виконавців, які йому безпосередньо підпорядковані, з власної ініціативи чи за заявою (скаргою) стягувача або його представника у випадках, передбачених Законом.

По справі встановлено, що в провадженні старшого державного виконавця відділу ДВС Чернігівського РУЮ ОСОБА_9 знаходився виконавчий лист № 2-1072, виданий 27.01.2009 р. Чернігівським райсудом про стягнення з ОСОБА_5 94,08 грн. на користь „ОСОБА_6 ОСОБА_2.

05.09.2011 р. АТ „ОСОБА_6 банк ОСОБА_2 звернулось до відділу ДВС із заявою, в якій банк, у звязку з погашенням заборгованості по кредиту ОСОБА_5 в сумі 20302,24 грн. та стягнутих судових витрат в розмірі 94,08 грн., просив закінчити виконавче провадження, скасувати арешт, накладений на майно боржника та повернути банку виконавчий лист на підставі ст.ст. 12, п.1 ч.1 ст. 47 Закону України „Про виконавче провадження.

В засіданні апеляційного суду представник банку підтвердила погашення ОСОБА_5 заборгованості по кредиту та стягнутих судових витрат в розмірі 94,08 грн., пояснивши при цьому, що в заяві банку належало сформулювати своє прохання повернути виконавчий лист не банку, а до суду, який його видав, у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п.8 ч.1, ч.2 ст.49 Закону України „Про виконавче провадження).

Старшим державним виконавцем Сватковим О.В. 29 вересня 2011 року була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу - АТ „ОСОБА_6 ОСОБА_2 без виконання, за заявою стягувача; пунктом 2 вказаної постанови припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с.12).

Таким чином, на час винесення оскаржуваної постанови начальника відділу ДВС Чернігівського РУЮ 12.07.2012 року, на виконанні державних виконавців, які йому безпосередньо підпорядковані, вже не перебувало виконавче провадження №12714412, на виконання виконавчого листа № 2-1072, виданого 27.01.2009 р. Чернігівським райсудом про стягнення з ОСОБА_5 94,08 грн. на користь „ОСОБА_6 ОСОБА_2 (виконавчий лист не перебував на виконанні у державного виконавця і майже рік тому його було повернуто банку).

Зважаючи на те, що начальник відділу ДВС має право перевірити будь-яке виконавче провадження, що перебуває на виконанні державних виконавців, при винесенні 12 липня 2012 року оскаржуваної постанови, начальник відділу перевищила свої повноваження, скасувавши п.2 постанови державного виконавця від 29 вересня 2011 року, та вилучивши із вказаної постанови п.2 про припинення чинності арешту майна ОСОБА_5 та скасування інших заходів примусового виконання рішення.

Виходячи з зазначеного, апеляційний суд вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню. Проте скаргу ОСОБА_5 належить задовольнити частково, визнавши неправомірною постанову начальника відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції від 12 липня 2012 року по виконавчому провадженню №12678504, але скасування вказаної постанови не належить до компетенції суду; але до компетенції суду належить право зобовязати начальника відділу ДВС усунути порушення прав ОСОБА_5, спричинені винесенням вказаної постанови.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.2 ч.1 312, 313, 314, 315, 317, 319, 388 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 серпня 2012 року - скасувати.

Скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати неправомірною постанову начальника відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції від 12 липня 2012 року по виконавчому провадженню №12678504 та зобовязати начальника відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції усунути порушення прав ОСОБА_5, спричинені винесенням вказаної постанови.

Стягнути з відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції на користь ОСОБА_5 107, 30 грн. на відшкодування судових витрат.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: