Справа № 2-4360/11
(2/401/971/12)
РІШЕННЯ

Іменем України

16.03.2012 року року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі: головуючого судді Лисенка В.О., при секретарі Капацин Ю.В., за участі представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»про визнання договору виконаним та спонукання до підписання додаткової угоди,

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2009 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № DNP0AN09980348 від 05 квітня 2007 року в розмірі 9024,45 доларів США та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між позивачем та відповідачем 05 квітня 2007 року був укладений кредитний договір, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 13239,76 доларів США з кінцевим строком повернення 05 квітня 2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач і відповідач 05 квітня 2007 року уклали договір застави рухомого майна № DNЗ0AN09980348, згідно з яким відповідач надав в заставу автомобіль марки DAEWOO (модель MATIZ, рік випуску: 2006, тип транспортного засобу: легковий Комбі-В, № кузова: XWB4A11BV7A089443, реєстраційний номер НОМЕР_1). В порушення умов кредитного договору, відповідач у визначений кредитним договором строк заборгованість за кредитом, процентам та комісії за користування кредитом, а також пеню не сплачує. Станом на 23 січня 2009 року заборгованість за кредитним договором, з урахуванням заборгованості за процентами, комісії та пені, склала 9024,45доларів США. Відповідач зазначену суму заборгованості за кредитним договором в добровільному порядку не сплатив.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»про визнання договору виконаним та спонукання до підписання додаткової угоди. В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначив, що 29 травня 2010 року за листом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»від 14 травня 2010 року автомобіль марки DAEWOO модель MATIZ 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, як предмет застави, був переданий позивачу згідно ст. 20 Закону України «Про заставу»на реалізацію за ринковою ціною в рахунок погашення заборгованості. Відповідач ОСОБА_3 вважає, що у такий спосіб зобовязання за кредитним договором ним виконано в повному обсязі, оскільки на час вилучення автомобіля, 29 травня 2010 року, його вартість була достатньою для погашення заборгованості по кредиту. Крім того, даний автомобіль, на купівлю якого відповідач ОСОБА_3 витратив кредитні кошти, вже більше року знаходиться у користуванні публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», що означає, що саме на нього перейшов обовязок погашати заборгованість від дня прийняття автомобіля, тобто з 29 травня 2010 року. На підставі викладеного відповідач ОСОБА_3 просить визнати кредитний договір № DNP0AN09980348 від 05 квітня 2007 року виконаним шляхом передачі кредитору 29 травня 2010 року заставного майна автомобіля марки DAEWOO модель MATIZ 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, а також зобовязати публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»підписати з ним додаткову угоду до кредитного договору № DNP0AN09980348 від 05 квітня 2007 року про його розірвання з 29 травня 2010 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 надав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просив позов задовольнити та відмовити відповідачу в задоволенні його зустрічної позовної заяви в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала зустрічний позов в повному обсязі, в його обґрунтування надала пояснення, аналогічні викладеним в зустрічній позовній заяві та просила відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу ПАТ КБ «Приватбанк».

Вислухавши сторони, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та зустрічний позов ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»про визнання договору виконаним та спонукання до підписання додаткової угоди не підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

05 квітня 2007 року між позивачем закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № DNP0AN09980348, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит готівкою на строк з 05 квітня 2007 року по 05 квітня 2014 року включно, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 13239,76 доларів США на купівлю автомобіля, вартістю 9547,62 доларів США, а також 34 грн. для сплати за реєстрацію предмета застави в державному реєстрі обтяжень рухомого майна, шляхом перерахування відповідно до п. 1.2 сплати в сумі 95,47 доларів США винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, а також у розмірі 448,74 доларів США та у розмірі 3141,18 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до договору за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених кредитним договором, позичальник згідно п. 4.1 договору, сплачує кредитору пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні, за кожний день прострочки.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором сторони 05 квітня 2007 року уклали договір застави рухомого майна № DNЗ0AN09980348, згідно з яким відповідач надав в заставу автомобіль марки DAEWOO модель MATIZ, рік випуску: 2006, тип транспортного засобу: легковий Комбі-В, № кузова: XWB4A11BV7A089443, реєстраційний номер НОМЕР_1, що також передбачено й п. 7.3 кредитного договору № DNP0AN09980348 від 05 квітня 2007 року.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідач, в порушення умов кредитного договору, свої зобовязання не виконував та відповідно до розрахунку суми заборгованості станом на 23 січня 2009 року мав заборгованість у розмірі 9024,45 доларів США, яка складалася з наступного: 8597,63 доларів США заборгованість за кредитом, 363,76 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 42,42 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 20,64 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором.

Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

З пункту 1 договору застави рухомого майна № DNЗ0AN09980348 від 05 квітня 2007 року вбачається, що предметом цього договору є надання заставодавцем в заставу майно, а саме: автомобіль марки DAEWOO, модель MATIZ, рік випуску: 2006, тип транспортного засобу: легковий Комбі-В, № кузова: XWB4A11BV7A089443, реєстраційний номер НОМЕР_1, в забезпечення виконання зобовязань позичальником перед заставодержателем, в силу чого заставодержатель має право в разі невиконання позичальником зобовязань, забезпечених заставою, одержати задоволення свої вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами застоводавця.

14 травня 2010 року позивач склав лист за вих. № 211160 на імя ОСОБА_3, відповідно до якого зазначив, що станом на 07 травня 2010 року його прострочена заборгованість перед Приватбанком складає 2671,87 доларів США та запропонував ОСОБА_3 передати предмет застави, оформити доручення на Приватбанк з метою подальшого продажу предмета застави по ринковій вартості, виручені кошти направити на погашення заборгованості за кредитним договором.

26 травня 2010 року відповідач ОСОБА_3 видав позивачу довіреність на розпорядження транспортним засобом, якою він уповноважив останнього розпоряджатися належним йому транспортним засобом марки: DAEWOO, модель: MATIZ, рік випуску: 2006, тип транспортного засобу: легковий Комбі-В, № шасі (кузова, рами) XWB4A11BV7A089443, реєстраційний номер НОМЕР_1.

29 травня 2010 року вказаний автомобіль був прийнятий у ОСОБА_3 співробітником позивача, докладно оглянутий та переданий на реалізацію позивачу за ринковою ціною і направленням грошей на погашення заборгованості, про що свідчить акт від 29 травня 2010 року.

Станом на 09 червня 2010 року відповідач ОСОБА_3 перед ПАТ КБ «Приватбанк»вже не мав заборгованості за кредитним договором № DNP0AN09980348 від 05 квітня 2007 року, що підтверджується повідомленням Дніпропетровського РУ «Приватбанк»за № 7939 від 09 червня 2010 року, адресованого начальнику МРЕВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, в якому директор Дніпропетровського РУ «Приватбанк»просить у звязку із погашенням кредиту ОСОБА_3 за кредитним договором № DNP0AN09980348 від 05 квітня 2007 року в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу автомобіля MATIZ», в розділі особливі відмітки, зняти запис «Кредит. Відчуження заборонено».

Про відсутність заборгованості відповідача ОСОБА_3 по кредитному договору також свідчить і копія кредитного договору № DNP0AN09980348 від 05 квітня 2007 року з відміткою представника банка про погашення кредиту, яка скріплена підписом уповноваженої особи позивача та печаткою Приватбанку, яка була надана суду Управлінням ОСОБА_4 України в Дніпропетровській області.

Станом на 29 грудня 2011 року за відповідачем ОСОБА_3 транспортних засобів в ВРЕВ ДАІ Дніпропетровської області не зареєстровано, що підтверджується листом Управління ОСОБА_4 України в Дніпропетровській області від 23 грудня 2011 року.

З листа Управління ОСОБА_4 України в Дніпропетровській області за №14/1368 від 09 лютого 2012 року слідує, що автомобіль DAEWOO MATIZ, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_1, 10 червня 2010 року знятий з обліку для реалізації по дорученню Приватбанку, а 27 жовтня 2010 року зареєстрований на громадянку ОСОБА_5

Таким чином, позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем, в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надано суду жодного доказу з приводу наявності у відповідача ОСОБА_3 непогашеної до цього часу суми заборгованості; не надано жодного доказу на виконання ухвали суду від 27 січня 2012 року про витребування доказів, в тому числі, щодо оцінки заставного майна для його реалізації, а також актуального розрахунку заборгованості за кредитним договором № DNЗ0AN09980348 від 05 квітня 2007 року.

При цьому суд, відповідно до ст. 59 ЦПК України, не може взяти до уваги, як належний доказ, надану позивачем копію історії договору ОСОБА_3 та довідку про рух по рахунку 2791, оскільки вказані документи не завірені жодним підписом уповноваженої особи позивача та не мають будь-яких реквізитів, печаток або штампів позивача.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що запитуваних документів на вимогу суду від 27 січня 2012 року не знайдено та посадові особи, які підписували документи, надані Управлінням ОСОБА_4 України в Дніпропетровській області, йому не відомі. Проте доказів в підтвердження того, що документи надані Дніпропетровським РУ «Приватбанк»Управлінню ОСОБА_4 України в Дніпропетровській області для реалізації заставного автомобіля є недійсними або нікчемними суду не надано.

Також не підлягають задоволенню в повному обсязі і зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»про визнання договору виконаним, шляхом передачі кредитору 29 травня 2010 року заставного майна, а також про зобовязання публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»підписати з ним додаткову угоду до кредитного договору № DNP0AN09980348 від 05 квітня 2007 року про його розірвання з 29 травня 2010 року, оскільки кредитний договір на час розгляду справи в суді є виконаним, що підтверджується вищевикладеними обставинами, встановленими в судовому засіданні.

Крім того, в частині зобовязання ПАТ КБ «Приватбанк»підписати з відповідачем додаткову угоду до кредитного договору № DNP0AN09980348 від 05 квітня 2007 року про його розірвання з 29 травня 2010 року ОСОБА_3 просить суд захистити його цивільні права та інтереси таким способом, який не встановлений ні діючим законодавством, зокрема ст. 16 ЦК України, ні кредитним договором та договором застави рухомого майна.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та в зустрічному позові ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»про визнання договору виконаним та спонукання до підписання додаткової угоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.О. Лисенко