АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/5499/12 Справа № 428/369/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2012 року м. Дніпропетровськ 26 липня 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Міськсвітло» на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Міськсвітло», третя особа директор Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Міськсвітло» ОСОБА_7, про поновлення на роботі, стягнення коштів за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2012 року позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що наказом відповідача №4-к від 06.01.2012 року його звільнено з роботи з посади провідного інженера з експлуатації ліній зовнішнього освітлення за систематичне невиконання без поважних причин обов»язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Наказ про звільнення він, позивач, вважає незаконним, безпідставним, тому просив суд зазначений наказ скасувати як незаконний, поновити його на роботі на посаді провідного інженера з експлуатації ліній зовнішнього освітлення та інженера з охорони праці Орджонікідзевського МКП «Міськсвітло», стягнути з Орджонікідзевського МКП «Міськсвітло» середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду у розмірі 10000,0 грн., вирішити питання щодо негайного виконання судового рішення.

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково, скасовано наказ Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Міськсвітло» № 4-к від 6 січня 2012 року про звільнення ОСОБА_6, поновлено позивача на роботі на посаді провідного інженера з експлуатації ліній зовнішнього освітлення та інженера з охорони праці Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Міськсвітло», стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_6 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 6 січня 2012 року по 4 квітня 2012 року у розмірі 10925,02 грн., моральну шкоду у розмірі 1000,0 грн.; вирішено питання щодо розподілу судових витрат та негайного виконання судового рішення.

В апеляційній скарзі Орджонікідзевське міське комунальне підприємство «Міськсвітло» посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржуване рішення скасувати в частині поновлення позивача на роботі на посаді інженера з охорони праці Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Міськсвітло» з ухваленням у скасованій частині нового рішення про відмову задоволення даної позовної вимоги, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що наказом №35-к від 05.06.2007 року позивача було прийнято на роботу до ОМКП «Міськсвітло» на посаду інженера з експлуатації ліній зовнішнього освітлення з випробувальним терміном один місяць, наказом №47-к від 05.07.2007 року переведено на постійну роботу за вказаною вище посадою (а.с. 8 9).

Наказом ОМКП «Міськсвітло» №36 від 25.03.2008 року позивача було призначено з 26.03.2008 року особою відповідальною за роботу на висоті (а.с. 76).

Наказом ОМКП «Міськсвітло» №7 від 04.01.2011 року позивача призначено відповідальним за безпечну роботу на висоті (а.с. 77).

Наказом відповідача №87-к від 21.07.2011 року позивача переведено на посаду провідного інженера з експлуатації ліній зовнішнього освітлення (а.с. 8 9).

Наказом відповідача №1-к від 03.01.2012 року ОСОБА_6 було оголошено догану за порушення вимог посадової інструкції та Правил внутрішнього трудового розпорядку (а.с. 10). Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2012 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.04.2012 року, вказаний наказ № 1-к від 03.01.2012 року визнано незаконним та скасовано.

Наказом відповідача №4-к від 06.01.2012 року позивача звільнено з посади провідного інженера з експлуатації ліній зовнішнього освітлення за систематичне невиконання без поважних причин обов»язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, за п. 3 ст. 40 КЗпП України (а.с. 11). За змістом даного наказу «провідний інженер з експлуатації ліній зовнішнього освітлення ОСОБА_8 - без поважних причин з 03 та 05 січня 2012 року протягом цих робочих днів не відвідував робочі місця і не контролював додержання підлеглими, правил, інструкцій по охороні праці. Без поважних причин з 03 по 05 січня 2012 року протягом робочої зміни взагалі не відвідував виробництво з підвищеною небезпекою, не приймав міри по небезпечному виконанню робіт. Дані порушення та бездіяльність провідного інженера з експлуатації ЛЗО ОСОБА_6 призвели до порушення ним правил безпеки з охорони праці на підприємстві та не контролювання робіт з підвищеною небезпекою. Дати письмові пояснення з приводу невідвідування робочих місць протягом робочої зміни, неконтролювання додержання підлеглими правил, інструкцій по охороні праці відмовився, про що складено акт №2 про відмову від надання письмових пояснень від 06 січня 2012 року. Подібні порушення трудової дисципліни ОСОБА_6 вчиняв і раніше за що, відповідно до наказу №1-к від 03.01.2012 року до нього застосовані заходи дисциплінарного стягнення у вигляді догани.» (а.с. 11).

Також місцевим судом встановлено, що оскаржуваний наказ про звільнення має технічні помилки, замість правильного по-батькові позивача «Григорійович» помилково зазначено «Григорович» (а.с. 11).

В судовому засіданні апеляційним судом встановлено, що трудова книжка позивача та матеріали справи не містить будь-яких доказів про обіймання ОСОБА_6 посади інженера з охорони праці Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Міськсвітло».

Крім того, в суді апеляційної інстанції позивачем визнано, що на час видання оскаржуваного наказу про звільнення він не перебував у членстві будь-якої профспілкової організації, відповідні членські внески не сплачував.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Порушення трудової дисципліни визначається у п. 24 Типових правил як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов»язків.

Згідно ч. 3 ст. 149 КЗпП при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховуватися ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим нам органом, зокрема, у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов»язків, покладений на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

У пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року, з відповідними змінами та доповненнями, роз»яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Пунктом 23 вищевказаної постанови визначено, що за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Згідно ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України може бути здійснено тільки за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги визнання у судовому порядку незаконним наказу відповідача №1-к від 03.01.2012 року про оголошення догани ОСОБА_6, ненадання доказів застосування до позивача інших заходів дисциплінарного чи громадського стягнення (з урахуванням вимог ст. 151 КЗпП України), недоведеність систематичного невиконання позивачем без поважних причин обов»язків, покладений на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про незаконність наказу ОМКП «Міськсвітло» №4-к від 06.01.2012 року, яким позивача звільнено з посади провідного інженера з експлуатації ліній зовнішнього освітлення за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 не був членом профспілкової організації, посилання районного суду на обов»язковість погодження звільнення позивача з профспілковим органом є безпідставним, але не спростовує правильність висновків суду щодо незаконності наказу про звільнення позивача №4-к від 06.01.2012 року.

Крім того, районний суд ухвалив законне та мотивоване рішення про поновлення позивача на роботі на посаді провідного інженера з експлуатації ліній зовнішнього освітлення Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Міськсвітло», стягнення з відповідача на користь ОСОБА_6 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 6 січня 2012 року по 4 квітня 2012 року у розмірі 10925,02 грн. та моральної шкоди у сумі 1000,0 грн., зробивши правильний розрахунок у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року, з відповідними змінами та доповненнями, і надавши належного обгрунтування розміру стягнутої моральної шкоди.

Разом з тим, приймаючи до уваги відсутність наказу відповідача про звільнення ОСОБА_6 з роботи з посади інженера з охорони праці Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Міськсвітло», що визнано позивачем у судовому засіданні, районний суд дійшов помилкового висновку про поновлення ОСОБА_6 на роботі на даній посаді, тому у зазначеній частині оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6 в частині вимоги про поновлення на роботі на посаді інженера з охорони праці Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Міськсвітло».

В іншій частині рішення підлягає залишенню без змін, а наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, зважаючи на правильне застосування місцевим судом вимог ст. ст. 88, 367 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню в частині поновлення ОСОБА_6 на роботі на посаді інженера з охорони праці Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Міськсвітло» з ухваленням у скасованій частині нового рішення про відмову у задоволенні даної позовної вимоги; в іншій частині оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Міськсвітло» - задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2012 року в частині поновлення ОСОБА_6 на роботі на посаді інженера з охорони праці Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Міськсвітло» - скасувати та ухвалити у скасованій частині нове рішення.

У задоволення позову ОСОБА_6 в частині поновлення на роботі на посаді інженера з охорони праці Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Міськсвітло» - відмовити.

В іншій частині рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2012 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді