Справа № 2-585/11/2201
Провадження № 2/2201/48/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2012 року смт.Білогір'я

Білогірський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої Кащук Н.С.,

при секретарі Іващук М.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1»яка О.М.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білогір'я цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Фермерського господарства «Вільний селянин» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

12.12.2011 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача в якому вказала, що 03 вересня 2008 року між нею та ФГ «Вільний селянин» було укладено договір оренди землі за №24, який зареєстрований Білогірським районним відділом ХРФ УДЗК 03.09.2008 року. Вказаний договір є недійсним через невідповідність його вимогам чинного законодавства. Так, в договорі відсутнє визначення строку внесення орендної плати, що є однією із істотних умов. Однією із підстав визнання недійсним договору оренди землі є відсутність його реєстрації державним підприємством «Цент державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах. Крім того зазначений договір укладено без відповідної документації передбаченої ст. 15 Закону України «Про оренду землі», а саме відсутні план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду, кадастровий план до договору оренди земельної ділянки, акт визначення меж в натурі землевпорядними організаціями, акт приймання передачі обєкта оренди. У звязку із тим, що положення зазначеного договору оренди землі не відповідають вимогам закону вона має намір розірвати його. Так, ОСОБА_3 неодноразово зверталася до керівника ФГ «Вільний селянин» про вирішення питання про повернення земельної ділянки, однак відповідач відмовляється від розірвання договору в позасудовому порядку. Просила визнати недійсним договір оренди землі укладений між ОСОБА_3 та ФГ «Вільний селянин» зареєстрований 03.09.2008 року за №24.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 та її представник за довіреністю Хом»як О.М. підтримали позовні вимоги у повному обсязі. ОСОБА_1»як О.М. уточнив і пояснив, що укладений між ОСОБА_3 та ФГ «Вільний селянин» договір оренди земельної ділянки не відповідає вимогам чинного законодавства, у звязку із цим він є недійсним. Істотні умови договору не відповідають умовам Типового договору оренди землі, так, зокрема у договорі не визначено строку внесення орендної плати. Вказав, що вищевказаний договір укладено без відповідної документації, а саме документів, які є невідємною його частиною.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала та пояснила, що оскаржуваний договір оренди пройшов державну реєстрацію у Білогірському відділі Хмельницької філії ДП «Центр державного земельного кадастру», що свідчить про його відповідність усім вимогам діючого на момент реєстрації законодавства, а тому договір є чинним. Вказала, що позивачка кожен рік своєчасно отримувала орендну плату.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Хмельницької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» ОСОБА_4 в ході розгляду справи вказав, що укладений між ОСОБА_3 та ФГ «Вільний селянин» договір оренди земельної ділянки відповідає вимогам чинного законодавства, відмітив, що позов задоволенню не підлягає.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 4,1930 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Білогірської селищної ради та належить їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 022175 від 28.02.2007 року.

07 серпня 2008 року між ОСОБА_3 та ФГ «Вільний селянин» було укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки за умовами якого позивач передав відповідачу земельну ділянку строком на десять років з оплатою орендної плати в розмірі 400 кг. зерна або 481,94 грн. за один рік оренди. Договір оренди пройшов державну реєстрацію 03 вересня 2008 року Білогірським відділом Хмельницької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», де йому присвоєно реєстраційний номер 24.

З пояснень представника позивача та представника відповідача вбачається, що позивач отримав орендну плату, передбачену умовами договору оренди, та з приводу орендної плати претензій не має. Проте, позивач вважає, що договір не відмовідає вимогам закону, тому має бути визнаний недійсним.

Істотними умовами договору оренди землі,чинним законодавством передбачено, що згідно зі ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону ( ст. 126 ЗК України).

Як встановлено судом, 28.02.2007 року позивачка отримала державний акт на на право власності на земельну ділянку площею 4,1930 га, а з 03.09.2008 року між сторонами в даній справі укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки. В договорі відображено об`єкт оренди; зазначено, що земельна ділянка приймається в оренду для ведення сільськогосподарського виробництва, визначено термін дії договору, обумовлено розмір орендної плати, передбачено умови і строки передачі та повернення земельної ділянки, наявність обмежень щодо використання ділянки, права та обов`язки сторін та інші істотні умови.

Суд вважає безпідставним посилання позивача на відсутність плану або схеми земельної ділянки, яка передається в оренду, кадастрового плану земельної ділянки з відображенням обмежень у її використанні та встановлених земельних сервітутів. В наданій суду для огляду реєстраційній справі зазначені документи наявні. Представник позивача посилається на те, що на день державної реєстрації договору оренди вказаних документів не було, вони сторонами не підписувалися. Проте, представник позивача не надав доказів свого твердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі підлягає державній реєстрації й на підставі ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України та ст. 18 Закону України «Про оренду землі»є укладеним з моменту такої реєстрації.

Як вбачається з договору, він був підписаний обома сторонами, скріплений печатками і набрав чинності 03.09.2008 року з дня його державної реєстрації.

В ст. 15 Закону зазначено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Частиною 1 ст. 215 ЦК установлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Стаття 203 ЦК України встановлює, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Отже суд приходить до висновку, що вимоги договору сторонами виконуються і представник позивача визнає, що відповідач в відповідності з договором оренди користується земельною ділянкою, належною позивачу, за що сплачує орендну плату. У спірному договорі наявні істотні умови, передбачені ст. 15 Закону України «Про оренду землі»і ці умови сторонами договору виконуються.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову і вважає необхідним відмовити позивачу у визнанні договору оренди земельної ділянки недійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 115, 203, 210, 215, главою 58 ЦК України, ст.ст. 125, 126, ст.ст. 1, 4, 5, 6, 11, 15, 17, 18, 20 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 10, 11, 60, 57, 59, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Фермерського господарства «Вільний селянин», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Білогірський районний виробничий відділ Хмельницької регіональної філії Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Позивачкою ОСОБА_3 рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_5