АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/4661/12 Справа № 0417/2-496/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Пономарь З.М., Ремеза В.А.

при секретарі: Горлаковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 міської ради, Управління Держкомзему у м. Дніпропетровську про визнання недійсними рішення та державного акту, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2012 року та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання недійсними рішення та державного акту, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку (а.с. 98-100).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2012 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання недійсними рішення та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Суд визнав недійсним рішення Виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради № 146 від 22.01.1998 року про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки по вул. Кривоноса, 178 у м. Дніпропетровську, визнав недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку по вул. Кривоноса, 178 у ОСОБА_4, виданий на ім'я ОСОБА_2.

Суд скасував державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку по вул. Кривоноса, 178 у м. Дніпропетровську (а.с.93-95).

Як на підстави апеляційній скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно зясовані обставини, що мають значення для справи (а.с. 98-100).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі свідоцтва на право власності на частку в спільному майні подружжя від 02.12.1971 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 2.12.1971 року, позивачці нажало ? частини домоволодіння № 178 по вул. Кривоноса в ОСОБА_4. (а.с.14). Інші ?? частини вказаного домоволодіння належало відповідачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.12.1971 року.

11.02.1998 року між позивачкою та відповідачкою був укладений договір довічного утримання, відповідно до якого позивачка передала у власність відповідачки ? частини домоволодіння та за цим договором було накладено заборону відчужень на ? частини домоволодіння за реєстром заборон №9/58 (а.с.9).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.04.2010 року договір довічного утримання був розірваний (а.с.10-11). Ухвалою Верховного суду України від ,2010 року рішення апеляційного суду залишено без змін (а.с.12).

На підставі рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.04.2010 року КП ДМБТІ за позивачкою було поновлено реєстрацію на ? частину домоволодіння №17 8 по по вул. Кривоноса.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2010 у, за позивакою визнано право власності на ? частину домоволодіння №178 по вул. Крівоноса, отриману як спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_6, який помер 19.07.1967 року (а.с.13).

Згідно з витягом про державну реєстрацію прав від 26.10.2010 року, виданого КП ОСОБА_4 міжміське бюро технічної інвентаризації», за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на ? частини домоволодіння №178 по вул. Кривоноса у м. Дніпропетровську (а.с.15).

02.09.2010 року ОСОБА_3 звернулась до ОСОБА_4 міської ради щодо скасування державного акту на землю по вул. Кривоноса, 178.

Листом за вих. № 13/8-3207 від 23.09.2010 року позивачку було повідомлено про необхідність надати копію рішення міської ради або її виконавчого комітету про передачу у власність земельної ділянки по вул. Кривоноса, 17 8 та копію державного акту на землю (а.с. 20).

23.09.2010 року позивачкою була подана заява до Управління Держкомзему у м. Дніпропетровську про надання копії державного акту на землю, на що листом Управління Держкомзему у м. Дніпропетровську від 28.09.2010 року їй було відмовлено.

Згідно листа ДП «Центр державного земельного кадастру»м. Дніпропетровська за вих. №3-0-5/360 від 03.12.2010 року, державний акт на право власності на земельну ділянку зареєстрований на підставі рішення виконкому ОСОБА_4 міської ради від 22.01.1998 року за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Кривоноса, 178 на ім'я власника - ОСОБА_2.

За таких обставин, в силу діючого законодавства а саме: ст.378, 393 ЦК України , суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що прийнятим рішенням виконкому ОСОБА_4 міської ради від 22.01.1998 про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки по вул. Коривоноса, 178, на підставі якого був виданий на її ім'я державний акт про право власності на земельну ділянку, порушено право позивачки як власника ? частини домоволодіння і що після укладення 11.02.1998 року між позивачкою та відповідачкою договору довічного утримання, за яким відповідачка набула право власності на ? частини домоволодіння, вона не мала права на приватизацію всієї земельної ділянки, наданої для обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд за вказаною адресою ї мала право лише на приватизацію ? частини земельної ділянки, яка їй належала на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно визнав недійсним рішення Виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради № 146 від 22.01.1998 року про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки по вул. Кривоноса, 178 у м. Дніпропетровську, визнав недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_2 і скасував державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку по вул. Кривоноса, 178 у м. Дніпропетровську.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції в оскарженій частині.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 218,303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: