Справа № 2-223
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2012 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого судді Кренцель М.І.

при секретарі Амброз І.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козова справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна позову 60011.11 грн., та зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», про визнання недійсним кредитний договір №173/КВф-06 від 29.11.2006 року, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29.11.2006 року між ТзОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №173/КВф-06, згідно з умовами якого ОСОБА_3 надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 9000.00 USD з розрахунку 13.5% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 29 листопада 2006 року по 26 листопада 2021 року, мета кредитування споживчі цілі.

Відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст. 92, 95 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ №369 «Про затвердження положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства», 30.06.2010 року між ТзОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТзОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ОСОБА_4 передає (відступає) ОСОБА_5 права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов`язань перед Національним банком, внаслідок чого ОСОБА_3 замінює ОСОБА_4 як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі ОСОБА_4 ОСОБА_5 прав вимоги до боржників, ОСОБА_5 переходить (відступається) право вимагати (замість ОСОБА_4) від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Відповідно до ст. 514 ІДК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 173/КВф-06 від 29.11.2006 року.

Відповідно до п. 2.4. 2.5 кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами у розмірі не менш як 50.00 дол. СІІІА по 10 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку позичальника та/або шляхом внесення готівки до каси банку.

Згідно п. 1.5, 2.6, 2.7 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 10 число (включно) кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника.

Відповідно до п. 6.2 кредитного договору ОСОБА_3 має право вимагати дострокового повного повернення кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим договором, а також відшкодування збитків, завданих ОСОБА_5 внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або його поручителями (заставодавцями, гарантами, поручителями, майновими поручителями) умов цього договору та/або договорів, укладених у забезпечення виконання позичальником зобов'язань за цим договором, а позичальник зобов'язаний протягом 15 календарних днів з дати надіслання ОСОБА_5 відповідної вимоги (а у випадку передбаченому п. 4.2.5 - не пізніше наступного робочого дня) повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інші платежі за цим договором, а також відшкодувати збитки, завдані ОСОБА_5, у випадках, передбачених пп. а ж, в тому числі і в випадку порушення позичальником строків платежів, що встановлені договором.

Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки №173/Zпорф-06 від 30.11.2006 року між ТзОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 (поручитель), ОСОБА_1 (боржник), згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №173/КВф-06 від 29.11.2006 року. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язань за договором. Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконуються, у зв'язку з чим, станом на 25.04.2012 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі:

60011.11 грн. з яких:

-тіло кредиту 52369.28 грн.

-відсотки 7641.83 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Позивач просить суд, стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 60011.11 грн. та стягнути судовий збір у розмірі 600.11 грн.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не погодились з даним позовом і подали зустрічну позовну заяву, в якій просять визнати недійсним кредитний договір №173/КВф-06 від 29.11.2006 року укладений між ТзОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1, про отримання споживчого кредиту в сумі 9000 дол. США з розрахунку 13,5% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 26 листопада 2006 року по 26 листопада 2021 року. Застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та застосувати односторонню реституцію та крім того зобов'язати ПАТ «ОСОБА_5 банк», провести перерахунок нарахованого боргу, у тому числі сплаченого, за користування ОСОБА_1 цими кредитними коштами з розрахунку 5,05 грн. за один долар США з дня отримання кредиту по даний час. Судові витрати стягнути з ПАТ «ОСОБА_5 банк».

Посилаючись на те, що з дня отримання споживчого кредиту ОСОБА_1 упродовж тривалого періоду часу виконувала взяті на себе обов'язки, щодо його погашення. Однак, з незалежних від неї обставин, із-за тяжкої хвороби, вимушено зупинила займатися трудовою діяльністю, втратила заробіток та цим самим була позбавлена можливості виконувати умови кредитного договору, в зв`язку з істотним подорожанням іноземної валюти долара США, не взмозі стала регулярно сплачувати кредитору позичену іноземну валюту та відсотки за користування кредитом.

Також вказує, що кредитором та його правонаступником порушено умови кредитного договору, зокрема п. 6.1. згідно якого кредитор безпідставно провів нарахування виниклого у ОСОБА_1 боргу із розрахунку 8 грн. за 1 долар США, а не із розрахунку 5,05 грн. за 1 долар США, по курсу який був на час укладення кредитного договору із-за не направлення їй з цього приводу відповідного повідомлення. А також вказує, що підставою визнання недійсним кредитний договір від 29.11.2006 року №173/КВф-06 є невідповідність кредитного договору чинному законодавству України так як кредитний договір укладено в іноземній валюті в доларах США та при оформленні кредитного договору банком було порушено її права як споживача банківських послуг. Крім того, пред'явлення позову до неї є надто передчасним із-за не закінчення строку на який був виданий кредит.

В судовому засіданні представник позивача-відповідача ПАТ «ОСОБА_5 банк» просить його позовні вимоги задоволити в повному обємі, тобто стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 60011.11 грн. та стягнути судовий збір у розмірі 600.11 грн. Зустрічний позов відповідачів - позивачів не визнає, просить застосувати строки позовної давності та відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в задоволенні зустрічного позову у повному обсязі з підстав пропущення позивачем строку позовної давності.

Поскільки ст. 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки, а ст. 261 ЦК України, передбачено що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась , або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Підставою визнання недійсним кредитного договору від 29.11.2006 року №173/КВф-06 ОСОБА_1 вважає невідповідність кредитного договору чинному законодавству України так як кредитний договір укладено в іноземній валюті в доларах США та при оформленні кредитного договору банком було порушено її права як споживача банківських послуг. З огляду на зазначене , перебіг позовної давності щодо визнання недійсним кредитного договору від 29 .11.2006 року закінчився 29 листопада 2009 року, оскільки ОСОБА_1 знала про порушення свого права, особу яка його порушила з 29.11.2006 року з моменту укладання оспорюваного договору, натомість ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічним позовом у даній справі 14.09.2012 року, тобто строк позовної давності закінчився до дати звернення ОСОБА_1 до суду.

Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідачі-позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник відповідачів-позивачів, в судовому засіданні позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором, не визнає, просить в позові відмовити, зустрічну позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта Банк», про визнання кредитного договору недійсним, підтримує повністю просить його задоволити.

Вивчивши матеріали справи, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають до задоволення.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст. 92, 95 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ №369 «Про затвердження положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства», 30.06.2010 року між ТзОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТзОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ОСОБА_4 передає (відступає) ОСОБА_5 права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов`язань перед Національним банком, внаслідок чого ОСОБА_3 замінює ОСОБА_4 як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі ОСОБА_4 ОСОБА_5 прав вимоги до боржників, ОСОБА_5 переходить (відступається) право вимагати (замість ОСОБА_4) від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Відповідно до ст. 514 ІДК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 173/КВф-06 від 29.11.2006 року.

29.11.2006 року між ТзОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №173/КВф-06, згідно з умовами якого ОСОБА_3 надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 9000.00 USD з розрахунку 13.5% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 29 листопада 2006 року по 26 листопада 2021 року, мета кредитування споживчі цілі.

На виконання умов кредитного договору №173/КВф-06 від 29.11.2006 року між ТзОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №173/Zпорф-06 від 30.11.2006, згідно якого ОСОБА_2 виступив поручителем ОСОБА_1 по кредитному договору №173/КВф-06 від 29.11.2006 року.

ТзОВ «Український промисловий банк» свої зобов`язання за договором виконав, надавши ОСОБА_1 кредит у сумі 9000.00 дол. США. Відповідач-позивач ОСОБА_1 зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала, про що неодноразово повідомлялася в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконуються, у зв'язку з чим, станом на 25.04.2012 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 60011.11 грн. з яких: тіло кредиту 52369.28 грн., відсотки 7641.83 грн.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 договору поруки №173/Zпорф-06 від 30.11.2006 року поручитель ОСОБА_2 поручається перед кредитором за виконання боржником ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором №173/КВф-06 від 29.11.2006 року, за яким останній зобов`язаний до 26.11.2021 року повернути кредит у розмірі 9000.00 дол. США, сплатити проценти та штрафні санкції у розмірі і у випадках передбачених кредитним договором.

Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

З огляду на вищевикладене, оскільки відповідач ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору №173/КВф-06 від 29.11.2006 року в добровільному порядку не погашає, заборгованість в розмірі 60011.11 грн., підлягає стягненню в примусовому порядку.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача-відповідача понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті 600.11 грн. судового збору.

В зустрічних позовних вимогах відповідачів-позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ПАТ «ОСОБА_4 банк», про визнання недійсним кредитний договір №173/КВф-06 від 29.11.2006 року - відмовити із-за пропущенням строку позовної давності.

Оскільки ст. 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки, а ст. 261 ЦК України, передбачено що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась, або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Підставою визнання недійсним кредитного договору від 29.11.2006 року №173/КВф-06 ОСОБА_1 вважає невідповідність кредитного договору чинному законодавству України так як кредитний договір укладено в іноземній валюті в доларах США та при оформленні кредитного договору банком було порушено її права як споживача банківських послуг. З огляду на зазначене, перебіг позовної давності щодо визнання недійсним кредитного договору від 29 .11.2006 року закінчився 29 листопада 2009 року, оскільки ОСОБА_1 знала про порушення свого права, особу яка його порушила з 29.11.2006 року з моменту укладання оспорюваного договору, натомість ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічним позовом у даній справі 14.09.2012 року, тобто строк позовної давності закінчився до дати звернення ОСОБА_1 до суду.

Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Крім цього ОСОБА_1, кредитора заявою, про те що вона хворіла не повідомляла.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 512-519, 526, 530, 536, 553, 554, 610, 612, 629, 1046-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 215, 212 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» - задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 ідн.ном. НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 ідн.ном. НОМЕР_2 в користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» м. Київ вул. Щорса, 36Б заборгованість за кредитним договором №173/КВф-06 від 29.11.2006 року в розмірі 60011.11 грн. код. р/р 373980009, МФО 380236.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ідн.ном. НОМЕР_1 та ОСОБА_2 ідн.ном. НОМЕР_2 в користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» м. Київ вул. Щорса, 36Б судовий збір в розмірі 600.11 грн. код. р/р НОМЕР_3, МФО 380236.

В зустрічних позовних вимогах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», про визнання недійсним кредитний договір №173/КВф-06 від 29.11.2006 року - відмовити із-за пропущенням строку позовної давності.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Тернопільської області через Козівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: