Справа № 1416/8016/12
Номер провадження 2/1416/3412/12
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2012 року Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа Товарна біржа «Нерухомість-Миколаїв» про визнання договору купівлі-продажу частки квартири дійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Миколаївської міської ради в якому просив визнати договір купівлі-продажу ? частки квартири АДРЕСА_1 в Миколаєві, укладений між ним та його матірю ОСОБА_2 - дійсним.

Свої вимоги мотивував тим, що 20.05.1999 між ним та його матірю ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу ? частки вищезазначеної квартири. Вказаний договір був оформлений на Товарній біржі «Нерухомість-Миколаїв» за № 3-2 та зареєстрований Миколаївським БТІ за № 16147 від 28.05.1999.

Сторонами за договором було виконано усі суттєві умови. Однак на теперішній час позивач позбавлений можливості розпорядитися належним йому нерухомим майном, в звязку з тим, що його матір померла 12.06.2012.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наполягав на задоволенні позову.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа товарна біржа свого представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в матеріалах справи є заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

Допитаний в якості свідка в порядку ст. 62 ЦПК України ОСОБА_1 показав, що 20.05.1999 між ним та його матірю ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу ? частки вищезазначеної квартири. Вказаний договір був оформлений на Товарній біржі «Нерухомість-Миколаїв» за № 3-2 та зареєстрований Миколаївським БТІ за № 16147 від 28.05.1999. На теперішній час він має намір розпорядитися належним йому майном, але договір нотаріально не посвідчений, окрім того, його матір ОСОБА_2 померла 10.06.2012.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

20.05.1999 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу ? частки квартири АДРЕСА_1 в Миколаєві.

Зазначений договір був оформлений на Товарній біржі «Нерухомість-Миколаїв» за № 3-2 та зареєстрований Миколаївським БТІ за № 16147 від 28.05.1999. Сторонами за договором було виконано усі суттєві умови.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 459078 ОСОБА_3 померла 10.06.2012, про що виконкомом Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області зроблено актовий запис № 23 від 12.06.2012.

Статтею 227 ЦК УРСР (1963 р., що діяв на час укладення договору) визначено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Як вбачається з реєстраційного посвідчення від 28.05.1999 право власності та договір зареєстровані Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації, яке підпорядковане Миколаївській міській раді.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (1963 р.) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоди, визнати угоду дійсною. При цьому наступне нотаріальне посвідчення угоди не потрібно.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 набув права власності на квартиру АДРЕСА_2. Його право посвідчене реєстраційним свідоцтвом. Позивач вказує, що оформити договір нотаріально можливості не має, оскільки його мати, яка була продавцем ? частки квартири померла.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований, а відтак підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 47, 227 ЦК УРСР (1963 р.), керуючись ст. ст. 3, 15, 212-214 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа Товарна біржа «Нерухомість-Миколаїв» про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу ? частки квартири АДРЕСА_3, укладений 20 травня 1999 року між ОСОБА_2, з одного боку, і ОСОБА_1, з іншого боку, та зареєстрований Товарною біржею «Нерухомість-Миколаїв» за № 3-2 дійсним.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв