_____________________________________________________________________________
Справа№1512/6363/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2012 р. року, Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Брайловської А.І.,

за участю секретаря Шепітко П.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - Про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

08.05.2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції 24.10.2008 року актовий запис № 984, (повторне свідоцтво про шлюб видане 08.05.2012 року).

Неповнолітніх дітей від шлюбу немає.

Позивач позов підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач у своїх поясненнях посилається на те, що між сторонами по справі шлюбні відносини припинені з травня 2011 року, спільне господарство не ведеться, між ними втрачено почуття любові та поваги. Під час спільного проживання зясувалось, що сімейне життя не склалося через несумісність характерів і загальних інтересів та різними поглядами на життя. Позивач також зазначив, що примирення між ним та відповідачкою неможливе, оскільки способи примиритися були у період часу з травня 2011 року, проте сторони не примирились до теперішнього часу. На примирення позивач категорично не згоден, наполягав на розлученні.

Відповідач позовні вимоги на початку судового засідання не визнала, пояснила, що з чоловіком не проживає з 02 січня 2012 року, проте любить його і не бажає розлучатися. Разом із тим відповідач пояснила, що чоловік п»є, не утримував сім»ю, у зв»язку із чим вона мала працювати, будучи інвалідом 2-ої групи. Проте в ході судового засідання відповідачка визнала позов та у судових дебатах просила суд розірвати шлюб.

Суд, вислухавши думку, доводи та пояснення позивача, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливе при обставинах, зазначених позивачем (відсутність почуттів, сварки, відсутність спільних дітей, спільних поглядів на життя). Під час розгляду справи, судом також було встановлено, що у сторін відсутні які-небудь почуття один до одного, їх шлюбний союз розпався та існує формально.

Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка ОСОБА_1 та жінки ОСОБА_2 й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Таким чином, в ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні сторін.

Також судом враховується той факт, що один із членів сімї (чоловік чи жінка) або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України) й це право підлягає судовому захисту.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом предявлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Враховуючи викладене та задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Приймаючи до уваги згоду позивача на розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають сторону наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 3 ст. 105 СК України).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, ст. ст. 110, 111, 112, 113, 161, 180 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - Про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2), зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції 24.10.2008 року актовий запис № 984 (повторно видане свідоцтво про шлюб 08.05.2012 року).

Після розірвання шлюбу залишити прізвище відповідачу - ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя : Брайловська А. І.