АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 22-ц/491/868/12 Головуючий в 1-й інстанції
Категорія - 37 (І) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

14 березня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Турік В.П.

суддів: Митрофанової Л.В., Зубакової В.П.

при секретарі: Бадалян Н.О.

за участю: представника позивача - ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_6 та її представника ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 31 січня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про встановлення факту належності ? частки квартири, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту належності ? частки квартири.

В обґрунтування позову зазначив, що 18 вересня 2008 року помер його батько - ОСОБА_8, після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому за життя майно частину квартири № 125 на мкрн. Сонячний, 7 у м. Кривому Розі, що була придбана ним під час шлюбу з ОСОБА_4, про прийняття в порядку спадкування за законом якої звернулися до нотаріуса він та відповідач.

Оскільки у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус йому відмовив у звязку з тим, що між спадкоємцями - ним та відповідачем виникла суперечка щодо розподілу часток у спадщині, уточнивши позовні вимоги та предявивши їх також до ОСОБА_9, просив суд встановити факт належності спадкодавцю ОСОБА_8 за його життя ? частки квартири № 125 на мкрн. Сонячний, 7 у м. Кривому Розі.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 31 січня 2012 року задоволено позов ОСОБА_2

Встановлено факт належності ОСОБА_8 померлому 18.09.2008 року, за життя 1/2 частки квартири № 125 на мкрн. Сонячний, 7 у м. Кривому Розі.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 по 22 грн. 75 коп. з кожного окремо в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_6 ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, суд не вияснив, які правові наслідки породжує встановлення факту, не врахував що за своє життя після розірвання шлюбу ОСОБА_8 не заявляв жодних вимог на спірну квартиру, в ній не проживав й нею не користувався. Крім того, особисто з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ОСОБА_4 не зверталася, а з такою заявою звертався тільки позивач. Також не враховано судом, що станом на теперішній час квартира не належить ОСОБА_4 й продана їй, а нею зроблено капітальний ремонт. Вважає, що суд вийшов за межі позовних вимог, дійшовши висновку, що квартира є спільним майном подружжя й частки подружжя в ній є рівними, тоді як таких вимог заявлено не було. Не погоджується відповідач зі стягненням з неї судових витрат по справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.08.1990 року по 10.07.2003 року.

11.07.1995 року ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу придбала квартиру АДРЕСА_1, яку 15.11.1995 року поміняла на квартиру № 125 на мкрн. Сонячний, 7 у м. Кривому Розі, зареєструвавши право власності на неї на своє імя.

18 вересня 2008 року ОСОБА_8 помер, після смерті якого відкрилася спадщина на належне за його життя майно, з заявою про прийняття якої до нотаріальної контори 22 жовтня 2008 року звернувся ОСОБА_2

Постановою Шостої Криворізької державної нотаріальної контори від 26.06.2009 року відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого 18.09.2008 року ОСОБА_8, оскільки між сторонами виникла суперечка щодо розподілу часток у спадщині.

Задовольняючи позовні вимог та встановлюючи факт належності ОСОБА_8 померлому 18.09.2008 року, за життя 1/2 частки квартири № 125 на мкрн. Сонячний, 7 у м. Кривому Розі, суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира придбана в період шлюбу й є спільною сумісною власністю подружжя, частки в якій є рівними, а також з того, що у зв'язку зі смертю співвласника квартири, позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку, встановити факт володіння його померлим батьком 1/2 часткою спірної квартири.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім*ю України (чинного на час придбання спірної квартири) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. ОСОБА_8 з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Як встановлено судом, спірна квартира була нажита відповідачем ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в період їхнього шлюбу. Отже є підстави вважати про належність її померлому ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності.

Судом також встановлено, що жодної домовленості щодо розміру часток між подружжям ані в період шлюбу ані після його розірвання не було, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що частини кожного з подружжя є рівними, тобто ? частина квартири належала батьку позивача ОСОБА_8 та ? частина належала відповідачу ОСОБА_4

Також із матеріалів справи вбачається, що після розірвання шлюбу у 2003 році між ОСОБА_4 і ОСОБА_8 поділу майна не було та по день смерті ОСОБА_8 був зареєстрований у спірній квартирі та володів нею.

Отже, на думку колегії суддів , суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки такий висновок відповідає положенням ст.3 ЦПК України та ст.ст.22,23,28 КпШС України.

Доводи в апеляційній скарзі, що суд не вияснив, які правові наслідки породжує встановлення даного факту, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в апеляційному суді представником позивача надано пояснення щодо цього доводу.

Доводи, що суд не врахував, що за своє життя після розірвання шлюбу ОСОБА_8 не заявляв жодних вимог на спірну квартиру, в ній не проживав й нею не користувався, крім того не врахував, що особисто з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_4 не зверталася, а з такою заявою звертався тільки позивач, не спростовують висновків суду, що ОСОБА_2 мав право на 1/2 частину спірної квартири.

Не приймає й колегія суддів до уваги посилання відповідача ОСОБА_6, що суд не врахував, що квартира продана їй і нею зроблено капітальний ремонт та що суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки суд, ухвалюючи рішення, виходив з вимог ст.11 ЦПК України та Кодексу про шлюб та сім*ю України.

Посилання в апеляційній скарзі, що суд не з*ясував пропуску позовної давності ОСОБА_8 щодо його вимог про поділ майна, враховуючи, що шлюб розірвано у 2003 році, а помер він у 2008 році, є безпідставними, оскільки він проживав, був зареєстрований у спірній квартирі і його право на проживання та володіння спірною квартирою протягом вказаного часу ніким не порушувалось.

Судові витрати судом стягнуто у відповідності до ст.88 ЦПК України.

Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов*язки сторін, обставин по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

За таких обставин колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 31 січня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: