АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/2090/6408/2012 Головуючий 1 інстанції: Шаренко СЛ.
Справа: № 2-2308/11/01
Категорія: відшкодування шкоди Доповідач: Малійська С.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1)
жовтня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого судці - Малійської С.М.,

Суддів - Піддубного Р.М., Даниленка В.М., при секретарі - Каменській Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2011 року по справі за позовом Харківської міжрайонної природоохоронної прокуратури в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення збитків,-

встановила:

У квітні 2011 року Харківська міжрайонна природоохоронна прокуратура звернулася до суду в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_2 з позовом про стягнення збитків. В обґрунтування позову позивач зазначив, що за договором купівлі-продажу від 13 січня 2006 року ОСОБА_2 придбала нежитлову будівлю літ. Б-1, загальною площею 236,1 кв. м, що розташована у м. Харкові по вул. Олеся Гончара, 2.

14 грудня 2007 року між Харківською міською радою та відповідачкою на підставі рішення Харківської міської ради від 25 квітня 2007 року № 73/07 було укладено договір оренди земельної ділянки по вул. Олеся Гончара, 2 у м. Харкові, площею 0,0953 га, строком до 01 травня 2009 року. У ході реконструкції відповідачкою було змінено цільове призначення будівлі з нежитлової на одноповерховий жилий будинок із мансардою, на який за нею рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 березня 2010 року визнано право власності.

Згідно акта обстеження, визначення меж та конфігурації земельної ділянки № 4027/10 від 13 грудня 2010 року встановлено, що земельна ділянка, загальною площею 0,0953 га у період з 1 травня 2009 року до 9 серпня 2010 року використовується ОСОБА_2 без правовстановлюючих документів, чим останньою порушуються вимоги ст.ст.125, 126 ЗК України.

Посилаючись на те, що внаслідок використання ОСОБА_2 земельної ділянки з порушенням чинного законодавства Харківської міській раді завдані збитки у вигляді неодержаного доходу - плати за користування земельною ділянкою, та обмежено реалізацію повноважень територіальної громади м. Харкова щодо розпорядження вказаною земельною ділянкою Харківська міжрайонна природоохоронна прокуратура просила позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 неодержаний міською радою дохід за використання відповідачем спірної земельної ділянки, розмір якого відповідно до акта про визначення збитків № 135 становить 110239 грн. 53 коп.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2011 року позов Харківської міжрайонної природоохоронної прокуратури в інтересах держави в особі

Харківської міської ради задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Харківської міської ради 110239 грн. 53 коп. на відшкодування завданих збитків.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 17 січня 2012 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2011 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову Харківської міжрайонної природоохоронної прокуратури в інтересах держави в особі Харківської міської ради відмовлено.

На зазначене рішення суду міською радою та заступником прокурора Харківської області була подана касаційна скарга.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 08 серпня 2012 року рішення апеляційного суду Харківської області від 17 січня 2012 року скасовано. Справа передана на новий розгляд до апеляційного суду.

Скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції касаційна інстанція вказала, що судом першої інстанції не враховано, що в матеріалах справи знаходиться рішення Київського районного суду м. Харкова від 25.03.2010 року про визнання за відповідачем права власності на реконструйований житловий будинок, під час ухвалення якого Харківська міська Рада проти задоволення позову не заперечувала, суд не вирішив питання щодо залучення до участі у справі ОСОБА_3, до якого за договором дарування від 09.08.2010 року перейшло право власності на спірну будівлю, суд не визначив площу земельної ділянки, з якої повинна була сплачуватись орендна плата та строк, з якого було порушено право позивача.

Судова колегія, вислухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як передбачено ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до підпункту «г» пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2 «Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» з 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю, споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 05 листопада

1)
року № 1702-У1».

Матеріалами справи підтверджується, що земельна ділянка по вул. Олеся Гончара,

1)
у м. Харкові, загальною площею 0,0953 га у період з 01 травня 2009 року до 09 серпня

2) року використовувалась ОСОБА_2 для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі під готель без правовстановлюючих документів, про що складено відповідний акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки № 4027/10 від 13.12.2010р. (а.с.29-30).

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 березня 2010 року за відповідачем визнано право власності на одноповерховий житловий будинок з мансардою, що знаходиться у м. Харкові по вул. О. Гончара, 2 та з того часу нею використовувалась земельна ділянка площею не 0,0953, а 0,0430 га, тобто лише земля під будівлею, є необгрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці обєкти до набувача переходить право користування

земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За правилами п.6 ч.2 ст.120 зазначеного Закону істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у звязку з набуттям права власності на ці обєкти.

Таким чином, у разі набуття права власності на жилий будинок його власнику переходить переважне право на використання земельної ділянки тією ж площею та на тих же умовах та підставах на яких вона була у попередньому користуванні. При цьому істотною умовою є кадастровий номер земельної ділянки на якій розміщені будівлі.

Кадастровий номер земельної ділянки - :02:019:0010, відповідно до нього площа земельної ділянки становить 0,0953 га. Цей номер земельної ділянки не змінювався, не змінювався і її правовий режим. Крім того, у п.1.2 договору дарування від

1)
серпня 2010, який знаходиться в матеріалах справи (а.с.27), житловий будинок літ. «Б- 1» по вул. О. Гончара, 2 у м. Харкові розташований на земельній ділянці, площею 0,0953 га та має кадастровий номер :02:019:0010. Доказів на підтвердження використання відповідачем земельної ділянки розміром 0,0430 га суду не надано.

Таким чином, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що внаслідок використання земельної ділянки відповідачем з порушенням чинного законодавства Харківській міській раді завдані збитки у вигляді неодержаного доходу (плати) за користування землею та обмежено реалізацію повноважень щодо розпорядження землею територіальної громади м. Харкова відповідно до ст.12 Земельного кодексу України.

Доказів на підтвердження сплати ОСОБА_2 орендних платежів або звільнення відповідача від таких платежів відповідно до норм законодавства матеріали справи не містять.

Законним є висновок суду першої інстанції і про те, що набуття права власності на одноповерховий житловий будинок з мансардою, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. О. Гончара, 2, загальною площею 476,4 кв. м не надає права на отримання відповідачем земельної ділянки, на якій розташовано цей будинок, не породжує права власності як таке, а лише є підставою для його набуття та не звільняє відповідача від орендної плати за земельну ділянку.

Що стосується залучення до участі у справі ОСОБА_3, то судова колегія враховуючи, що такої компетенції суд апеляційної інстанції не має, та ту обставину, що позовні вимоги до останньої не предявлялися і позов не зачіпає її інтересів, то в цій частині судова колегія рішення суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст.ст.301, 302, 307, 308, 312, 313, 317 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після проголошення, але протягом 20 днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судці -