Справа №
Провадження №22-ц-1282/12
22-ц/1090/1426/12 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія44Доповідач у 2 інстанціїОСОБА_2
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 березня 2012 року

м. КиївКолегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_3
суддів:

за участю секретаря:ОСОБА_2, ОСОБА_4

ОСОБА_5розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційними скаргами заступника Генерального прокурора України, прокуратури Обухівського району Київської області на рішення Обухівського районного суду Київської області від 29 грудня 2011 року у справі за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Обухівської районної державної адміністрації Київської області до Козинської селищної ради Обухівського району, Київської області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, треті особи - Управління держкомзему в Обухівському районі Київської області, Дніпровське басейнове управління водних ресурсів, Державне підприємство «Центр Державного земельного кадастру», про визнання недійсним державних актів на право приватної власності на землю, визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А :

Заступник Генерального прокурора України звернувся до суду з вказаним позовом в якому після неодноразового збільшення позовних вимог просив суд визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії РЗ № 270565 від 25.04.2003 на ім'я ОСОБА_6. Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії ЯД № 659655 від 18.10.2006 на ім'я ОСОБА_16 та скасувати його державну реєстрацію. Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії ЯД № 659656 від 18.10.2006 на ім'я ОСОБА_16 та скасувати його державну реєстрацію. Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії ЯД № 659657 від 18.10.2006 на ім'я ОСОБА_16 та скасувати його державну реєстрацію. Визнати за державою в особі Обухівської районної державної адміністрації Київської області право власності на земельну ділянку площею 0,5 га., межі якої визначені в державному акті на право власності на землю серії РЗ № 270565 від 25.04.2003, виданому ОСОБА_6. Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_16 земельну ділянку площею 0,5 га., межі якої визначені в державному акті на право власності на землю серії РЗ № 270565 від 25.04.2003 року.

Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії РЗ № 270562 від 25.04.2003 року на ім'я ОСОБА_7. Визнати за державою в особі Обухівської районної державної адміністрації Київської області право власності на земельну ділянку площею 0,5 га., межі якої визначені в державному акті на право власності на землю серії РЗ № 270562 від 25.04.2003 року на ім'я ОСОБА_7. Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_16 земельну ділянку площею 0,5 га., межі якої визначені в державному акті на право власності на землю серії РЗ № 270562 від 25.04.2003 року.

Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії РЗ № 270522 від 18.04.2003 року на ім'я ОСОБА_8. Визнати за державою в особі Обухівської районної державної адміністрації Київської області право власності на земельну ділянку площею 0,5 га., межі якої визначені в державному акті на право власності на землю серії РЗ № 270522 від 18.04.2003 року, виданому ОСОБА_8. Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_16 земельну ділянку площею 0,5 га., межі якої визначені в державному акті на право власності на землю серії РЗ № 270522 від 18.04.2003 року.

Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії РЗ № 270566 від 25.04.2003 року на ім'я ОСОБА_9. Визнати за державою в особі Обухівської районної державної адміністрації Київської області право власності на земельну ділянку площею 0,5 га., межі якої визначені в державному акті на право власності на землю серії РЗ № 270566 від 25.04.2003 року, виданому ОСОБА_9. Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_16 земельну ділянку площею 0,5 га., межі якої визначені в державному акті на право власності на землю серії РЗ № 270566 від 25.04.2003.

Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії РЗ № 270563 від 25.04.2003 року, виданий на ім'я ОСОБА_17. Визнати за державою в особі Обухівської районної державної адміністрації Київської області право власності на земельну ділянку площею 0,5 га., межі якої визначені в державному акті на право власності на землю серії РЗ № 270563 від 25.04.2003 року, виданому ОСОБА_17. Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_16 земельну ділянку площею 0,5 га., межі якої визначені в державному акті на право власності на землю серії РЗ № 270563 від 25.04.2003 року.

Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії РЗ № 270564 від 25.04.2003 року на ім'я ОСОБА_11. Визнати за державою в особі Обухівської районної державної адміністрації Київської області право власності на земельну ділянку площею 0,5 га., межі якої визначені в державному акті на право власності на землю серії РЗ № 270564 від 25.04.2003 року, виданому ОСОБА_11. Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_16 земельну ділянку площею 0,5 га., межі якої визначені в державному акті на право власності на землю серії РЗ № 270564 від 25.04.2003 року.

Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії РЗ № 270524 від 18.04.2003 року на ім'я ОСОБА_12. Визнати за державою в особі Обухівської районної державної адміністрації Київської області право власності на земельну ділянку площею 0,5 га., межі якої визначені в державному акті на право власності на землю серії РЗ № 270524 від 18.04.2003 року, виданому ОСОБА_18. Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_16 земельну ділянку площею 0,5 га., межі якої визначені в державному акті на право власності на землю серії РЗ № 270524 від 18.04.2003 року.

Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії РЗ № 270521 від 18.04.2003 року на ім'я ОСОБА_13. Визнати за державою в особі Обухівської районної державної адміністрації Київської області право власності на земельну ділянку площею 0,5 га., межі якої визначені в державному акті на право власності на землю серії РЗ № 270521 від 18.04.2003 року, виданому ОСОБА_13. Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_16 земельну ділянку площею 0,5 га., межі якої визначені в державному акті на право власності на землю серії РЗ № 270521 від 18.04.2003 року.

Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії РЗ № 270567 від 25.04.2003 року на ім'я ОСОБА_14. Визнати за державою в особі Обухівської районної державної адміністрації Київської області право власності на земельну ділянку площею 0,5 га., межі якої визначені в державному акті на право власності на землю серії РЗ № 270567 від 25.04.2003 року, виданому ОСОБА_14. Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_16 земельну ділянку площею 0,5 га., , межі якої визначені в державному акті на право власності на землю серії РЗ № 270567 від 25.04.2003 року.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 29 грудня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі заступник Генерального прокурора України та старший помічник прокурора Обухівського району Київської області посилаючись на допущені судом порушення норм процесуального та матеріального права просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про повне задоволення позовних вимог прокурора.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні

Судом встановлено, що відповідно до рішення Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 27-18 від 15 квітня 2003 року 64-м громадянам України, в тому числі відповідачам було передано у власність земельні ділянки загальною площею 31.75 га. для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства в межах смт. Козин, Обухівського району, ж/м «Краєвид-2»по вул. Старокиївській, що підтверджується копією рішення.

18 квітня 2003 року згідно рішення Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 27-18 відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_13 отримали державні акти на право власності на землю серії РЗ № 270522 та РЗ № 270521 відповідно, площею 0,50 га. кожен для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства в межах смт. Козин. Обухівського району, ж/м «Краєвид-2»по вул. Старокиївській, що підтверджується копіями актів.

25 квітня 2003 року згідно рішення Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 27-18 відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_14 отримали державні акти на право власності на землю серії РЗ № 270565, РЗ № 270562, РЗ № 270566, РЗ № 270563, РЗ № 270564, РЗ № 270567 відповідно, що посвідчує їх право власності на земельні ділянки площею 0.50 га. кожному для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства в межах смт. Козин, Обухівського району, ж/м «Краєвид-2»по вул. Старокиївській.

31 січня 2004 року ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_19, ОСОБА_11, ОСОБА_13 згідно договорів купівлі-продажу відчужили, а ОСОБА_15 придбав земельні ділянки площею 0.50 га. кожна на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області ж/м «Краєвид-2»по вулиці Старокиївській з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, що підтверджується наданими суду копіями договорів.

05 лютого 2004 року ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_12 згідно договорів купівлі-продажу відчужили, а ОСОБА_15 придбав земельні ділянки площею 0.50 га. кожна на території Козинської селищної ради, Обухівського району, Київської області ж/м «Краєвид-2»по вулиці Старокиївській з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, що підтверджується наданими суду копіями договорів.

17 серпня 2006 року ОСОБА_15 згідно договорів купівлі-продажу відчужив, а ОСОБА_16 придбав земельні ділянки площею 3.85 га. та 1.65 га., що розташовані за адресою: Київська область. Обухівський район, смт. Козин, вул. Старокиївська, ж/м «Краєвид-2». що підтверджується копіями договорів.

18 жовтня 2006 року ОСОБА_16 згідно договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 17 серпня 2006 року отримав державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯБ № 659655. ЯБ № 659656, ЯБ № 659657, що підтверджується наданими суду копіями актів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги щодо визнання недійсними державних актів на ім'я ОСОБА_20, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 не підлягають задоволенню, оскільки Генеральна прокуратура України та Обухівська районна державна адміністрація пропустили встановлений законом строк звернення до суду та не навели суду поважних причин пропуску зазначеного строку. Нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу земельних ділянок в судовому порядку не визнавалися недійсними, в звязку з чим у суду відсутні правові підстави для визнання недійсним державних актів на право власності на земельні ділянки на ім'я ОСОБА_16 та скасування їхньої державної реєстрації. Оскільки судом відмовлено у визнанні недійсним державних актів на право власності на землю, то необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання за державою в особі Обухівської районної державної адміністрації Київської області право власності на спірні земельні ділянки та витребування їх із чужого незаконного володіння.

Однак колегія суддів не може погодитися з зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки суд дійшов до зазначених висновків через порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Так, відповідно до листа Дніпровського басейнового управління водних ресурсів від 11 грудня 2008 року за Вих. № 9-1949, спірні земельні ділянки, які були передані в приватну власність відповідачів, розташовані по 101-102 км. Фарватеру річки Дніпро, Канівського водосховища, що згідно до ст.ст. 4, 88 Водного кодексу України, являє собою острів Канівського водосховища та відноситься до земель водного фонду.

Згідно з листом Київського обласного виробничого управління меліорації і водного господарства від 11 грудня 2008 року спірні земельні ділянки у відповідності до ст. 4 Водного кодексу України, є островом та належить до земель-водного фонду, які не передаються у приватну власність.

Відповідно до ст.85 Водного кодексу України, землі водного фонду, в тому числі острови можуть передаватись громадянам виключно в тимчасове користування з рекреаційною метою, для сінокосіння, або рибогосподарських цілей.

За приписами ст. 89 Водного кодексу України, господарська діяльність на островах обмежується. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних та лінійних) в тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.

Відповідно до ст. 125 ЗК України - право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Таким чином, відповідно до чинного законодавства земельні ділянки, державні акти про право власності на які видані відповідачам, не можуть перебувати в приватній власності з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до наданих суду протоколів допиту свідків в межах кримінальної справи № 49-2144 та № 49-2605, порушеної за фактом неналежного виконання службовими особами Обухівського районного відділу земельних ресурсів, відділу містобудування та архітектури Обухівської РДА, Обухівської СЕС, державного управління екології та природних ресурсів в Київській області, Центру з охорони пам'яток історії, археології та мистецтва управління культури КОДА, Козинської селищної ради та Київського обласного головного управління земельних ресурсів своїх службових обов'язків при погодженні проектно-технічної документації щодо виділення земельних ділянок на території житлового масиву «Краєвид 2»за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, зокрема, протоколів допитів колишніх депутатів Козинської селищної ради вбачається, що рішення № 27-18 від 15 квітня 2003 року про передачу відповідачам земельних ділянок у власність Козинською селищною радою не приймалось, а зазначене питання радою не розглядалось.

Зазначені обставини були встановлені прокуратурою в ході розслідування кримінальної справи № 49-2144 та № 49-2605 порушеної 10.11.2008 року, шляхом допиту в якості свідків колишніх депутатів Козинської селищної ради.

При цьому суд першої інстанції помилково вважав, що прокурору зазначені обставини були відомі ще в 2004 році під час проведення перевірки щодо надання у приватну власність земельних ділянок громадянам України на території смт. Коззин, Обухівського району, Київської області (а.с. 39 т. 10).

Відмовляючи в задоволенні позову прокурора через пропуск строку позовної давності суд першої інстанції не дав належної оцінки наявним в справі доказам та не звернув уваги, що встановлений законом строк для звернення до суду прокурором не пропущений.

При таких обставинах колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що виявити обставини не прийняття Козинською селищною радою рішення № 27-18 від 15 квітня 2003 року та відсутність взагалі самого процесу розгляду даного питання можливо виключно слідчим шляхом. Наявність самого тексту рішення Козинської селищної ради № 27-18 від 15 квітня 2003 року під час проведення прокурорської перевірки в 2004 році не може свідчити про встановлення прокурором тієї обставини, що зазначене рішення радою не приймалось і не розглядалось.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані прокурором державні акти про право власності на землю, видані з порушенням встановленого порядку, а саме на землю, яка не може перебувати у власності громадян, та за відсутності рішення селищної ради про передачу земельних ділянок у власність відповідачам, а відтак вимоги прокурора про визнання недійсними зазначених актів та скасування їх державної реєстрації є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Висновки суду першої інстанції, що нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу земельних ділянок в судовому порядку не визнавались недійсними, а тому відсутні правові підстави для визнання недійсним державних актів на право власності на земельні ділянки на ім'я ОСОБА_16 та скасування їхньої державної реєстрації, на думку колегії суддів не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, у відповідності до вимог ст.ст. 4, 89 ВК України, до земель водного фонду належать землі зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водоймами, болотами, а також островами; у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.

Отже відповідачі ОСОБА_16 та ОСОБА_15 придбали земельні ділянки, які за законом не можуть перебувати у власності громадян та у осіб, які в установленому законом порядку не набули права власності на них, оскільки Козинська селищна рада не приймала рішення про передачу спірних земельних ділянок у їх власність, а відтак під час здійснення їх продажу останні не мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а саме права власника розпоряджатися своїм майном (ч. 2 ст. 319 ЦК України). Як вірно зазначає апелянт зазначені договори є нікчемними, а отже визнання їх недійсними не вимагається (ч. 2 ст. 215 ЦК України).

Крім того, згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 228 ЦК України - правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що вимоги прокурора про визнання недійсними державних актів на право власності на землю серії ЯД № 659655 від 18.10.2006 року, ЯД № 659656 від 18.10.2006 року та ЯД № 659657 від 18.10.2006 на ім'я ОСОБА_16 та скасування їх державної реєстрації є обґрунтованими.

В той же час колегія суддів вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах закону та не підлягають задоволенню вимоги прокурора щодо визнання за державою в особі Обухівської районної державної адміністрації Київської області права власності на спірні земельні ділянки та витребування їх з незаконного володіння ОСОБА_16.

Суд дійшов до зазначеного висновку виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4, 5 ст. 84 ЗК України - у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом. Держава набуває права власності на землю у разі відчуження земельних ділянок у власників з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; придбання за договорами купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; прийняття спадщини; передачі у власність державі земельних ділянок комунальної власності територіальними громадами; конфіскації земельної ділянки; штучного створення земельної ділянки за межами населених пунктів, у тому числі з порушенням установлених правил.

Таким чином Земельний кодекс України не визначає рішення суду, як підставу набуття державою права власності земельні ділянки.

В той же час ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів визначає відновлення становища, яке існувало до порушення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що визнання недійсними державних актів про право приватної власності на земельні ділянки та скасування їх державної реєстрації одночасно поновлює право власності на зазначені земельні ділянки того субєкта цього права (ст. 80 ЗК України), якому воно належало до незаконної передачі спірних земель у приватну власність.

Отже, вимоги прокурора в цій частині не відповідають чинному законодавству, а тому задоволенню не підлягають.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в повному обсязі не відповідає обставинам справи, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги заступника Генерального прокурора України та прокуратури Обухівського району Київської області задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 29 грудня 2011 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Обухівської районної державної адміністрації Київської області задовольнити частково.

Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії РЗ № 270565 від 25.04.2003 року на ім'я ОСОБА_6.

Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії РЗ № 270562 від 25.04.2003 року на ім'я ОСОБА_7.

Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії РЗ № 270522 від 18.04.2003 року на ім'я ОСОБА_8.

Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії РЗ № 270566 від 25.04.2003 року на ім'я ОСОБА_9.

Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії РЗ № 270563 від 25.04.2003 року, виданий на ім'я ОСОБА_17.

Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії РЗ № 270564 від 25.04.2003 року на ім'я ОСОБА_11.

Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії РЗ № 270524 від 18.04.2003 року на ім'я ОСОБА_12.

Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії РЗ № 270521 від 18.04.2003 року на ім'я ОСОБА_13.

Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії РЗ № 270567 від 25.04.2003 року на ім'я ОСОБА_14.

Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії ЯД № 659655 від 18.10.2006 року на ім'я ОСОБА_16 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії ЯД № 659656 від 18.10.2006 на ім'я ОСОБА_16 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії ЯД № 659657 від 18.10.2006 на ім'я ОСОБА_16 та скасувати його державну реєстрацію.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набуває законної сили з моменту проголошення та може оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту проголошення.

Головуючий: Яворський М.А.

Судді: Кашперська Т.Ц.

ОСОБА_2