Справа № 2-825-14/2012р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2012 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Латій В.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника прокуратури ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України»до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ВАТ «Державний ощадний банк України»про розірвання кредитного договору

в с т а н о в и в :

ВАТ «Державний ощадний банк України»звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки нерухомого майна № 1Z/1005Ф від 25.01.2008 року укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України»та ОСОБА_4: нежиле приміщення, ХІ, загальною площею 106,2 кв.м., що розташоване за адресою м. Запоріжжя б. Будівельників б.7А, реєстраційний номер 15836660, на загальну суму 1185845,17 грн., що підлягає сплаті позивачеві з вартості предмета іпотеки шляхом продажу вказаного майна позивачем з укладанням від імені ОСОБА_4 договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ВАТ «Державний ощадний банк України»в особі територіально відокремленого без балансового відділення №10007/0325 філії Запорізьке обласне управління всіх повноважень необхідних для здійснення продажу, за початковою ціною реалізації 1185845,17 грн., а також стягнути судові витрати.

ОСОБА_4 подала зустрічну позовну заяву у якій просить суд розірвати кредитний договір №1005Ф від 25.01.2008 року у звязку з істотною зміною обставин якими вважає те, що при укладенні кредитного договору був інший - менший курс долара США по відношенню до національної валюти України, у звязку з фінансовою кризою курс долару виріс, а зменшилася ринкова вартість квартири, та якби вона це знала, вона б не укладала такий договір.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити, надав суду письмові заперечення проти зустрічного позову у яких вказав, що для розірвання або зміни договору необхідні одночасно три умови відповідно до ст. 625 ЦК України, які ОСОБА_4 не довела, також суду пояснив, що ОСОБА_4 отримала грошові кошти у повному обсязі.

У судовому засіданні представник ОСОБА_4 суду пояснив, що не визнає позов у звязку з тим, що є невідповідність суми початкової ціни реалізації предмету іпотеки яку просить банк та договірною ціною у договорі іпотеки. Банк не довів та не надав доказів отримання його довірительницею всього тілу кредиту, а наданий документ копія квитанції не є оригіналом. Також вказав, що банк мав право відповідно до договорів самостійно здійснити продаж квартири та права банку не порушені, не надано доказів розміру заборгованості.

Представник прокуратури Хортицького району м. Запоріжжя, в інтересах ВАТ «Державний ощадний банк України», підтримала позицію ВАТ «Державний ощадний банк України».

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а зустрічні не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу у межах вимог, заперечень, та доказів наданих сторонами. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Судом встановлено, що між ВАТ «Державний ощадний банк України»та ОСОБА_4 25.01.2008 року був укладений кредитний договір №1005Ф,відповідно до якого банк зобовязувався надати кредит у розмірі 160000 доларів США зі сплатою 12,5% річних з терміном остаточного погашення не пізніше 24.01.2018 року.

В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним договором між ВАТ «Державний ощадний банк України»та ОСОБА_4, 25.01.2008 року був укладений договір іпотеки нерухомого майна нежилого приміщення за адресою м. Запоріжжя б. Будівельників б.7А, договір посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстраційним № 190. Власницею вказаного приміщення є ОСОБА_4

Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Договори підписані сторонами, які тим самим виявили свою згоду з усіма пунктами та розділами договорів та зобовязувалися їх виконувати.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідач ОСОБА_4 допустила порушення умов укладеного з позивачем кредитного договору, що виразилося у невиконання обов`язку щодо своєчасного та повного погашення щомісячних платежів банку та відсотків користування кредитом. Так, з розрахунку, наданого позивачем видно, що заборгованість відповідача ОСОБА_4 складає, станом на 18.10.2010 року, суму в 1185845,17 грн., що еквівалентно 149936,17 доларів США виходячи з офіційного кусу НБУ станом на 18.10.2010 року та яка складається з 148358,51 доларів США заборгованості за кредитом та 1577,66 доларів США заборгованості за відсотками, та що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до ст.1050 та ст.1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

26.02.2009 року, позивач письмово звертався до відповідача ОСОБА_4 з вимогою про погашення заборгованості, та намір здійснити звернення стягнення на предмет іпотеки, однак на момент розгляду справи даних про повне погашення заборгованості у суду немає.

Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. В рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст.33 Закону України «Про іпотеку»у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтями 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»встановлюється судовий спосіб звернення стягнення на предмет застави з вказанням способу реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів, або однієї із процедур передбачених ст. 26 Закону, яка передбачає також продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі продажу з іншою особою - покупцем.

Згідно до ст. 20 Закону України «Про заставу», позивач має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України»законні обґрунтовані доказами та підлягають задоволенню, однак суд не може погодитися з вимогою про встановлення початкової ціни реалізації в 1185845,17 грн., так як відповідно до п. 1.4 договору іпотеки нерухомого майна № 1Z/1005Ф від 25.01.2008 року, сторонами погоджена договірна вартість предмету іпотеки в 1350000 грн.

Не визначаючи самостійно розмір початкової ціни реалізації предмету іпотеки, суд вважає за необхідне вказати, що початковою ціною реалізації предмету іпотеки, необхідно встановити суму, розмір якої буде не нижче розміру ринкових цін на подібне майно на момент реалізації.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору №1005Ф від 25.01.2008 року.

Як зазначено у частині першій статті 651 ЦК України, при наявності істотної зміни обставин, що істотно порушила баланс інтересів сторін, сторони спочатку здійснюють спроби щодо зміни або розірвання договору за взаємною згодою. Частиною другою статті 652 ЦК України передбачено, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідно довести наявність всіх перелічених умов одночасно.

Позивач не надав докази, що у відповідності до вимог ст.651 ЦК України звертався до банку і здійснював спроби врегулювати спір щодо розірвання кредитного договору, та ним не доведено наявність всіх чотирьох умов, необхідних для розірвання кредитного договору у звязку із істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. На думку суду світова фінансова криза не є умовою для розірвання кредитного договору.

Виходячи із змісту статей 1046, 1054 ЦК України, відповідальність за зміну матеріального стану і ризики зміни курс валют лежить саме на позичальнику.

Так як незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчим чином не закріплено і за час існування держави Україна курс гривні, встановлений НБУ до іноземних валют коливався в інтервалі від 2 грн. до 8 грн. за 1 долар США, то настання чергових змін курсу гривні до долару США є не непередбачуваними, а загальновідомими обставинами.

З наведеного слідує, що при укладені кредитного договору в іноземній валюті, його сторони свідомо приймали не себе ризики того, що на випадок зміни валютного курсу будуть змінюватися умови виконання кредитного договору, на які вони не розраховували при його укладенні.

Представник відповідача не оспорював наявність заборгованості за кредитним договором №1005Ф. Посилання представника відповідача на те, що його довірительниця не в повному обсязі отримала кредитні кошти, у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження. На обґрунтування факту надання кредиту за договором №1005Ф, представником позивача надана копія платіжного документу, відповідно до якого ОСОБА_4 отримала 160000 доларів США, еквівалент у гривнях 808000 грн. Клопотань сторін про призначення експертизи на невідповідність підпису у платіжному документі, до суду не надходило.

Таким чином суд вважає, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 не підлягають задоволенню.

Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судових витрат.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 33 Закону України «Про іпотеку», ст. 20 Закону України «Про заставу», ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. 525, 526, 589, 625, 629, 651, 652, 1050, 1054 ЦК України, ст.10, 11, 60, 88 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України»задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет іпотеки, згідно договору іпотеки нерухомого майна № 1Z/1005Ф від 25.01.2008 року укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України»та ОСОБА_4: нежиле приміщення, ХІ, загальною площею 106,2 кв.м., що розташоване за адресою м. Запоріжжя б. Будівельників б.7А, реєстраційний номер 15836660, яке належить ОСОБА_4(іпн НОМЕР_1) на праві власності, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ВАТ «Державний ощадний банк України», з укладанням від імені ОСОБА_4 договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ВАТ «Державний ощадний банк України»всіх повноважень необхідних для здійснення продажу, за початковою ціною, розмір якої буде не нижче розміру ринкових цін на подібне майно на момент реалізації, з метою погашення заборгованості ОСОБА_4 перед ВАТ «Державний ощадний банк України»в розмірі 1185845(один мільйон сто вісімдесят пять тисяч вісімсот сорок пять) грн. 17 коп. за кредитним договором №1005Ф від 25.01.2008 року.

Стягнути з ОСОБА_4(іпн НОМЕР_1) на користь ВАТ«Державний ощадний банк України»сплачені судові витрати в загальному розмірі 1820(одна тисяча вісімсот двадцять) грн.

В іншій частині позову відмовити.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору №1005Ф від 25.01.2008 року укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України»та ОСОБА_4 відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Запорізької області, протягом 10 днів.

Суддя: