Справа №2-250 Суддя-доповідач - Таран
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2012 року м.Суми

Колегія суддів з розгляду справ цивільного судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Таран С.А.,

суддів Семеній Л.І., Левченко Т.А.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 травня 2012 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства «Укрнафта» у особі нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз»

про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, премій, повернення надлишково стягнутих профспілкових внесків за час працевлаштування, відшкодування моральної (немайнової) шкоди:

в с т а н о в и л а :

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 травня 2012 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Укрнафта» у особі нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, премій, повернення надлишково стягнутих профспілкових внесків за час працевлаштування, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відмовлено .

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначено, що рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 травня 2012 року, прийняте з порушенням норм матеріального права, і тому це рішення має бути скасоване судом апеляційної інстанції. Посилаючись на те, що суд першої інстанції не надав оцінку тим фактам, що адміністрація НГВУ безпідставно не виконувала вимог закону про поновлення його на роботі. Він був поновлений на роботі лише 11.08. 2008 року, отже йому слід сплатити заробітною плату за період з 08 серпня 2008 року по 11 серпня 2008 року.

Також зазначено, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що ОСОБА_1 була сплачена премія до дня працівників нафтогазовидобувної галузі за 2008 рік в розмірі 1000 грн., в той час, як за 2007 рік премія до дня працівників нафтовидобувної галузі не була виплачена, не була також виплачена премія до Дня Перемоги. Підстави для виплати премій він вважає те , що він був поновлений на роботі з 30.05. 2007 року.

Просить скасувати рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 травня 2012 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов в повному обсязі.

Заслухавши пояснення апелянта, його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши рішення суду межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено і вбачається з матеріалів справи, що наказом №10 від 14.01.2003 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду старшого охоронника служби охорони НГВУ «Охтирканафтогаз». Згідно наказу №2 від 29.11.2004 року його було переведено на посаду начальника служби охорони, згідно наказу №40 від 01.02.2006 року його було переведено на посаду начальника охорони сторожової.

Згідно наказу №157 від 30 травня 2007 року ОСОБА_1 було звільнено з роботи по п.3 ст. 40 КЗпП України (а.с.6).

Встановлено, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 серпня 2008 року залишеним без змін ухвалою колегії суддів з цивільних справ Апеляційного суду Сумської області було визнано незаконним та скасовано наказ начальника НГВУ «Охтирканафтогаз» №40 від 30 травня 2007 року в частині звільнення ОСОБА_1 з роботи. Його було поновлено на роботі на посаді начальника служби охорони ВАТ «Укрнафта» та проведені стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у сумі 27267 грн. та моральної шкоди у сумі 300 грн. (а.с.53).

Згідно запису у трудовій книжці датованого 11 вересня 2008 року та наказу №157 від 11 вересня 2008 року запис у трудовій книжці про його звільнення визнано недійсним та його було поновлено на попередній посаді.

Згідно наказу №320 від 13.11.2008 року ОСОБА_1 з 14.11.2008 року було звільнено з займаної посади у звязку з скороченням штату працівників п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.6,7). Згідно п.1.1.1 зазначеного наказу бухгалтерії підприємства було доручено провести розрахунок із ОСОБА_1 згідно діючого законодавства та п.2.1.2 колективного договору ВАТ «Укрнафта» на 2007-2008 роки. Компенсацією за невикористані 14 днів щорічної відпустки (а.с.5).

Згідно розрахункового листа ОСОБА_1 (таб. №3023) та письмового повідомлення позивачеві (вих. 14.01.2008 року) йому були нараховані кошти, належні працівникові при звільненні з підприємства в сумі 7257 грн. 45 коп. з яких 809 грн. 02 коп. вихідна допомога; 1135 грн. 42 коп. лікарняний лист. Позивачеві було запропоновано отримати дані кошти в касі НГВУ «Охтирканафтогаз» (а.с.9,13).

Згідно видаткового касового ордера та платіжної відомості зазначена сума коштів ОСОБА_1 була отримана 19 листопада 2008 року.

Не погодившись із рішенням підприємства про звільнення ОСОБА_1 02.12.2008 року звернувся до Охтирського міськрайонного суду Сумської області зі позовною заявою прохаючи визнати незаконним наказ №320 від 13 листопада 2008 року, поновити його на посаді начальника служби охорони сторожової з 14 листопада 2008 року, зобовязати НГВУ «Охтирканафтогаз» виплатити йому кошти з 15 листопада 2008 року по день поновлення на роботі як за вимушений прогул, та моральну шкоду.

Заявою від 06.05. 2010 року позивач доповнив позовні вимоги , прохав стягнути з відповідача на його користь 6385грн. 71 коп. невиплачених при звільненні, а саме заробітна плата за час з 08.08. 2008р. по 12.09. 2008 року в сумі 2783грн. 62 коп., премії за виконання виробничих показників за цей період часу 556грн. 72 коп., премія до Дня перемоги 150грн., премія до Дня Нафтовика 1000грн. , премія за результатами роботи за 2008 рік в сумі 1465грн. 87 коп. та кошти стягнуті як профспілковий збір в сумі 429грн. 53 коп.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.08. 2010року вищезазначені вимоги позивача за його заявою в частині стягнення вищевказаної суми при звільненні були залишені без розгляду. Позовні вимоги позивача в іншій частині вимог після винесення рішення судом першої інстанції ухвалою апеляційного суду Сумської області від 16.11. 2010року за письмовою заявою позивача також були залишенні без розгляду.

Правильно встановивши вказані обставини, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача , виходячи з наступного.

Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна пата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Як встановлено матеріалами справи , позивач з часу ухвалення рішення про його поновлення на роботі з 08 серпня 2008 року по день фактичного поновлення на роботі 11 вересня 2008 року не працював, табель обліку робочого часу не вівся.

Таким чином, позивач не мав право на винагороду за вказаний час, оскільки фактично не працював, що не заперечує ні позивач , ні відповідач.

Позовних вимог про стягнення середньої заробітної плати за час затримки виконання рішення суду від 07.08. 2008 року в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, позивачем не заявлялися і ці питання не були предметом розгляду в даній справі.

Крім того, відповідачем за власною ініціативою, без судового рішення, за вказаний період часу була нарахована середня заробітна плата, про можливість отримання якої був повідомлений позивач неодноразовими почтовими повідомленнями ( а.с. 27-35), але він від отримання даної суми відмовився, про що він заявив в суді першої інстанції і підтвердив це при розгляді його апеляційної скарги.

Також , позивачу у листопаді 2010року була нарахована сума надлишкове утриманих профспілкових коштів в сумі 356 грн. 95 коп., але від одержання даної суми позивач ухиляється, незважаючи на численні почтові повідомлення ( а.с.27-35) . Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що права позивача в цій частині не порушувалися і підстав для задоволення позову в цій частині позовних вимог не мається.

Відносно позовних вимог про стягнення преміальних виплат за квітень , травень 2007 року , то колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду про відмову в задоволенні позову в цій частині , оскільки вказані премії були нараховані та виплачені у листопаді 2008 року, що підтверджується матеріалами даної справи.

На думку колегії суддів апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог позивача про стягнення на його користь премій до Дня Перемоги за 2008 рік та до Дня працівників нафтогазовидобувної галузі за 2007 рік , яка сплачувалася у вересні 2007 року. За вказаний період часу позивач не працював , за час його вимушеного прогулу з 30.05. 2007 року по 07.08. 2008 року на користь позивача було стягнута середня заробітна плата за час вимушеного прогулу рішенням Охтирського міськрайонного суду від 07.08. 2008 року. Законодавством про працю не передбачено стягнення інших виплат , крім середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виплата якого передбачена статтею 235 КЗпП України, постановою Кабінету Міністрів України від 09.02.1995 року № 100, яким затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати та Законом від 24.03. 1995 року « Про оплату праці». Не передбачена така виплата ні в Колективному договорі, ні в Положенні про преміювання працівників НГВУ «Охтирканафтогаз».

З урахуванням вищеприведенного , колегія суддів вважає також необґрунтованими вимоги позивача про стягнення на його користь середньої заробітної плати за час затримку розрахунку з ним та стягнення моральної шкоди.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів вважає зайвим посилання в мотивованої частині рішення на пропуск позивачем строку звернення до суду , передбачений статтею 233 КЗпП України.

Судом першої інстанції відмовлено в задоволенні позовних вимог позивача за відсутністю правових підстав для стягнення заявлених сум.

Строки звернення до суду стосуються захисту порушеного права. Оскільки суд першої інстанції прийшов до висновку про необгрунтованність позовних вимог позивача, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду, то застосування строків звернення до суду не проводиться.

Виходячи з встановлених судом обставин справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і підстав для його зміни чи скасування колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 60, 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, 308, 313-315, ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 травня 2012 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :