Справа №2-15 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2012 року м.Суми

Колегія суддів з розгляду справ цивільного судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Таран С.А.,

суддів - Білецького О.М., Рибалки В.Г.,

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Охтирського міського районного суду Сумської області від 28 березня 2012 року

за апеляційними скаргами ОСОБА_3

на рішення Охтирського міського районного суду Сумської області від 28 березня 2012 року та

на додаткове рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2012 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобовязання вчинити певні дії, стягнення неустойки та заподіяних збитків.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Охтирського міського районного суду Сумської області від 28 березня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2130, 09 грн. майнової шкоди.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобовязання ОСОБА_3 звільнити належні ОСОБА_2 на праві приватної власності нежитлові приміщення загальною площею 66,3 кв.м., які знаходяться на першому поверсі будівлі по вул.. Ярославського, 4 м. Охтирка, а саме приміщення №115 площею 17,8 кв.м., №116 площею 12,8 кв.м., №117 площею 13,4 кв.м., приміщення ХХХІІ площею 9.8 кв.м., ХХХІ площею 7,6 кв.м., ХХІХ площею 1,2 кв.м., ХХУ площею 1,2 кв.м., ХХУІІ площею 1,2 кв.м., частина приміщення ХХУІІІ площею 1,3 кв.м., ; про зобовязання ОСОБА_3 повернути спижевій Н.М. належні їй на праві приватної власності нежитлові приміщення загальною площею 66.3 кв.м., знаходяться на першому поверсі будівлі по вул.. Ярославського, 4 м. Охтирки, а саме приміщення №115 площею 17,8 кв.м., №116 площею 12,8 кв.м., №117 площею 13,4 кв.м., приміщення ХХХІІ площею 9.8 кв.м., ХХХІ площею 7,6 кв.м., ХХІХ площею 1,2 кв.м., ХХУ площею 1,2 кв.м., ХХУІІ площею 1,2 кв.м., частина приміщення ХХУІІІ площею 1,3 кв.м., у порядку передбаченому договором оренди від 02.01.2010 року № 07/2010; про стягнення з ОСОБА_3 не користь спижевої Н.М. неустойки за прострочення повернення майна з оренди в сумі 90730 грн. залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 179,50 грн. судових витрат.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 не погоджується з рішенням Охтирського міського районного суду Сумської області в тій частині, в якій їй було відмовлено в задоволенні позовних вимог, та вважає, що вказане рішення в цій частині прийнято з невірним застосуванням норм матеріального права, і тому просить скасувати рішення та постановити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Доводить, що передача майна від ОСОБА_3 повинна бути оформлена відповідним документом, а тому суд необґрунтовано послався , що така передача відбулася 02.09. 2011 року , тому не має підстав для задоволення позову в цій частині. Вважає також , що постільки відповідач не звільняв спірні приміщення, то до неї перейшло право одержання неустойки на підставі ст.ст. 770, 785 ЦК України.

У апеляційній скарзі на рішення Охтирського міського районного суду Сумської області від 28 березня 2012 року, ОСОБА_3 вважає що суд першої інстанції не правильно вирішив справу в порядку застосування норм зобовязального характеру, просить скасувати рішення Охтирського міського районного суду Сумської області від 28 березня 2012 року, по цивільній справі №2-15/2012 та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , відмовивши в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

У апеляційній скарзі на додаткове рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2012 року ОСОБА_3 вважає додаткове рішення суду в частині визначення суми компенсації незаконним внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та порушенням при цьому норм процесуального права. ОСОБА_3 просить змінити додаткове рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2012 року, в частині що стосується задоволення вимог про стягнення компенсації витрат на правову допомогу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в повному обсязі.

В судове засідання апеляційного суду зявилися представники апелянта ОСОБА_2, ОСОБА_3, повідомлений про розгляд справи належним чином відповідно до вимог статті 74, 76 ЦПК України, вдруге в судове засідання не зявився , не подав заяву про відкладення справи.

Заслухавши пояснення представників ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи та перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги на рішення суду від 28 березня 2012 року не підлягають задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_3 на додаткове рішення від 26 квітня 2012 року підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено і вбачається з матеріалів справи, що 03.08.2010 року між ВАТ «Нафтопроммаш», від імені якого діє голова правління ОСОБА_5, та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень не першому поверсі в гуртожитку, розташованому в м. Охтирка по вул. Ярославського, 4 а саме приміщення №115 площею 17,8 кв.м., №116 площею 12,8 кв.м., №117 площею 13,4 кв.м., приміщення ХХХІІ площею 9.8 кв.м., ХХХІ площею 7,6 кв.м., ХХІХ площею 1,2 кв.м., ХХУ площею 1,2 кв.м., ХХУІІ площею 1,2 кв.м., частина приміщення ХХУІІІ площею 1,3 кв.м., ; про зобовязання ОСОБА_3 повернути ОСОБА_2 належні їй на праві приватної власності нежитлові приміщення загальною площею 66.3 кв.м., які знаходяться на першому поверсі будівлі по вул.. Ярославського, 4 м. Охтирки, а саме приміщення №115 площею 17,8 кв.м., №116 площею 12,8 кв.м., №117 площею 13,4 кв.м., приміщення ХХХІІ площею 9.8 кв.м., ХХХІ площею 7,6 кв.м., ХХІХ площею 1,2 кв.м., ХХУ площею 1,2 кв.м., ХХУІІ площею 1,2 кв.м., частина приміщення ХХУІІІ площею 1,3 кв.м.. Загальна площа відчужуваних приміщень 66,3 кв.м., Згідно даного договору продавець ВАТ «Нафтопроммаш» продав, а покупець ОСОБА_2 купила вказані вище приміщення за 273700 грн., що підтверджується Договором купівлі-продажу від 03.08.2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстраційний номер №2435.

02.01.2010 року між ВАТ «Нафтопроммаш» (орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_3 (орендар) було укладено договір № 07/2010, оренди нежитлового приміщення, згідно якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне володіння і користування частину нежитлового приміщення загальною площею 66,3 кв.м., яке знаходиться на першому поверсі будівлі, розташованою за адресою м. Охтирка вул. Ярославського, 4, що підтверджується договором №07/2010 оренди нежитлового приміщення від 02.01.2010 року.

Судом встановлено, що при укладенні договору оренди від 02.01.2010 року № 07/10 сторонами було визначено строк договору. Так п.2.1. договору передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 01.07.2010 року ( а.с. 13-14 т. 1 ).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.12.2010 року, що набрало законної сили, по цивільній справі № 2-2196/2010 року за позовом ОСОБА_3 до ВАТ «Нафтопроммаш», голови правління ВАТ «Нафтопроммаш» ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування товару, відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними дій, встановлено що договір оренди №07/2010 від 02.01.2010 року нежитлового приміщення площею 66,3 кв.м., розташованого на першому поверсі будівлі за адресою м. Охтирка вул.. Ярославського, 4, укладений між приватним підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та ВАТ «Нафтопроммаш» (орендодавець), припинив свою дію 01.07.2010 року.

Вказаним рішенням суд по цивільній справі № 2-2196/2010 року також встановлено, що правовідносини оренди, які виникли між ВАТ «Нафтопроммаш» та приватним підприємцем ОСОБА_3 на підставі договору оренди, №07/2010 від 02.01.2010 року, тривали з 02.01.2010 року по 01.07.2010 року.

Судом встановлено, що по закінченню строку оренди, передбаченого договором оренди нежитлового приміщення № 07/2010 від 02.01.2010 року, відповідач не виконав обовязок по поверненню майна, покладений на нього п. 3.5 договору та ст. 785 ЦК України, у звязку з чим рішення Господарського суду Сумської області від 24.02.2011 року по справі № 5/81-10, залишеним без змін, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07.04.2011 року, з приватного підприємства ОСОБА_3 на користь ВАТ «Нафтопроммаш» стягнуто неустойку за прострочення повернення орендованого майна нежилих приміщень загальною площею 63,3 кв.м., які знаходяться на першому поверсі будинку за адресою м. Охтирка вул. Ярославського, 4, за період з 01.07.2010 року по 09.08.2010 року у розмірі 7963,48 грн., що підтверджується копією постанови Харківського апеляційного господарського суду від 07.04.2011 року по справі № 5/81-10.

Після придбання вказаних вище нежитлових приміщень згідно договору купівлі продажу від 03.08.2010 року позивачкою ОСОБА_2 відповідач ОСОБА_3 протиправно, без достатніх правових підстав у період з 09.08.2010 року по 02.09.2011 року перебував у даних нежитлових приміщеннях загальною площею 66,3 кв.м., які знаходяться на першому поверсі будинку за адресою м. Охтирка вул.. Ярославського, 4, а саме приміщеннями під умовними позначеннями ХХХІІ, ХХХІа, ХХІХ, ХХУ, ХХУІІ, частина приміщення ХУІІІ, володіючи та користуючись ними для здійснення підприємницької діяльності та зберігання свого майна, які на праві приватної власності належать позивачці ОСОБА_2, тим самим перешкоджаючи власнику даних приміщень ОСОБА_2 здійснювати належне їй право користування та розпорядження цим майном.

Правильно встановивши вказані обставини на підставі належним чином досліджених і оцінених доказів, суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_2

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном не власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом першої інстанції обґрунтовано, пославшись на докази, які є в матеріалах справи, визнано , що після закінчення договору оренди нежитлових приміщень та після придбання вказаного майна позивачкою , відповідач ОСОБА_3 протиправно, без достатніх правових підстав з 09.08. 2011 року по 02.09. 2011 року перебував у даних нежитлових приміщеннях, володіючи та користуючись ними для здійснення підприємницької діяльності та зберіганні свого майна, які на праві власності належали позивачці ОСОБА_2, тим самим перешкоджаючи їй в користуванні та розпорядженні вказаним майном, тому позивачка мала права вимагати усунення перешкод в користуванні своєю власністю.

Відповідно до вимог статті 16 ЦК України кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1. визнання права;

2. визнання правочину недійсним;

3. припинення дії, яка порушує право;

4. відновлення становища, яке існувала до порушення;

5. примусове виконання обовязку в натурі;

6. зміна правовідношення;

7. припинення правовідношення;

8. відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9. відшкодування моральної ( немайнової) шкоди ;

10. визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органі державної влади , органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити право або інтерес іншими способами, що встановлений договором або законом.

Постільки , в ході судового розгляду даної справи було встановлено, що 02.09. 2011 року відповідач ОСОБА_3 звільнив вказані приміщення і з цього часу ці приміщення знаходяться у володінні , користуванні ОСОБА_2, порушене право ОСОБА_4 було поновлено, тому, як обґрунтовано вказав суд першої інстанції, підстав для задоволення позову про зобовязання ОСОБА_3 звільнити спірні приміщення у суду першої інстанції не було.

Посилання апелянта ОСОБА_2 на той факт, що повернення спірних приміщень, як предмету договору найму, відбулося без оформлення відповідного документа, тому у суду першої інстанції були підстави для задоволення позову про зобовязання ОСОБА_3В звільнити спірні приміщення, колегією суддів не може бути взято до уваги, оскільки це не відповідає матеріалам справи та закону. По перше позов був заявлений ОСОБА_2 про зобовязання ОСОБА_3 звільнити спірні приміщення і питання звільнення приміщення саме з вимогою оформлення такої передачі відповідним документом, позивачкою не заявлялося. По друге, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відсутній договір найму, відсутні будь які договірні відносини, при яких передача майна повинна бути оформлена належним документом .

Згідно ст. 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обовязки наймодавця

Відповідно до ч. 3 статті 61 ЦПК України обставини , встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі особи, або особа відносно якої встановлено ці обставини.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 03.12.2010 року по цивільній справі №2-2196/2010 року, що набрало законної сили, встановлено, що правовідносини оренди, які виникли між ВАТ «Нафтопроммаш» та приватним підприємцем ОСОБА_3 на підставі договору оренди №07/2010, від 02.01.2010 року тривали з 2 січня 2010 року по 1 липня 2010 року, цей договір не було продовжено чи між цими сторонами був укладений договір оренди на новий строк.

Крім того , з договору купівлі - продажу спірних приміщень від 03.08. 2010року , укладеного між ВАТ « Нафтопроммаш» та ОСОБА_2 продавцем ВАТ « Нафтопроммаш» засвідчено , що нежитлові приміщення , які були предметом купівлі - продажу , а саме спірні приміщення, не надане в користування іншим особам ( орендарям) ; обтяжень, а також будь - яких прав у третіх осіб щодо приміщення немає. ( а.с.4-5 т. 1 ) Передача приміщень за Цим Договором слід вважати символічну передачу речі та підписання акту приймання - передачі. Прийняття Покупцем від Продавця ключів на нежитлові приміщення та підписання акту приймання - передачі свідчить про те , що передача майна відбулася. (п.4.1 та 4.2 договору) . Згідно акту передачі нежитлових приміщень до договору купівлі - продажу від 03.08. 2010року ОСОБА_2 прийняла відповідно до Договору купівлі - продажу спірні нежитлові приміщення ( а.с. 16 т. 1 ).

За таких обставин, до укладення між ВАТ «Нафтопроммаш» та ОСОБА_2 договору купівлі-продажу від 03.08.2010 року нежитлових приміщень загальною площею 66,3 кв.м., які знаходяться на першому поверсі будинку за адресою м. Охтирка вул.. Ярославського, 4, правовідносини оренди були припинені, а тому переходу прав та обовязків наймодавця («ВАТ «Нафтопроммаш») до нового власника нежитлових приміщень (ОСОБА_2М.) не відбулося, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 на її користь неустойки за прострочення повернення майна з оренди в сумі 90703 грн., передбаченому договором оренди від 02.01.2010 року №07/2010, - не підлягають задоволенню.

Не погоджується колегія суддів з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення від 28.03. 2012року, оскільки судом першої інстанції обґрунтовано ухвалено рішення про стягнення з нього на користь позивачки витрати , понесені нею по утриманню спірного приміщення, яким вона не могла користуватися, володіти внаслідок дій відповідача по утриманню цього майна. Оскільки ОСОБА_3 користувався вказаним майном , а за його утримання витрати понесла позивачка, то суд першої інстанції обґрунтовано стягнув на підставі ст. 1212 ЦК України з відповідача на користь позивачки 2130грн. 09 коп. Сума витрат підтверджена матеріалами справи.

Інші доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції в рішенні від 28 березня 2012 року не спростовують.

Порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на правильність висновків Охтирського міськрайонного суду Сумської області щодо підстав та обсягу задоволення позовних вимог, відсутні.

Таким чином, рішення суду першої інстанції від 28 березня 2012 року є законним та обґрунтованим, і підстав для його зміни чи скасування колегією суддів не вбачається.

Разом з тим , колегія суддів вважає , що додаткове рішення від 26 квітня 2012року про стягнення компенсації за надання правової допомоги підлягає зміні з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 статті 84 ЦПК України, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої стороні понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволений частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог , в задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З матеріалів справи вбачається , що між відповідачем та ОСОБА_7 були укладені договори про надання правової допомоги, відповідачем доведено право його представника надавати правову допомогу, а також факт її надання та оплату таких послуг, а саме квитанціями про прийняття коштів за виконанні за актами роботи.

Як встановлено матеріалами справи представник відповідача брав участь в судових засіданням у 2011 році - 06. 04. 10 хв. , 21.04. 35 хвилин, 3.06. - 50 хв. , 11.07. 11 хв., 29.07. 1 година 30 хв. , 22.08 - 35 хв. , 3.11. 1година 30 хв. , у 2012 році - 26.01. 38хв. , тобто брав участь в судових засіданнях 6 годин та одну годин надавав консультаційну допомогу .

Відповідно до Закону України від 20 грудня 2011 року « Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» , колегія суддів вважає , що ці витрати по наданню правової допомоги з урахуванням задоволення позову ОСОБА_2 на 2,3% , підлягають стягненню на користь відповідача з позивачки у сумі 2000грн. , а не 5000грн. , як зазначає апелянт ОСОБА_3, і у звязку з цим додаткове рішення від 26 квітня 2012 року по даній справі підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 303, п.1 , п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 309 314, 316 ЦПК України колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_2, та ОСОБА_3 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 березня 2012 року відхилити.

Рішення Охтирського міського районного суду Сумської області від 28 березня 2012 року в даній справі залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на додаткове рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2012 року задовольнити частково.

Змінити додаткове рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2012 року та стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 повернення витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді -