Справа № 2-1658/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2012 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого-судді - Разумовської О.Г, при секретарі - Юрчак Я.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

05.09.2011 р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк „Приватбанк звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В судовому засіданні представник ПАТ КБ „Приватбанк підтримав позовні вимоги. Пояснив, що, згідно укладеного договору б/н від 23.12.2005 р. ОСОБА_1 23.12.2005 р. отримав кредит у розмірі 3000 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,2 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 14.06.2011 р. має заборгованість в розмірі 17952,99 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом - 8930 доларів США, з заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 7872,96 доларів США, з заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 235,38 доларів США, штраф - розміром 62,74 доларів США (фіксована частина) та розміром 851,92 долара США (процентна складова). Просить задовольнити позов.

В судовому засіданні відповідач пояснив, що він визнає позов частково, а саме: визнає заборгованість за кредитом в розмірі 8930 доларів США та заборгованість по комісії в розмірі 235,38 доларів США. Заборгованість по процентам він визнає частково, оскільки вважає, що проценти потрібно визначати згідно ставки в 13,2 %, як було зазначено в договорі при його підписанні. То, що банк постійно підвищував процентні ставки по договору, він не знав, банк його не інформував про це. Крім того, вважає, що до штрафних санкцій потрібно застосувати строк позовної давності. Просить суд задовольнити позов частково.

Вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено, згідно укладеного договору б/н від 23.12.2005 р. ОСОБА_1 23.12.2005 р. отримав кредит у розмірі 3000 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з подальшим його збільшенням та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,2 % на рік на суму затишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, Тарифів.

У порушення зазначених умов договору ОСОБА_1 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.

Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до 4.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

На теперішній час ОСОБА_1 було отримано всього 8930 доларів США по вказаному укладеному договору, і не повернуто банку, що і є заборгованістю по кредиту, яку він визнає в повному обсязі, і яку суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_1.

Відповідно до первинних умов договору була встановлена ставка в 13,2% в якості сплати відсотків за користування кредитом. Крім того, згідно п.5.3 наданих банком Умов та Правил надання банківських послуг, які діяли на момент підписання договору, банк мав право змінювати Тарифи, а також інші умови обслуговування рахунку. При цьому банк зобовязаний був не менш, як за 7 днів до введення змін, проінформувати Клієнта, зокрема, в витязі по рахунку згідно п.4.9 цього договору. Якщо на протязі 7 днів банк не отримував повідомлення від Клієнта про незгод' зі змінами, то вважається, що Клієнт прийняв нові умови. Згідно п. 4,9 Умов та Правил не менше одного разу на місяць способом, вказаним в заяві, банк був зобовязаний надавати Клієнту виписки по рахунках та по проведеним операціям за минулий місяць по рахунку. А згідно п.6.3 Умов та Правил клієнт був зобовязаний отримувати виписки о стані рахунка та о проведених операціях по рахунку.

Як вбачається, з моменту підписання договору та по теперішній час банк в односторонньому порядку підвищував відсотки за користування кредитом. Так, 06.07.2006 р. була підвищена відсоткова ставка з 13,2. на 18%, 16.05.2008 р. - з 18 на 20,4%, з 16.10.2008 р. - з 20,4 на 21,6%. Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 не отримував виписки по рахунку і не звертався в банк про незгоду зі зміненими відсотками по кредиту; більш того, він сплачував відсотки за новими ставками. За таких умов пропозицію банка щодо підвищення відсоткової ставки слід вважати прийнятою і правочин вчинений, враховуючи ч. Ч. 2, 3 ст. 205, ч.2 ст. 642 ЦК України, так як фактичні дії вказують на прийняття пропозиції. Тому суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за відсотками в розмірі 5611,04 доларів США (з урахуванням всіх підвищених відсоткових ставок по договору).

В своєму позові банк також ставить питання про стягнення з ОСОБА_1 несплачених процентів на прострочену заборгованість в розмірі 4598.42 долара США як стягнення подвійної відсоткової ставки за несвоєчасне внесення мінімального щомісячного платежу, яка враховується з 01.04.2010 року. Але в судовому засіданні було встановлено, що у банка відсутній документ, який надає право банку нараховувати вказану подвійну відсоткову ставку. ОСОБА_1 за його кредитним договором Тому суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити.

По вказаному кредитному договору утворилася заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 235,38 доларів США, яку відповідач теж визнає, і яку суд вважає за доцільне теж стягнути з нього.

Згідно з п. 8.6 Умов та Правил при порушенні клієнтом строків платежів по даному договору він зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. по кредитним карткам, відкритим в валюті) та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням всіх відсотків та комісій. Тому підлягають стягненню з ОСОБА_1 сума штрафу в доларах США в еквіваленті 500 грн. ( 62,6 долара США), що є фіксованою частиною, та 5% від суми позову в розмірі 738,82 долара США.

При розрахунку заборгованості суд виходив з курсу долара США до гривні на 09.04.2012 р. як 798,75 грн. за 100 доларів США згідно наданої справки.

Керуючись ст. ст. 208-218 ЦПК України,

ВИРІ Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк заборгованість за кредитом - 8930 доларів США, що еквівалентно 71328,38 грн., заборгованість за відсотками - 5611,04 доларів США, що еквівалентно 44818.18 грн., заборгованість по комісії -235,38 доларів США, що еквівалентно 1880,1 грн., штраф - 801,42 доларів США, що еквівалентно 6401,32 грн. та судовий збір в розмірі і 244,28 гри.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку, передбаченому ст. ст. 294-296 ЦПК України.

ОСОБА_2 Разумовська