Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 ц 6099/ 12 Головуючий у 1 інстанції Васецька В.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Онищенка Е.А.

Суддів: Подліянової Г.С.

ОСОБА_2

При секретарі: Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від «09» жовтня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Орджонікідзевської районної санітарно-епідеміологічної станції м. Запоріжжя про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до Орджонікідзевської районної санітарно-епідеміологічної станції м. Запоріжжя про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани, стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначив наступне. Наказом головного державного санітарного лікаря Орджонікідзевської районної санітарно-епідеміологічної станції м. Запоріжжя ОСОБА_4 №87 від 24.05.2012 року «про невиконання плану-графіку доставки проб у токсикологічну лабораторію облСЕС», ОСОБА_3 винесено догану. Підставою для винесення догани стало самоусунення ОСОБА_3 від контролю термінів виконання планів-графіків відділення, відсутність реакції на резолюцію головного лікаря на листі облСЄС по термінову відбору проб. Проте, відповідальним за планування праці, складення графіків відбору проб (зразків) для лабораторного дослідження та їх виконання є завідуючий відділенням санітарної гігієни та завідуючий санітарно-гігієнічним відділом, в посадові обов'язки позивача це не входить.

З вищенаведених підстав позивач вважає, що в його діях відсутнє порушення трудової дисципліни, а тому винесення йому догани є незаконним. Крім того, позивач зазначав, що у наказі має бути обовязково зазначено конкретний вид дисциплінарного проступку, із зазначенням дати його вчинення та інших обставин. Накладаючи дисциплінарне стягнення, відповідач в наказах не зазначив конкретний вид дисциплінарного проступку із зазначенням дати його вчинення, а порушення трудової дисципліни не є оціночним поняттям. Наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності без зазначення дати вчинення працівником проступку з огляду на вказані норми закону - є незаконним. Відсутні в оскарженому наказі посилання на підстави для притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності. Також позивач вважає, що при накладенні на нього стягнення не було враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Позивач також зазначив, що діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, він пропрацював в Орджонікідзевській районній СЕС м. Запоріжжя більш ніш 45 років, займав посади, лікаря, завідуючого відділом, головного лікаря, за час роботи не має жодних стягнень, або порушень трудової дисципліни, лише подяки. Незаконне застосування до нього дисциплінарного стягнення з надуманих підстав, фактично дискредитувало позивача як лікаря та спеціаліста у своєї галузі. Спричинену мені моральну шкоду позивач оцінив виходячи з вимог розумності та справедливості у розмірі 4,5 мінімальних заробітних плат виходячи з однієї мінімальної заробітної плати за кожні 10 років роботи, а саме: 1094 грн. (ст.13 Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" від 22 грудня 2011 року) х 4,5 = 4923 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від «09» жовтня 2012 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Головного державного санітарного лікаря Орджонікідзевського районної санітарно-епідеміологічної станції м. Запоріжжя ОСОБА_4 № 87 від 24 травня 2012 року «Про невиконання плану-графіку доставки проб у токсикологічну лабораторію облСЕС» яким накладено на ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

В іншій частині заявлених позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить його змінити, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Отже, судом апеляційної інстанції перевіряється рішення суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом установлено, що наказом № 87 від 24 травня 2012 року ОСОБА_3 була оголошена догана. В наказі зазначено, що підставою для її винесення є самоусунення лікаря-гігієніста ОСОБА_3 від контролю термінів виконання планів графіків відділення. Відсутність реакції на резолюцію головного лікаря на листі СЄС по термінову відбору проб, що оцінено, як порушення трудової дисципліни.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2012 року визнано незаконним накладання на ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Відповідач зазначене рішення суду не оскаржує в апеляційному порядку..

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Підставою для відшкодування моральної шкоди, є моральні страждання працівника, або втрата нормальних життєвих зв'язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя.

Обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди виникає тільки за умови, що моральні страждання працівника, або втрата ним нормальних життєвих зв'язків, або необхідність додаткових зусиль для організації свого життя стали наслідками порушення законних прав працівника.

Моральна шкода розуміється як моральна втрата, порушення нормальних життєвих зв'язків потерпілого, необхідність для нього зусиль для організації свого життя, що спричинило погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточенням, інші негативні наслідки морального характеру.

Чинним законодавством передбачено, що обов'язок, щодо доказування відсутності причинного зв'язку між умовами праці і моральною шкодою, покладається саме на власника підприємства у якому працював потерпілий, однак, він звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що умови праці не були причиною моральної шкоди.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відмову у відшкодуванні моральної шкоди через її недоведеність позивачем є необґрунтованою.

Встановивши, що внаслідок незаконного накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани позивач зазнав моральних страждань, колегія суддів, ураховуючи обставини справи та принцип розумності визначає моральну шкоду в розмірі 1000 грн, яка підлягає стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_3

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди підлягає скасуванню з вищевказаних підстав з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від «09» жовтня 2012 року по цій справі в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 до Орджонікідзевської районної санітарно-епідеміологічної станції м. Запоріжжя про стягнення моральної шкоди скасувати. В цій частині ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнути з Орджонікідзевської районної санітарно-епідеміологічної станції м. Запоріжжя на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте воно може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: