Справа № Провадження №22-ц-3280/12 22-ц/1090/4050/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія26Доповідач у 2 інстанції Суханова
УХВАЛА

Іменем України

22 жовтня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Суханової Є.М.,

Суддів: Сліпченка О.І., Коцюрби О.П.,

при секретарі : Клименко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 Авальдо ОСОБА_2, ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за рахунок заставного майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, та посилався на те, що 28. 04.2007 року між АТ ОСОБА_3 Авальта ОСОБА_2 був укладений Кредитний Договір №014/10-01/74/8663, на підставі якого Кредитор надав Позичальнику кредит в сумі 50 500,00 (пятдесят тисяч пятсот доларів США) строком до 28 квітня 2027 року зі сплатою 12,85 % річних. Позивач вказував на те, що відлові дач ОСОБА_2 не виконує умови Кредитного Договору, та не здійснює часткове по гашення кредиту та сплату відсотків за користування ним згідно графіка. Станом на 26.11. 2010 р. загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_2 перед позивачем скла дає 56 177,11 доларів США, що еквівалентно 443 237,37 гривень, з них: заборгованість по погашенню кредиту - 46 245, 79 доларів США, що еквівалентно 364 879,26 грн; заборгова ність по сплаті відсотків за користування кредитом - 4 951,20 доларів США, що еквівален тно 39 064,97 грн.; пеня за порушення строків погашення кредиту за період з 26.11.2009 р. по 25.11.2010 р. -1090, 00 доларів США, що еквівалентно 8 600,10 грн.; пеня за порушення строків сплати відсотків за користування кредитними коштами з 26.11.2009 р. по 25.11. 2010 р. - 3 890,12 доларів США, що еквівалентно 30 693,05 грн. Позивач вказував на те, що в забезпечення виконання зобовязань, що випливають з вищевказаного Кредитного Договору, відповідачем ОСОБА_2 згідно до Договору іпотеки № 2214 від 28.04. 2007 р. була передана в заставу Банку квартира під №292, що знаходиться за адресою: м. Біла Церква, вул. Леваневського в будинку 26, яка належить ОСОБА_2 на праві вла сності на підставі договору купівлі-продажу квартири. Позивач також посилався на те, що в забезпечення виконання зобовязань по вищевказаному Кредитному Договору між Публічним Акціонерним Товариством ОСОБА_3 Авальта ОСОБА_4 28 квітня 2007 р. було укладено договір поруки № 014/10-01/74/8663. За Договором поруки ОСОБА_4 на добровільних засадах взяв на себе відповідальність перед Банком, відповідати по боргових зобовязаннях ОСОБА_2, які виникають з умов вищезазначеного Кредитного Дого вору. Позивач просив в судовому порядку розірвати Кредитний Договір № 014/10-01/74/ 8663 від 28.04. 2007 р. та стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за Кредитним Договором № 014/10-01/74/8663 від 28.04.2007 р. в сумі 56 177,11 (пятдесят шість тисяч сто сімдесят сім дол. США 11 центів), що еквівалентно 443 237,37 грн.Також позивач про сив в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на квартиру під №292, що знаходиться за адресою: м. Біла Церква, вул. Леваневського, в будинку 26, яка належить ОСОБА_2 на праві власності та передана в заставу Банку згі дно Договору іпотеки № 2214 від 28.04.2007 року, а також позивач просив суд покласти навідповідачів відшкодування судових витрат, а саме: судовий збір в сумі 1 700 гривень, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень.

В судовому засіданні в суді першої інстанції представник позивача ОСОБА_5 надав заяву про збільшення позовних вимог та у вказаній заяві вказав, що станом на 11.04.2011 року заборгованість ОСОБА_6 за Кредитним договором від 28.04.2007 року становить 62 938,03 доларів США, що еквівалентно 501 282, 49 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 46 245,79 доларів США, що еквівалентно 368 333,82 грн.; заборгованість за прострочени ми відсотками - 6 904, 93 долари США, що еквівалентно 54 995, 70 грн.; пеня за прострочення кредиту - 2 264, 24 доларів США, що еквівалентно 18 033, 98 грн.; пеня за простро чення відсотків - 7 523,07 доларів США, що еквівалентно 59 919 грн. А тому представник позивача просив суд розірвати Кредитний Договір № 014/10-01/74/8663 від 28.04.2007 р. укладений між ВАТ ОСОБА_3 Авальта ОСОБА_2 чем, стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_7 лія Володимировича на користь ПАТ ОСОБА_3 Авальзаборгованість за Кредит ним Договором № 014/10-01/74/8663 від 28.04.2007 року в сумі 501 282 гривні 49 коп., що еквівалентно 62 938,03 доларів США. Також представник позивача просив в рахунок пога шення заборгованості звернути стягнення на квартиру під №292, що знаходиться за адре сою: м. Біла Церква, вул. Леваневського в будинку №26, яка належить ОСОБА_2 ву Володимировичу на праві власності та передана в заставу Банку згідно Договору іпоте ки № 2214 від 28.04.2007 року, предмет іпотеки реалізувати шляхом проведення прилюд них торгів, початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації встановити в розмірі 302 288,00 грн.(згідно Договору іпотеки від 28.04.2007 року). Представник пози вача також просив стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі 2 079 грн. 55 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 6 березня 2012 року позов було задоволено частково.

Розірвано кредитний договір №014/10-01/74/8663 від 28.04.2007 року укладений між Відкритим акціонерним товариством "ОСОБА_3 банк ОСОБА_1" та ОСОБА_2.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 банк ОСОБА_1" солідарно 501 282 гривні 49 коп. заборгованості за кредитним договором №014/10-01/74/8663 від 28.04.2007 року, по 850 грн. з кожного судового збору, по 60 грн. з кожного витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В задоволенні іншої частини позову ПАТ "ОСОБА_3 ОСОБА_1" відмовлено.

Не погодившись з висновками , наведеними в рішенні суду апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не обґрунтована та не підлягає задоволенню.

Так судом першої інстанції було встановлено, що між ВАТ ОСОБА_3 Авальта ОСОБА_2 28.04.2007 року було укладено Кредитний договір за №014/10-01/74/8663 відповідно до якого ВАТ ОСОБА_3 Авальнадав ОСОБА_2 кредит в сумі 50 500,00 доларів США строком до 28.04.2027 року зі сплатою за користування кредитом 12.850 % річних.

Відповідно до п.5.1. вказаного Кредитного Договору, ОСОБА_2 зобовязувався здійснювати безготівковим платежем або готівкою, в касу Кредитора щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання креди ту, часткове погашення кредиту, згідно Графіку погашення кредиту та щомісячно здійсню вати сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів.

Також встановлено, що ВАТ ОСОБА_3 Авальбули повністю виконані свої зобовязання, щодо надання ОСОБА_2 кредиту в сумі 50 500, 00 доларів США. Наведене підтверджується поясненнями представника позивача, та вбачається із матеріалів справи, в тому числі, і із рішення Печерського районного суду м.Києва від 30.09.2011 року, яке набрало законної сили 19.01.2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ ОСОБА_3 Авальпро визнання правочину недійсним.

За ст. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Договір є обовязковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України.

Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так встановлено, що ОСОБА_2 не виконує умови вище вказаного Кредитного Договору, та не здійснює часткове погашення кредиту та сплати відсотків за користування ним згідно графіка (Додаток № 2 до Кредитного Договору). Останній платіж за Кредитним договором був проведений ОСОБА_2 27.04.2010 року.

П. 10.1. Кредитного Договору передбачено, що за порушення строків повернен ня суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим Дого вором, Позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченного пла тежу, за кожний день прострочки.

Так, згідно наданого позивачем розрахунку станом на 11.04.2011 року заборгованість ОСОБА_2 за Кредитним договором від 28.04.2007 року становить 62 938,03 доларів США, що еквівалентно 501 282, 49 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 46 245,79 доларів США, що еквівалентно 368 333,82 грн.; заборгованість за простроченими відсотками - 6 904,93 долари США, що еквівалентно 54 995, 70 грн.; пеня за прострочення кредиту - 2 264,24 доларів США, що еквівалентно 18 033,98 грн.; пеня за прострочення від сотків - 7 523,07 доларів США, що еквівалентно 59 919 грн.

Згідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до п. 6.5. Кредитного Договору, Кредитор має право вимагати дострокового погашення Позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користуванням кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання Позичальником умов цього Договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, та в інших випадках, передбачених цим Договором.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з умовами вищевказаного Кредитного договору був ознайомлений при його укладенні, підписав вказаний договір і отримав кредитні ресурси в обумовленій договором сумі, але умови договору порушив, що підтверджується поясненнями представника позивача, матеріалами справи.

Згідно п. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п. 8.4. Кредитного договору, сторони домовилися, що будь-яке порушення Позичальником умов цього Договору повинно розглядатись як істотне порушення Договору, яке надає право Кредитору в порядку, передбаченому цим Договором та/або діючим законодавством України, незалежно від встановлених Договором, строків виконання зобов'язань, вимагати від Позичальника повернення кредиту та всіх інших передбачених договором платежів.

Оскільки ОСОБА_2 істотно порушує умови Кредитного договору від 28.04.2007 року, то це надає право Банку вимагати розірвання Кредитного договору від 28.04. та стягнення заборгованості за вказаним Кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язань відповідачем ОСОБА_2 за Кредитним договором №014/10-01/74/8663 від 28.04.2007 року між ВАТ "ОСОБА_3 ОСОБА_1" та ОСОБА_4 28.04.2007 року був укладений До говір поруки за№ 014/10-01/74/8663. Відповідно до п.1.2. Договору поруки, Поручитель ОСОБА_4 на добровільних засадах взяв на себе зобовязання перед Банком, відпо відати по Борговим зобовязанням Боржника - ОСОБА_2, які виникають з умов Кредитного Договору №014/10-01/74/8663 від 28.04.2007 року, а саме: повернути кредит в розмірі 50 500 доларів США, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках, передбачених Кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі. Згідно п.2.1. Договору поруки, у випа дку невиконання Боржником взятих на себе зобовязань по Кредитному Договору, Пору читель несе солідарну відповідальність перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу за Кредитним Договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручаєть ся перед кредитором боржника за виконання ним свого обов"язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно до ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, за безпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В ч. 2 вказаної статті вказано, що поручитель відповідає перед кредито ром у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

В п. 2.2. Договору поруки вказано, що якщо до Поручителя надійде вимога Банку про погашення суми заборгованості по Кредитному Договору, але Поручитель її не виконає, то ОСОБА_3 має право звернути стягнення на все майно Поручителя, згідно норм чинно го законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 заступником начальника Білоцерківського районного відділення ВАТ "ОСОБА_3 ОСОБА_1" 18.08.2009 року направлялася вимога про виконання грошових зобов'язань за договором поруки №014/10-01/74/8663 від 28.04.2007 року.

Крім вказаного, в судовому засіданні було встановлено, що в забезпечення вико нання зобовязань, що випливають з Кредитного Договору, позичальником ОСОБА_2, згідно до нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_8 в реєстрі № 2214, договору іпотеки від 28.04.2007 р. була передана в заставу ВАТ ОСОБА_3 Авальквартира під № 292, що знаходиться за адресою: м. Біла Церква, вул. Леваневського будинок 26, яка нале жить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27.04.2007 року. В п. 3.1.4. договору іпотеки передбачено, що у випадку невиконання Іпотекодавцем зобовязань за Договором іпотеки або за Кредитним Договором, у тому чи елі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки та реалізувати його відповідно до п. 5 Договору іпотеки. Згідно до п. 5.3. Договору іпотеки, Іпотеко держатель має право вимагати дострокового виконання зобовязання за Кредитним Договором, забезпеченого цією іпотекою, а якщо його вимога не буде задоволена - звернути стягнення на предмет іпотеки, у випадку порушення Іпотекодавцем обовязків, встановлених Договором іпотеки або Кредитним до говором.

В ст. 33 Закону України "Про іпотеку" вказані підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Так у вказаній статті зазначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж 30 - денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Згідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане в гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зо бов'Язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах встановлених законом.

Згідно до нової редакції Статуту Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 ОСОБА_1" затвердженого загальними зборами акціонерів ПАТ "ОСОБА_3 ОСОБА_1" протокол № 36-27 від 28.04.2010 року, протоколом Загальних зборів акціонерів № 36-45 від 14.10.2009 року прийнято рішення про зміну найменування Відкритого акціонерного товариства "ОСОБА_3 ОСОБА_1" на Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_3 ОСОБА_1". Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_3 ОСОБА_1" є правонаступником за всіма правами та обов'язками Відкритого акціонерного товариства "ОСОБА_3 ОСОБА_1".

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність розірвати Кредитний договір №014/10-01/74/8663 від 28.04.2007 року, укладений між ВАТ "ОСОБА_3 ОСОБА_1" та ОСОБА_2.

Також суд першої інстанції законодавчо-обгрунтовано визнав, що з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 необхідно стягнути солідарно на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 ОСОБА_1" заборгованість за Кредитним договором №014/10-01/74/8663 від 28.04.2007 року в сумі 501 282 гривні 49 коп.

Намагаючись спростувати висновки суду, апелянт посилається на те, що він не погоджується з сумою заборгованості, яка зазначена в позові позивача.

Разом з тим, жодних доказів обґрунтованості своїх апеляційних вимог не навів, нових розрахунків заборгованості не надав.

Таким чином, колегія суддів, розглядаючи апеляційну скаргу в межах вимог ст. 303 ЦПК України прийшла до висновку про її необґрунтованість та недоведеність, підстав для скасування рішення суду першої інстанції, передбачених ст. 309 ЦПК України не встановила.

Згідно з вимогами ст. 308 ЦПК України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 293, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції.

Головуючий

Судді