Апеляційний суд Київської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Приходька К.П.

суддів: Таргоній Д.О.., ОСОБА_1,

при секретарі Мариняко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Рокитнянське житлово-експлуатаційне підприємство» на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 27 жовтня 2011 року у справі за позовом Комунального підприємства «Рокитнянське житлово-експлуатаційне підприємство» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2011 року позивач пред»явив в суді названий позов в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за надані комунальні послуги у розмірі 1896,24 грн. та судові витрати, а також зобов»язати відповідача укласти між сторонами договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території

Рішенням Рокитнянського районного суду від 27 жовтня 2011 року позов задоволено частково. Зобовязано ОСОБА_2, укласти з комунальним підприємством ««Рокитнянське житлово-експлуатаційне підприємство» договір на надання житлового-комунальних послуг .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Апелянт просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги й обговоривши доводи апелянта вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, і 7, їв. 8, та користується послугами з утримання будинку та прибудинкової території. Договір про надання таких послуг між відповідачем та позивачем не укладено по причині відмови відповідача.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення коштів за надані комунальні послуги, суд першої інстанції виходив з того, що договірні стосунки між сторонами спору відсутні, позивач не надав суду належних та достатніх доказів надання послуг в об»ємі і вартості, зазначеному в позові.

Судова колегія не може погодитись із таким висновком суду виходячи із наступного. Визначаючи спірні правовідносини, сул першої інстанції правильно виходив з того, що вони регулюються ст. 19,20 Закону України»Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, що є підставою для виникнення зобов»язання між сторонами.

Частиною першою статті 20 вказаного Закону передбаченні права споживача і в тому числі одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

До позовної заяви позивач надав довідку, відповідно до якої вартість заборгованості відповідача перед позивачем за надані комунальні послуги на 1 вересня 2011 року становить 1896,24 грн.

Заперечуючи проти позову у заяві наданій суду, відповідач не зазначив жодної обставини, яка би спростовувала доводи позовної заяви про розмір заборгованості. У судове засідання відповідач не з»явився і не спростував позовні вимоги.

За таких обставин у суду першої інстанції не було підстав вважати, що між сторонами виник спір щодо об»єму і вартості наданих послуг, а тому ці обставини не підлягали доказуванню у судовому засіданні.

Щодо висновків суду про те, що відповідач не укладав із позивачем договір на надання послуг по обслуговування житлового будинку, а тому не має сплачувати за їх надання також не відповідають вимогам закону виходячи із наступного.

Згідно статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до частини 6 статті 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.

Відповідно до змісту зазначених положень Закону споживач може відмовитися від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг лише в разі відмови від користування такими послугами.

Однак наведена норма надає право споживачу відмовитись від тих послуг, які надаються йому індивідуально, а саме, наприклад газопостачання, електропостачання. Відмовитись від укладання договору на утримання будинку та прибудинкової території споживач не може, оскільки квартира знаходиться у багатоквартирному будинку і ці послуги надаються з метою збереження та належного безпечного функціонування житла (освітлення сходових клітин, прибирання прибудинкової території, дератизацію, дезінсекцію підвалів, обслуговування димовентиляційних каналів, підготовку будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період, адміністративні витрати), а тому споживач має нести ці витрати незалежно від того, укладав він чи ні договір на надання таких послуг.

Таким чином, згідно зазначених норм закону споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позову ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову і стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь КП «Рокитнянське житлово-експлуатаційне підприємство» заборгованості за надані послуги з 1 січня 2008 року по 01 вересня 2011 року в сумі 1997,26 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Рокитнянське житлово-експлуатаційне підприємство» задовольнити.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 27 жовтня 2011 року скасувати в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості з оплати комунальних послуг і в цій частині ухвалити нове рішення.

Позов Комунального підприємства «Рокитнянське житлово-експлуатаційне підприємство» задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Рокитнянське житлово-експлуатаційне підприємство» заборгованість за надані послуги з утримання та обслуговування житлового будинку та прибудинкової території за період з 1 січня 2008 року по 01 вересня 2012 року в сумі 1896,24 грн.

В іншій частині рішенні суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: