Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2012 Справа №1915/2381/2012
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Герчаківської О.Я.,

при секретарі Сесик Х.Я.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 газети «Номер один»про стягнення моральної шкоди, -

встановив:

13 лютого 2012 року ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3 газети «Номер один»про стягнення моральної шкоди, заподіяної опублікуванням недостовірної інформації. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він зареєстрований фізичною особою-підприємцем, підприємницькою діяльністю займається на підставі виданої йому ліцензії. Позивач згідно завдання на проектування розробив робочий проект каркасної сталевої ялинки, що була встановлена за адресою м.Київ, майдан Незалежності. Даний проект було затверджено приватним підприємством «Ялинка України», однак в анонімній статті газети «Номер один»позивача неправдиво названо дизайнером, хоча він є інженером-будівельником/проектувальником-конструктором. Вказана інформація нанесла позивачу глибокі душевні страждання, оскільки це є втручанням у сферу його діяльності, в особисте життя, зменшило його особисті доходи, значно зменшило свободу підприємницької діяльності, кількість клієнтів, зробило його життя неспокійним. На підставі викладеного ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 газети «Номер один»3000 грн. завданої йому моральної шкоди.

27 лютого 2012 року ОСОБА_1 подав письмові доповнення до позовної заяви в частині обґрунтування суми відшкодування та компенсації за нанесену йому моральну шкоду. Вважає, що завдана моральна шкода становить 3088 грн. та полягає в наступному: втрата виручки від підприємницької діяльності 390 грн.; витрати на таксі 28 грн.; витрати на складання позовної заяви 1370 грн.; судові витрати 220 грн.; хвилювання та переживання (10-15 грн. в день) з 23.11.2011 року по 24.02.2012 року, що в сумі становить 1080 грн. Окрім того, після публікації «брехні»в анонімній статті газети «Номер один»йому перестали довіряти, він втратив замовлення, а це проектна продукція на суму 100 тис. грн. З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача в його користь 3000 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, стягнути з газети «Номер один»в його користь завдану моральну шкоду в розмірі 3000 грн. При цьому суду пояснив, що стаття, опублікована в газеті «Номер один», містить неправдиву інформацію, оскільки позивач є конструктором, а не дизайнером, займається підприємницькою діяльністю самостійно, а не працює в ПП «Ялинка України». Викладена інформація призвела до того, що він не може працювати, втратив клієнтів та замовлення на значні суми.

Представник ПП «Агенство Тернопільських новин»(засновник газети «Номер один») в судовому засіданні проти позову заперечив та просив суд відмовити у його задоволенні у звязку із тим, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. Вважає, що позов заявлено до неналежного відповідача, так як засновником газети «Номер один»є ПП «Агенство Тернопільських новин». Інформацію, яка викладена у статті, вважає позитивною, так як вона популяризує місцевого виробника. Окрім того, стаття надрукована зі слів директора ПП «Ялинка України», а тому попередньо її зміст погоджувався з дирекцією підприємства.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши пояснення позивача, представника ПП «Агенство Тернопільських новин», суд встановив наступні обставини.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 №783348, ОСОБА_1 із 04 квітня 2001 року зареєстрований фізичною особою-підприємцем, ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків та інших обовязків платежів - НОМЕР_1, місце проживання фізичної особи-підприємця м.Тернопіль, вул.Слівенська, 9/84.

08 грудня 2006 року ОСОБА_1 Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України видано ліцензію серії АВ №194910 про право на зайняття будівельною діяльністю (згідно з переліком).

До переліку робіт провадження будівельної діяльності, доданого до ліцензії серії АВ №19491, виданої Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 08 грудня 2006 року, входять: проектні роботи; архітектурне та будівельне проектування; конструювання несучих конструкцій по класах і умовах будівництва; проектування внутрішніх інженерних мереж, систем і споруд; розроблення спеціальних розділів проектів; технологічне проектування по обєктах; інжинірингові роботи.

Як вбачається із свідоцтва про сплату єдиного податку серії З №410071, виданого Тернопільською обласною Державною податковою інспекцією 05 жовтня 2011 року, ОСОБА_1 займається проектними та інжиніринговими роботами.

28 жовтня 2011 року головний інженер ОСОБА_1 склав завдання на розробку індивідуального робочого проекту в одну стадію «Ялинка-К.40», яке 12 листопада 2011 року затверджене директором ПП «Ялинка України». Із змісту даного завдання вбачається, що проектант має значний досвід в проектуванні висотних опор звязку, димових труб та споруд, має медичні документи для виконання висотних робіт в якості інженера, має досвід з авторського нагляду за такими і подібними обєктами.

У випуску тижневика «Номер один»№47 (318), виданому 23 листопада 2011 року, опублікована стаття під назвою «Головну ялинку країни зроблять на Тернопільщині». В абзаці другому даної статті зазначено, що дизайн ялинки розробив проектант приватного підприємства ОСОБА_1.

31 січня 2012 року позивач звертався до редакції газети «Номер один», де вказав, що він є інженером-будівельником, конструктором каркасу ялинки і її одноосібним розробником. Він не є працівником ПП «Ялинка України», не є дизайнером ялинки. Як результат публікацій відповідача позивач отримав глибокі душевні страждання, відштовхування замовників, а тому просить ОСОБА_3 газети «Номер один»до 15 лютого 2012 року переказати йому 3000 грн. за нанесені моральні та матеріальні збитки, опублікувати в газеті спростування інформації.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»визначено, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Судом встановлено, що засновником і видавцем тижневика «Номер один»є ПП «Агенство Тернопільських новин», а тому редакція газети «Номер один», як про це зазначає позивач, є неналежним відповідачем у справі.

Згідно ст.42 Закону України Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні»редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо: 1) ці відомості одержано від інформаційних агентств або від засновника (співзасновника); 2) вони містяться у відповіді на інформаційний запит щодо доступу до офіційних документів і запит щодо надання письмової або усної інформації, наданої відповідно до вимог Закону України Про інформацію; 3) вони є дослівним відтворенням офіційних виступів посадових осіб державних органів, організацій і обєднань громадян; 4) вони є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншим друкованим ЗМІ з посиланням на нього; 5) в них розголошується таємниця, яка спеціально охороняється законом, проте ці відомості не було отримано журналістом незаконним шляхом.

В судовому засіданні було встановлено, що інформацію про те, що ОСОБА_1 є проектантом приватного підприємства та розробив дизайн ялинки ОСОБА_3 газети «Номер один» отримала зі слів директора приватного підприємства «Ялинки України». Зміст статті перед її опублікуванням попередньо погоджувався з дирекцією підприємства.

У відповідності до положень ст.ст.16, 23 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»дано визначення моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При вирішення спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (абзац пункту 5 в редакції Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001 року).

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Положеннями ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог чи заперечень.

Суд вважає, що позивачем не подано доказів того, що опублікуванням статті під назвою «Головну ялинку країни зроблять на Тернопільщині»у випуску №47 (318) від 23 листопада 2011 року тижневика «Номер один»йому, внаслідок моральних чи фізичних страждань, заподіяно витрати немайнового характеру. ОСОБА_1 не надавав суду доказів того, що внаслідок опублікування відповідачем спірної статті погіршився його стан здоровя, що призвело до вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зниження престижу та ділової репутації, у звязку з чим йому необхідно тривалий час затрачати значні зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Наданий позивачем розрахунок завданої моральної шкоди суд до уваги не бере, так як він ґрунтується на витратах майнового характеру, які жодним чином не підтверджені, а тому не відповідає фактичним обставинам справи та доводам викладеним у позовній заяві.

Аналізуючи вищенаведене, суд, приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення із ОСОБА_3 газети «Номер один»моральної шкоди в користь позивача, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст.16, 23 ЦК України, Законом України Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», Постановою Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», Постановою Пленуму ВСУ №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 газети «Номер один»про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуюча О.Герчаківська