АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22-ц/490/6322/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія 26 Доповідач - Григорченко Е.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2011 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Григорченка Е.І.

суддів Лаченкової О.В., Варенко О.П.

при секретарі Качур Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 квітня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанкдо ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 квітня 2011 року, де ставить питання про його скасування та ухвалення нового про відмову у позові, посилаючись на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 квітня 2011 року позовні вимоги ПАТ УкрСиббанкзадоволені, з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ПАТ УкрСиббанкстягнено солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 297926,43грн, та судові витрати.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.04.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк, правонаступником якого є ПАТ УкрСиббанк, та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит в іноземній валюті в розмірі 32000 доларів США, що еквівалентно 161600 грн., з терміном повернення не пізніше 15.04.2021 року, зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів.

Відповідно до умов зазначеного договору, після закінчення вказаного 30-и денного строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду. Згідно кредитного договору ОСОБА_2 зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит у терміни, встановлені кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором, 15.04.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 укладений договір поруки № 0/2, відповідно до якого (п. 1.1.) ОСОБА_3 зобов'язалась перед банком відповідати за виконання ОСОБА_2 усіх його зобов'язань за кредитним договором.

Однак ОСОБА_2 не виконує умови кредитного договору щодо своєчасного повернення сум кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені договором терміни, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 03.02.2011 року складає 37514,19 доларів США, що еквівалентно 297926,43грн.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, стягнувши з відповідачів заборгованість за кредитним договором.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, апеляційний суд не находить підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обємі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку. Висновки суду підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями сторін.

При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції, відповідно до ст. ст. 526, 553, 554, 610, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача борг за кредитним договором, оскільки відповідач неналежно виконує умови кредитного договору.

Доводи апелянта, що розрахунок позивача базується лише на його власних припущеннях, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в матеріалах справи знаходиться довідка розрахунок заборгованості за кредитом /а.с. 51-59/, яка у відповідності до ст. 10 ЦПК України не спростована відповідачем, інші розрахунки відповідачами суду не надано.

Посилання апелянта, що кредитний договір неукладений та суд не перевірив відповідність договору вимогам законодавства, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки договір не оспорений і позовні вимоги щодо законності кредитного договору не заявлені.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, що не могла бути стягнута пеня в період фінансово-економічної кризи, не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки стаття 551 ЦК України не передбачає зменшення пені за таких обставин.

Інші доводи, приведені в апеляційних скаргах, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки вони зводяться до особистого тлумачення апелянтом норм права та до іншої оцінки фактичних обставин справи, яка відрізняється від зробленої судом першої інстанції оцінки і висновків суду не спростовують.

Районний суд розглянув справу у відповідності із вимогами ст. ст. 10, 11 ЦПК України про змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства в межах заявлених вимог та на підставі наданих суду доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів, з дня проголошення.

СУДДІ: