Справа № 2-5418/2011p.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 квітня 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Мороз В.П.,

при секретарі Чигрин В.В.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банкдо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач у вересні 2011 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість у розмірі 14 628,88 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до Кредитного договору № 1502.41207 від 05.01.2010р. відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 10 000,00 гривен зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконала, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідачки ОСОБА_1, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договорів поруки № 5476 ДП2 та № 5466 ДП2 від 05.01.2010 року, у звязку з чим вони є солідарним відповідачами за предявленим до стягнення боргом. З урахування викладеного просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 628,88 грн. та судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання у справі не зявилися, про час і місце їх проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Представник відповідачки ОСОБА_3 в у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідачки ОСОБА_3 дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору № 1502.41207 від 05.01.2010р. відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 10 000,00 гривен зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 40% річних строком на 12 місяців. У звязку з неналежним виконанням відповідачкою умов зазначеного кредитного договору заборгованість станом на 26.08.2011р. за нею склала 14 628,88 грн., у тому числі: заборгованість по капіталу 4 647,91 грн.; заборгованість по процентам по графіку 483,89 грн.; заборгованість по процентам за фактичне (неправомірне) користування простроченим капіталом 1 510,73 грн.; пеня 7 986,35 грн.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 померла, правонаступників після її смерті не визначено, уточнень з боку банку щодо субєктного складу учасників процесу до суду не надходило.

Проте, зобовязання позичальника, що випливали зі згаданого кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договорів поруки № 5476 ДП2 та № 5466 ДП2 від 05.01.2010 року.

Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі.

Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України одною з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки.

Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, підлягають стягненню з відповідачів на його користь.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 526, 549, 551, 554, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 64, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банкдо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (49099, м. Дніпропетровськ, вул. Комунарівська, 3/32, ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_3 (49051, м. Дніпропетровськ, вул. Осіння, 7/119, ІПН НОМЕР_2) солідарно на користь Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банк(49000, м. Дніпропетровськ, вул. К. Лібкнехта, 4-а, т/р № 290930015 у АТ ПроКредит Банк, МФО 320984, ЄДРОПЦ 21677333) 14 628,88 грн. (чотирнадцять тисяч шістсот двадцять вісім гривен 88 коп.)., судовий збір у розмірі 146,29 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн., а всього 14 895,17 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот девяносто пяти гривен 17 коп.).

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Суддя: В.П. Мороз