Справа № Провадження №22-ц-4457/12 22-ц/1090/5954/12 Головуючий у І інстанціїРябченко Л.А.
Категорія26Доповідач у 2 інстанції Поліщук М.А.
УХВАЛА

Іменем України

4 вересня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: Поліщука М.А.,

суддів: Малорода О.І., Коцюрба О.П.

при секретарі: Білан К.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк»до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором поруки.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2011 року Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» звернулось в суд із вказаним позовом та просило стягнути з відповідача як поручителя заборгованість за кредитним договором в сумі 16 843 725,64 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно кредитного договору від 23.06.2006 року та додаткових угод від 05.07.2006 року та 29.09.2006 року, ВАТ «Кредитпромбанк»було надано позичальнику ТОВ «Салекс»кредит на загальну суму 2000 000,00 доларів США строком до 05 травня 2011 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком і ОСОБА_3, як єдиним учасником і власником ТОВ «Салекс»25 липня 2008 року було укладено договіри поруки. Банк видав кредитні кошти, а позичальник ТОВ «Салекс» взяті на себе зобов'язання по поверненню кредитних коштів в строк та на умовах, визначених кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим позивач пред'явив вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором із відповідача як поручителя.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2012 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 16 843 641 гривень та судові витрати в розмірі 1 820 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суду приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив із того, що позовні вимоги обґрунтовані і доведені в судовому засіданні. Відповідач як поручитель відповідає перед кредитором у тому-ж обсязі, що і боржник за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується із такими висновками, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Статтею 543 ч.1 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлену додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що згідно кредитного договору від 23.06.2006 року та додаткових угод від 05.07.2006 року та 29.09.2006 року, ВАТ «Кредитпромбанк»було надано позичальнику ТОВ «Салекс» кредит на загальну суму 2000 000,00 доларів США строком до 05 травня 2011 року.

В забезпечення виконання зобов'язань боржника за кредитним договором 25.07.2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк»і ОСОБА_3 було укладено договір поруки, згідно якого Поручитель взяв на себе зобов'язання перед Банком відповідати за невиконання зобов'язань ТОВ «Салекс»усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли за кредитним договором від 23 червня 2006 року в тому ж обсязі на тих же умовах та в ті ж строки, що і позичальник.

Банк взяте на себе зобов'язання за договором виконав, видавши кредитні кошти в сумі 2000 000,00 доларів США.

ТОВ «Салекс»отримало кредитні кошти за вказаним кредитним договором, проте взяті на себе зобов'язання передбачені кредитним договором та додатковою угодою №18 від 19.10.2010 не виконало, заборгованість за кредитами та нарахованими процентами у термін до 05.05.2011р. не погасило внаслідок чого станом на 14 липня 2011 року має заборгованість перед банком по кредитному договору в розмірі 16 843 725,64 гривень, в тому числі: сума простроченої заборгованості за кредитом 12 622 021,74 грн., сума заборгованості зі сплати нарахованих процентів 3 728 429,36грн., сума нарахованої пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів 493 274,54грн.

ПАТ «Кредитпромбанк» направляв відповідачу як поручителю листи з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором 2, 7 та 20.06.2011 року.

Встановивши вказані обставини, суд прийшов до правильного висновку, що відповідач як поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник і на передбачених законом підставах стягнув із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в розмірі 16 843 641 гривень, яка складається із простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 12 622 021грн.74коп., заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 3 728 429грн.36коп., пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за користування у розмірі 493 189грн.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для його скасування із направленням справи на новий розгляд в суд першої інстанції немає.

Доводи апеляційної скарги про те, що ні відповідач ні його представник не були належним чином повідомлені про розгляд справи, спростовуються матеріалами справи, а саме розпискою про одержання судової повістки представником відповідача за довіреністю ОСОБА_4 (а.с.101). Тому суд відповідно до вимог ст.224 ЦПК України провів заочний розгляд справи.

Також не заслуговують уваги доводи апелянта стосовно того, що судом першої інстанції було збільшено розмір позовних вимог та стягнуто пеню в більшому розмірі ніж було заявлено позивачем, так як позивачем були уточнені позовні вимоги та в матеріалах справи знаходиться розрахунок заборгованості за кредитним договором від 23.06.2006р., що укладений з ТОВ «Салекс». Вказаний розрахунок заборгованості в тому числі і пені відповідачем не спростований.

Як вбачається із матеріалів справи (а.с.59) розмір неустойки (пені) за несвоєчасне погашення кредиту та за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом розраховано позивачем з врахуванням вимог ст.258 ЦК України в межах позовної давності в один рік.

Підстав зменшити розмір неустойки відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України не встановлено, оскільки відповідач із такою заявою в суд не звертався.

Інші доводи апелянта про погіршення його фінансового становища і становища економіки держави в цілому та неможливість ним виплатити суму заборгованості не заслуговують уваги, оскільки не відносяться до передбачених законом підстав звільнення відповідача від виконання обов'язків, передбачених договором поруки.

Відповідно до ст.307 ЦПК України апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду немає повноважень на скасування рішення суду із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.308,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді