06.04.2012 Справа № 2-735/12
Справа № 2-7352012р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«27»березня 2012 року
Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого –судді
- Жежери О.В.,

при
секретарі
–Снісар Т.В.,

за участю
позивача
- ОСОБА_1,

представника
позивача
- ОСОБА_2,

відповідача
- ОСОБА_3,

та представника
відповідача                    -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_3
про стягнення боргу, посилаючись на те,
що 17.02.2009 року відповідачка взяла у
нього в борг грошові кошти в сумі 10 000
доларів США з кінцевим терміном
повернення до 17.07.2009 року, про що
власноручно написала розписку та
передала її позивачу. Проте,
відповідачка не повернула борг в
обумовлений та встановлений розпискою
строк. Мотивуючи зазначеним, позивач
просив постановити рішення, яким
стягнути з відповідачки на його
користь суму боргу в розмірі 79 654,00
гривень та судові витрати.

В судовому засіданні
позивач та його представник позовні
вимоги підтримали, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві,
при цьому зазначили, що 17.02.2009 року, під
час реалізації домовленостей про поділ
в добровільному порядку спільно
нажитого майна, після отримання в
органі РАЦС свідоцтва про розірвання
шлюбу, сторони зайшли до нотаріуса з
метою надання згоди один одному про
продаж квартири і автомобіля.
Добровільний порядок поділу цього
майна був наступний: позивач отримує
автомобіль, а відповідачка залишає за
собою квартиру. Дійсно, оскільки,
квартира мала більшу цінність, позивач,
17.02.2009 року отримав від відповідачки 10
000 доларів США як компенсацію вартості
квартири. Ці грошові кошти він отримав
в присутності нотаріуса, проте, гр.
ОСОБА_5, під час передачі грошових
коштів відповідачкою, у нотаріуса не
було. Після оформлення відповідних
заяв про згоду на продаж автомобіля і
квартири сторони вийшли від нотаріуса
і відповідачка ініціювала розмову про
те, щоб позивач надав їй у борг 10 000
доларів США, тобто ті грошові кошти, які
вона передала йому у нотаріуса.
Оскільки між сторонам відносини були
абсолютно нормальними, позивач
погодився надати їй гроші у позику до
17.07.2009 року, які вона вчасно не
повернула.

Відповідачка та її представник в
судовому засіданні проти позову
заперечували, посилаючись на те, що з
розписки від 17.02.2009 року не вбачається,
що відповідачка брала у позивача кошти
в розмірі 10 000 доларів США в борг. Дана
розписка не може розцінюватися як
договір позики, а лише свідчить про
зобов'язання відповідачки передати
позивачу певну суму коштів. Жодних
посилань про те, що кошти позивачем
надавалися в борг та як наслідок,
відповідачка зобов'язується їх
повернути в рахунок виконання саме
договору позики не має. В розписці
наданій позивачем не зазначено про
отримання коштів від позивача, як про
факт. Надання спірної розписки
відповідачкою обумовлено іншими
правовідносинами, не пов'язаними з
укладання договору позики, що також
підтверджується тим, що розписка була
надана 17.02.2009 року, тобто в день
розлучення та поділу майна. Розписка
була написана відповідачкою з метою
виконання домовленостей між сторонами
про сплату грошової компенсації за
різницю вартості майна при
добровільному поділі спільного майна
подружжя. При оформленні заяв про згоду
на продаж майна відповідна грошова
сума і була передана позивачу. Після
отримання грошових коштів позивач
написав розписку, в якій зазначив, що не
має до ОСОБА_3 жодних майнових або не
майнових претензій. Враховуючи, що дана
розписка була написана відповідачкою
за обставин, коли вирішувалось питання
поділу майна під час розірвання шлюбу,
дана розписка не має ознак боргової, не
містить в собі підтвердження факту
отримання від позивача грошових
коштів.

Вислухавши пояснення сторін та їх
представників, свідка ОСОБА_6,
дослідивши всі докази по справі, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що 17.02.2009 року
відповідачка власноручно написала
розписку та передала її позивачу, з
якої вбачається, що вона
зобов’язується повернути позивачу
кошти у сумі 10 000 доларів США до 17.07.2009
року.

Згідно ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладеного договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Проте, з розписки від 17.02.2009 року не
вбачається, що позивач надав
відповідачці кошти у борг, а
відповідачка їх отримала, тобто,
вказана розписка не посвідчує факту
передання позивачем як позикодавцем
визначеної грошової суми, а тому, не
може підтверджувати факт укладення між
сторонами договору позики.

Крім того, в матеріалах справи
міститься розписка позивача від 17.02.2009
року, з якої вбачається, що він не має до
ОСОБА_3 жодних майнових або не майнових
претензій.

Твердження позивача, що кошти в розмірі
10 000 доларів США, були передані ним
відповідачці після написання ним
розписки, не підтверджуються жодними
доказами.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов’язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами які беруть участь у справі.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд прийшов до висновку про те, що
позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з
ОСОБА_3 боргу є необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного
та керуючись ст. 1047 ЦК України, ст. 10, 60,
212, 213, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості
–відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається в
Апеляційний суд м. Києва через
Оболонський районний суд м. Києва.

Суддя:

О.В. Жежера