Справа № 2-3392/2011p.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 березня 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді: Мороз В.П.

при секретарі: Андрущенко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Житлове експлуатаційне підприємство КП Північне, Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Індустріального РВ УМВС України в Дніпропетровській області, Відділ опіки та піклування виконкому Індустріальної районної ради в м. Дніпропетровську, усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, третя особа КЖП Північне, про визнання осіб такими, що втратили право користування ,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2011 року позивачка в інтересах своєї неповнолітньої дитини звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог, посилалася на те, що їй, її батьку та відповідачці було надано однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, в якій постійно проживала разом з батьками.

07.12.1999 року у позивачки народився син ОСОБА_2.

21.04.2011 року помер батько позивачки. Після його смерті відповідачка почала виганяти позивачки зі спірної квартири, змінила замки від вхідної двері та чинити перешкоди у проживанні у квартирі.

З урахуванням викладеного, просила суд вселити її та малолітню дитину ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1; зобовязати відповідачку не чинити перешкоди в користуванні житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 та надати ключі від вхідної двері.

У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, на його задоволенні наполягали.

В свою чергу відповідачка звернулася з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, третя особа КЖП Північне, про визнання осіб такими, що втратили право користування.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що спірна квартира була отримана за ордером на міну № 1046 від 23.11.1983 року, виданого Виконкомом Петропавловської міської ради. Основним квартиронаймачем був чоловік позивачки та батько відповідачки.

З 1996 року у вказаній квартирі зареєстрована відповідачка, проте остання у квартирі не проживала через постійні сварки, які вчиняла.

З урахуванням викладеного, просила суд визнати ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_2 такими, що втратили право користування квартирою № 46 по вул. Г. Корольової, 1 в м. Дніпропетровську та стягнути судові витрати.

В судовому засіданні ОСОБА_3 зустрічний позов підтримала, на його задоволенні наполягала, у задоволенні первісного позову просила відмовити.

Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Індустріального РВ УМВС України в Дніпропетровській області свого представника для участі у розгляді справи не направив, причину неявки суду не повідомив.

Житлове експлуатаційне підприємство КП Північнесвого представника для участі у розгляді справи не направив, причину неявки суду не повідомив.

Представник Відділу опіки та піклування виконкому Індустріальної районної ради в м. Дніпропетровську наполягали на захисту інтересів дитини щодо права її проживання, володіння та користування зазначеною квартирою.

Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, відповідачки, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на підставі обмінного ордеру № 1046 від 23.11.1983 року, виданого Виконкомом Петропавловської міської ради, ОСОБА_4 було надано квартиру АДРЕСА_1 на склад сімї із двох чоловік: ОСОБА_3 та ОСОБА_1

07 грудня 1999 року у позивачки народився син ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії 1-КИ № 332450, виданого ВРАЦС Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська від 29.04.2011 року, актовий запис № 117.

З 1996 року позивачка зареєстрована у спірній квартирі. Проте, як пояснила остання у судовому засіданні, через те, що з відповідачкою стосунки не складалися, вона періодично проживала в іншому місці, відповідачка чинить перешкоди в користуванні житловим приміщенням, де зареєстрована позивачка, іншого житла позивачка не має.

Відповідно до ч.1 ст. 71, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Тому, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується зустрічних вимог, то вони задоволенню не підлягають оскільки, предмет позову, який ставить позивачка в своїй позовній заяві суперечить основним засадам судочинства та зокрема інтересам малолітньої дитини ОСОБА_2.

Згідно ст. 18 Закону України Про охорону дитинствадіти - члени смї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщення нарівні з власником або наймачем.

Крім того, суд вважає випадки не проживання позивачки у зазначеній квартирі поважними, оскільки між позивачкою та відповідачкою склалися неприязнені стосунки, постійні сварки та лайки, що також підтвердили свідки у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачкою судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на її користь.

На підставі викладеного, керуючись ст. 71 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Житлове експлуатаційне підприємство КП Північне, Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Індустріального РВ УМВС України в Дніпропетровській області, Відділ опіки та піклування виконкому Індустріальної районної ради в м. Дніпропетровську, усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 47,00 грн. судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, третя особа КЖП Північне, про визнання осіб такими, що втратили право користування відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.П. Мороз