Дата документу: 10.09.2012
Справа № 0818/5564/2012
Номер провадження 2/0818/2176/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2012 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Воробйова А.В., при секретарі Зубович А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання квартири спільною сумісною власністю, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання квартири спільної сумісною власністю.

У позовній заяві вказує, що 13.10.2006 року між нею та ОСОБА_4, було зареєстровано шлюб. 16.11.2011 року її чоловік ОСОБА_4 помер. За життя чоловік заповіту щодо розпорядження своїм майном на випадок свої смерті не склав.

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 є спадкоємці першої черги за законом, а саме: вона, як дружина, та двоє синів від першого шлюбу ОСОБА_5 і ОСОБА_3.

В серпні 1995 року вона познайомилася з ОСОБА_4 і вони почали проживати з ним однією сімєю на зйомній квартирі по вул.. Тбіліській в м. Запоріжжі, але офіційно шлюб не зареєстрували. На момент їхнього знайомства ОСОБА_4 був розлучений. Весь цей час вони разом працювали, вели спільне господарство на їхні спільні кошти і кошти отримані від її брата ОСОБА_6 в сумі 3000 доларів США, у січні 1996 року була придбана квартира №33, розташована в м. Запоріжі, пр. Леніна,214, в якій вони разом проживали до смерті чоловіка і в якій вона зареєстрована з 11.06.2002 року та мешкає по теперішній час.

За спільною згодою та у звязку з її відсутністю у м. Запоріжжі на дату оформлення угоди, квартира була придбана на імя ОСОБА_4.

На підставі викладеного, позивачка просить: встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з серпня 1995 року по 13 жовтня 2006 року; визнати квартиру №33, розташовану в м. Запоріжжі, пр. Леніна, 214 спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_1; визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири №33 розташовану в м. Запоріжжі, пр. Леніна, 214.; стягнути з відповідачів на її користь судові витрати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, наполягаючи на обставинах та підставах викладених у позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 позов не визнали. Вважають позовні вимоги необґрунтованими, не доведеними, а факти викладені у позовній заяві такими, що не відповідають дійсності. Просять в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.10.2006 року між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_4, було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС №028221, виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 13.10.2006 року.

16.11.2011 року чоловік позивачки ОСОБА_4, помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС №214774, виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, спадкоємцями першої черги за законом після померлого ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_1 та сини від першого шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 11-ЖС №320327 виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 09.11.1993 року, було розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7.

Як вбачається з договору від 20.01.1996 року, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_4, посвідченого державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_9, ОСОБА_4 придбав квартиру АДРЕСА_1. Право власності ОСОБА_4 на зазначену квартиру зареєстровано в ОП ЗМБТІ.

Згідно ст.10 ч.2 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст.11 ч.1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших особі, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ч.1, 3, 4 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставина, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Допитані в судовому засіданні за клопотанням позивача свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 в судовому засіданні підтвердили, факт того, що з серпня 1995 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по день реєстрації шлюбу, проживати однією сімєю в орендованій квартирі по вул.. Тбіліській в м. Запоріжжі. На їхні спільні кошти і кошти отримані від брата ОСОБА_1 - ОСОБА_6 в сумі 3000 доларів США, у січні 1996 року вони придбали квартиру №33, розташовану в м. Запоріжжі, пр. Леніна,214. Договір купівлі продажу квартири укладався ОСОБА_4 зі згоди ОСОБА_1, у звязку з відсутністю останньої в той час у м. Запоріжжі.

З наданих суду доказів, встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу з серпня 1995 року по дату реєстрації шлюбу 13.10.2006 року. У зазначений час вони разом вели сумісне господарство, мали спільні кошти, побут.

Дані обставини суд вважає достовірно встановленими та доведені відповідними доказами.

Крім того, відповідачами жодного доказу на підтвердження свої заперечень, не надано. При таких обставинах вважає, що позовні вимоги в частині встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з серпня 1995 року по дату реєстрації шлюбу 13.10.2006 року, підлягають задоволенню.

На час придбання спірної квартири, діяв Закон України Про власність.

Згідно ст.16 Закону України Про власність, майно нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до положень ст.17 вищезазначеного Закону, майно, придбане внаслідок спільної праці членів сімї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Майно придбане внаслідок спільної праці громадян, що обєдналися для спільної діяльності, є їх спільною частковою власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Розмір частки кожного визначається ступенем його трудової участі.

Згідно ст.370 ч.2 ЦК України (в редакції 2004 року), у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності, вважається що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Положення наведених вище норм Закону не суперечать положенням, визначених главою 11 ЦК України в редакції 1963 року та статті 22 Кодексу по шлюб та сімю в редакції 1969 року.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги в частині визнання спірної квартири спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та визнання за останньої права власності на 1/2 частку квартири, обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідачів в солідарному порядку необхідно стягнути на користь позивача судові витрати судовий збір в розмірі 1 389 грн. 60 коп..

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 62, 84, 88, 209, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з серпня 1995 року по 13 жовтня 2006 року.

Визнати квартиру №33, розташовану в м. Запоріжжі, пр. Леніна, 214 спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири №33 розташовану в м. Запоріжжі, пр. Леніна, 214.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 389 гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: А.В. Воробйов