Справа № Провадження №22-ц-1682/12 22-ц/1090/2167/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія19Доповідач у 2 інстанції Касьяненко
УХВАЛА

Іменем України

10 квітня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді Антоненко В.І.,

суддів: Касьяненко Л.І., Гуля В.В.,

при секретарі: Мироненко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2011 року в справі за поданням старшого державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про затвердження мирової угоди,-

в с т а н о в и л а :

7.11.2008 року до Білоцерківського міськрайсуду надійшло подання міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про визнанння мирової угоди у виконавчому провадженні про стягнення з ТОВ «Факторія»на користь ОСОБА_3 боргу на суму 189 400 грн.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 08 грудня 2011 року подання задоволено.

Постановлено визнати мирову угоду, укладену в процесі виконання рішення суду , за умовами якої стягувач ОСОБА_3 відмовляється від продовження процедури примусового стягнення заборгованості з ТОВ «Факторія».

Боржник - ТОВ «Факторія» зобов»язується в добровільному порядку передати у власність стягувачу- ащенко О.М. в рахунок погашення заборгованості нежитлове приміщення літ. «А»І-й поверх площею 106,7 кв.м та підвал літ. «А/пд.»площею 98,6 кв.м, що знаходиться за адресою Київська область , м.Біла Церква, вул.Богдана . Хмельницького, 3, прим.3.

На вказану ухвалу суду ОСОБА_4, який не брав участі у розгляді справи і не був стороною у виконавчому провадженні подав апеляційну скаргу і просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на те, що умови мирової угоди суперечать закону і порушують його права як стягувача, на користь якого рішенням Господарського суду Київської області від 14.09.2010 року з ТОВ «Факторія»стягнуті кошти.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що в міському відділі державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з ТОВ «Факторія»на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 189 000 грн. , а саме: по виконавчому листу , виданому Білоцерківським міськрайсудом від 30.03.2006 року по справі за № 2-1824 та по виконавчому листу, виданому Білоцерківським міськрайсудом від 14.05.2007 року по справі № 2- 3542.

11.06.2007 року держвиконавцем прийнята постанова про зведення виконавчого провадження.

Відповідно до положень ст. 372 ЦПК України, мирова угода укладена між сторонами , або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі держвиконавцю, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб.

За правилами ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов»язків сторін та предмету позову.

Як вбачається з матеріалів справи, мирова угода між стягувачем і боржником укладена на виконання рішення суду про стягнення суми боргу, тобто предметом позову були грошові кошти, а не нерухоме майно, відносно якого укладена мирова угода.

Відповідно до положень ч.1 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна , крім майна, вилученого з обігу згідно із законом , та майна, зазначеного в частині восьмій ст. 57 цього Закону , здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах,або на комісійних умовах.

Визнаючи мирову угоду, суд не врахував зазначених положень закону, не врахував того, що на виконанні знаходяться виконавчі документи про стягнення з боржника коштів на користь стягувача, а не про визнання за стягувачем права власності на об»єкти нерухомості. Суд не врахував , того що визнання за стягувачем права власності на належне боржнику майно суперечить вимогам ст. 62 вищевказаного Закону.

Крім того, судом не враховано рішення господарського суду Київської області від 14.09.2010 року , яким було стягнуто з ТОВ «Факторія» на користь ОСОБА_4 392 212, 89 грн. і 13.04.2011 року держвиконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження., тобто на час розгляду подання про затвердження мирової угоди існували обмеження щодо розпорядження коштами та майном боржника- ТОВ «Факторія.

Таким чином, затверджуючи мирову угоду , суд І інстанції позбавив ОСОБА_4 можливості стягнути з ТОВ «Факторія». присуджені йому грошові кошти за рішенням господарського суду.

За таких обставин, коли суд визнав мирову угоду, умови якої суперечать закону і порушуть права інших осіб, таку ухвалу про визнання мирової угоди слід скасувати як незаконну і в задоволенні подання державного виконавця відмовити.

Керуючись ст. ст. 311,315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2011 року скасувати . Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про затвердження мирової угоди.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: