Справа № Провадження №22-ц-1903/12 22-ц/1090/2765/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія19Доповідач у 2 інстанції Матвієнко
УХВАЛА

Іменем України

05 квітня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Волохова Л.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

при секретарі Білан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності на будинок, посилаючись на те, що він за усною домовленістю з відповідачем, який є власником будинку, в січні 2007 року вселився в будинок № 17 по вулиці Шевченка в селі Фастівка Білоцерківського району, оскільки згідно існуючої між ними домовленості ОСОБА_3 зобовязався в наступному продати вказаний будинок ОСОБА_2 після сплати його вартості за узгодженою між ними ціною - 5060 грн., що було еквівалентно 1000 доларів США. Після вселення позивач почав проводити ремонт спірного будинку, який знаходився у занедбаному стані, провівши до будинку електроенергію, помінявши шість вікон, побудувавши сарай та літню кухню та встановивши деревяний паркан. Однак ОСОБА_3 ухиляється від нотаріального оформлення договору купівлі продажу, посилаючись на те, що позивач повинен доплатити йому певну суму, в звязку з чим позивач і просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку № 17 по вулиці Шевченка в селі Фастівка Білоцерківського району Київської області, укладений в усній формі між ним, ОСОБА_2, та відповідачем ОСОБА_3, а також визнати за ним право власності на вищевказаний будинок.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 на підставі усної домовленості з ОСОБА_3 з січня 2007 року проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, з подальшою домовленістю про купівлю цього будинку. В рахунок оплати вартості будинку позивачем відповідачу передано суму коштів, еквівалентну 1000 доларів США.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що діючим цивільним законодавством не передбачене укладання договорів купівлі-продажу нерухомого майна в усній формі, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до вимог ст. 635 ЦК України попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна має бути укладений у письмовій формі з обов'язковим нотаріальним посвідченням, оскільки попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. А згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано залишено без задоволення вимогу позивача ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку, оскільки такий договір має бути укладений у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, і недодержання такої форми наслідком має недійсність договору.

Також обґрунтовано судом першої інстанції відмовлено у визнанні за позивачем права власності на будинок, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Враховуючи викладене, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими, оскільки не спростовують висновків ухваленого судом першої інстанції рішення.

При таких обставинах, коли судом першої інстанції повно і всебічно зясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :