Справа №: 601/471/12
Провадження № 2/601/308/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2012 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Палазюк В.М.

при секретарі Агрич Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту постійного проживання із спадкодавцем та визнання права на земельну частку (пай) ,-

встановив:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому вказує, що 02.04.1997 року померла його баба ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина на земельну частку (пай), що розташована на території Іванківської сільської ради. Відповідачка є спадкоємцем першої черги як дочка померлої, однак вона заяву про прийняття спадщини не подавала та не бажає реалізовувати своє право на спадкування. Позивач же вважає, що прийняв спадщину відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, оскільки протягом останнього року до дня смерті ОСОБА_3 проживав спільно з нею та доглядав її. Просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем, що дасть йому можливість реалізувати свої спадкові права відповідно до ст.. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України , що набрав чинності 01.01.2004 року, оскільки спадщина, яка відкрилась, не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. . Оскільки спадкодавець за життя не отримала Державний акт на земельну ділянку, право на яку підтверджує сертифікат на право на земельну частку (пай) позивач просить визнати за ним право на земельну частку (пай), що належало спадкодавцю.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, обґрунтувавши вищенаведеними обставинами.

Відповідач направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає повністю.

Судом встановлено, що 02.04.1997 року померла ОСОБА_3 (а.с.5). Згідно довідки нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ніхто не звертався. Таким чином на день набрання чинності ЦК України 01.01.2004 року спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, не була прийнята ніким із спадкоємців. Згідно пояснень позивача, викладених в позовній заяві, визнання позову відповідачкою та показань свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні фактично на час смерті ОСОБА_3 з нею постійно проживав її внук ОСОБА_5, що дає підстави для визнання факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем та можливості спадкування майна, яке їй належало. Згідно сертифіката серії ЖТ №0119709 ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) площею 3,69 в умовних кадастрових гектарах, яка у відповідності до документації по уточненню грошової оцінки сільськогосподарських угідь зменшилась до 3,37 в умовних кадастрових гектарах на території Іванківської сільської ради, тому суд визнає дане парво за позивачем.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212,214,215,256 ЦПК України, ст..ст. 328,1218, 1268 ч.3, ст..5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 в с.Іванків на день її смерті.

Визнати за ОСОБА_5 право на земельну частку (пай) площею 3,37 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Іванківської сільської ради згідно сертифіката серії ЖТ №0119709, як на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3.

Суддя:ОСОБА_6