Справа № 2-3490/11
Провадження № 2/1326/1138/2012
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2012 року м. Львів

Франківський районний суд міста Львова у складі:

головуючої судді Мартинишин М.О.

при секретарі Кметь Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1

про стягнення грошової компенсації за неотримане речове майно в розмірі 3936,97 грн.,-

встановив :

позивач звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_2 про стягнення грошової компенсації за неотримане речове майно в розмірі 3936,97 грн.. В обгрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач в порушення вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Положення про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України у мирний час, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів №1444 від 28 жовтня 2004 року, при звільненні його з військової служби не провів з ним розрахунок за належне йому речове майно, а тому просить стягнути на його користь вказану заборгованість.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини, викладені у поданому до суду позові. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, не з`явився. В письмових запереченнях проти позову заперечив, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки підстав для задоволення позову не має. Враховуючи наведене, суд на підставі ст. 169 ЦПК України вирішує справу по наявних у ній матеріалах, достатніх для постановлення рішення.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах України та перебував на грошовому та матеріальному забезпеченні у відповідача.

Наказом першого заступника начальника Генерального штабу Головнокомандувачем Збройних Сил України від 03.02.2007 року №2-ПМ позивача було звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я з правом носіння військової форми одягу за пунктом 63 підпункту «В»(а.с.2).

Речовим майном позивач у встановленому порядку не забезпечувався.

Відповідно до вимог частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ в редакції, яка діяла до 11 березня 2000 року, військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

Частиною 4 статті 9 цього Закону визначено, що порядок і розміри грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців та компенсації замість речового майна і продовольчих пайків встановлюються Кабінетом Міністрів України з урахуванням коефіцієнта індексації грошових доходів.

Дію частини 2 статті 9 зазначеного Закону призупинено Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів`від 17 лютого 2000 року № 1459-ІІІ в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна. Закон набув чинності з 11 березня 2000 року.

Відповідно до положень зазначеного Закону військовослужбовці втратили право на отримання продовольчих пайків та грошової компенсації замість них. Право на отримання речового майна під час проходження служби у військовослужбовців залишилось, військовослужбовці були позбавлені лише права, за їх бажанням, під час проходження військової служби, на отримання грошової компенсації замість речового майна.

З 01 січня 2007 року набула чинності ст. 9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, згідно якої продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року №1444 затверджено Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань у мирний час.

Відповідно до пункту 27 вказаного Положення військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримувати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення.

Таким чином, на день підписання наказу про виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 позивача від 29 травня 2007 року(а.с.3), позивач мав передбачене цим Положенням право на отримання при звільненні зі служби грошової компенсації замість неотриманого речового майна.

Відповідно до довідки-розрахунку, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , розмір грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі позивачу, становить 3936,97 грн.(а.с.2).

За таких обставин, суд вважає, що порушене право позивача на отримання грошової компенсації замість неодержаного майна, в розмірі, вказаному відповідачем у наданій довідці, підлягає поновленню шляхом стягнення на його користь вказаної компенсації.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 27, 31, 60, 88, 169, 209, 212215 ЦПК України, Законами України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», "Про деякі заходи, щодо економії бюджетних коштів", Положенням про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань у мирний час, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1444 від 28 жовтня 2004 року, суд

в и р і ш и в:
позов задовольнити.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно в розмірі 3936(три тисячі дев`ятсот тридцять шість) грн. 97 коп.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 судовий збір в сумі 214(двісті чотирнадцять) грн. 60 коп. в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Мартинишин М. О.