Справа № 2-п-52/12
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2012 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Ільєва Т.Г. ,

при секретарі Хлуд А. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 березня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», Публічного акціонерного товариства «Концерн Хлібопром», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідач ПАТ «СК «Універсальна» звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 березня 2012 року, яким позов задоволено частково, стягнуто з ПАТ «СК «Універсальна» 5 281,75 грн. та 156,48 грн. судового збору. У заяві посилається на те, що позовна заява була подана з порушенням правил підсудності.

Сторони в судове засідання не зявилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Суд визнав можливим розглянути зазначену заяву у відсутність незявившихся сторін, так як їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вивчивши заяву відповідача «Страхова компанія «Універсальна», матеріали цивільної справи, приходить висновку, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

23.01.2012 року відповідачем була отримана ухвала суду про відкриття провадження у зазначеній справі, про що свідчить зворотне повідомлення (а.с.63).

Вищезазначена ухвала суду в частині відкриття провадження з недотримання правил підсудності не оскаржувалася відповідачем в апеляційному порядку.

Крім того, пунктом 7 статті 110 ЦПК України встановлено, що позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть предявлятися також за їх місцезнаходженням.

З системного тлумачення зазначеної норми випливає, що позови до юридичної особи, що випливають з діяльності її філії або представництва, можуть предявлятися до суду за місцезнаходженням:юридичної особи відповідача; її філії або представництва, діяльність яких стало підставою для звернення до суду.

Філії та представництва не є юридичними особами, а лише відокремленими підрозділами певної юридичної особи, розташованими поза її місцезнаходженням.

При цьому філія здійснює всі або частину функцій цієї юридичної особи, а представництво представляє і захищає її інтереси. Вони діють на підставі затвердженого юридичною особою положення, а їх керівникам видається відповідна довіреність.

З матеріалів справи вбачається, що даний позов виник з діяльності філії відповідача, місцезнаходження якої м. Київ, бул. ОСОБА_3, буд.9, яка територіально відноситься до Печерського районного суду м. Києва.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалите заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Крім того, відповідачем не надано суду і доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а посилання відповідача на те, що справа розглянута з порушенням правил підсудності розцінюється судом критично, так як у останнього була змога розпорядитися правом подати апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження у справі в частині недотримання правил підсудності, він цим правом не скористався.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 2 статті 11 ЦПК України передбачає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

А тому, суд вважає, що докази і обставини, на які посилається відповідач у своїй заяві, не мають істотного значення для правильного вирішення справи, в звязку з чим і відсутні підстави для перегляду заочного рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 березня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», Публічного акціонерного товариства «Концерн Хлібопром», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя