20 листопада 2012 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська
у складі: Головуючого - судді Браги А.В.,
при секретарі Лампікі О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит`в особі філії «Дніпропетровське регіональне управління`до Мансурова Артура Риматовича, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
19 жовтня 2012 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, в якому просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 24 155,15 гривень та 241,55 гривень, в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що 20 вересня 2007 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, згідно якого останній отримав кредит у сумі 55 545,00 доларів США для придбання автомобіля зі сплатою 12% річних. Для забезпечення виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, 20 вересня 2007 року між позивачем та ОСОБА_4 , а також між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договори поруки, згідно з якими поручителі зобов`язались відповідати перед кредитором за належне виконання боржником зобов`язань за кредитним договором. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_3 своїх зобов`язань по кредитному договору, утворилась заборгованість, яка станом на 09 жовтня 2012 року становить 322 141,87 гривень. На даний час заборгованість не була погашена, що стало підставою для звернення до суду. Також представник позивача просив суд покласти на відповідачів судові витрати по справі, понесені позивачем при зверненні з даним позовом до суду.
20 листопада 2012 року представник позивача в судове засідання по справі не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати дану цивільну справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.
20 листопада 2012 року відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в судове засідання по справі не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Надали до суду заяви про відкладення судового розгляду у зв`язку з їх відрядженням, що за своїм характером не є поважною причиною, оскільки учасники процесу не обмежені в праві отримувати правову допомогу з боку третіх осіб. Окрім того, слід зазначити, що обставини, на які посилались відповідачі, не були доведені належними доказами.
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання по справі не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Враховуючи дані обставини, суд вважає за можливе, на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України, здійснити розгляд даної цивільної справи в заочному порядку відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
20 вересня 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит`та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 39/07-ФЛ/03, згідно якого банк надав останньому в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси у сум 55 545,00 доларів США для придбання автомобіля зі сплатою 12% річних, зі строком повернення кредитних коштів до 10 вересня 2014 року (а.с.7-12).
Позивач свої зобов`язання по кредитному договору виконав, надавши ОСОБА_3 кредитні кошти у сумі 55 545,00 доларів США, що в еквіваленті згідно курсу НБУ становило 280 502,25 гривень. Дана обставина підтверджується заявою на видачу готівки №15 від 20 вересня 2007 року (а.с.17).
Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору, погашення заборгованості повинно було здійснюватися щомісяця в термін з 01 до 10 числа кожного місяця у складі ануїтетних платежів.
За умовами п. 3.3 кредитного договору, у складі ануїтетного платежу сплачуються також відсотки за користування кредитними ресурсами.
Згідно п. 6.1 кредитного договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, комісійної винагороди, позичальник сплачує банку пеню із розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення.
Судом встановлено, що в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 20 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 039/07/03/03, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с.15-16).
Судом встановлено, що в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 20 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 039/07/02/03, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с.13-14).
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 належним чином не виконує умови вказаного кредитного договору, а саме - несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює погашення заборгованості по кредиту та відсотках, пені, що згідно п. 3.5 кредитного договору, дає позивачу право вимагати дострокового повернення в повному обсязі коштів та виконання всіх інших зобов`язань за цим договором.
У зв`язку з цим 14 червня 2011 року відповідачам рекомендованими листами було направлені вимоги-повідомлення про дострокове повернення коштів (а.с.38-40).
Судом встановлено, що заборгованість відповідачами не була погашена, у зв`язку з чим, станом на 09 жовтня 2012 року, заборгованість за кредитним договором складає 322 141,87 гривень, з них: 30 500,52 доларів США заборгованість за кредитом; 947,91 доларів США заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, що в еквіваленті згідно курсу НБУ разом становить 251 367,30 гривень; 70 774,57 гривень пеня за несвоєчасне погашення кредиту.
Правовідносини, які виникли між сторонами, окрім положень вказаних вище договорів, врегульовані нормами Цивільного кодексу України.
У відповідності до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до норм ст.ст. 11, 525, 629 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмові формі (ст. 1054, 1055 ЦК України).
Нормою ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати строкового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Нормою ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.
У відповідності до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Отже, вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за кредитним договором № 39/07-ФЛ/03 від 20 вересня 2007 року, приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт укладення між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 даного договору із дотримання вимог діючого законодавства, а також встановлено невиконання відповідачем останнім своїх зобов`язань за даним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Суд вважає за можливе зазначити, що оскільки відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не укладали з банком спільного договору поруки, вони не несуть солідарну відповідальність, в розумінні норми ч. 3 ст. 554 ЦК України, оскільки не можна сказати про їх спільну поруку.
За таких обставин кредитор має право пред`явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, що виконав зобов`язання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором.
Підсумовуючи вищезазначене, з метою недопущення подвійного стягнення, суд вважає за можливе ухвалити рішення з урахуванням укладення кількох договорів поруки на виконання того самого зобов`язання, обмеживши загальну суму стягнення заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит`в особі філії «Дніпропетровське регіональне управління`за цим рішенням розміром у 322 141,87 гривень.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору на суму 3 219,00 гривень, стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору на суму 3 219,00 гривень, обмеживши загальну суму стягнутих на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит`в особі філії «Дніпропетровське регіональне управління`судових витрат розміром 3 219,00 гривень
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 16, 22, 509, 526, 529 554, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60 - 61, 88, 209, 212 - 215, 223 ЦПК України, суд -
Позов, - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит`в особі філії «Дніпропетровське регіональне управління`заборгованість за кредитним договором № 39/07-ФЛ/03 від 20 вересня 2007 року у сумі 322 141,87 гривень.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит`в особі філії «Дніпропетровське регіональне управління`заборгованість за кредитним договором №39/07-ФЛ/03 від 20 вересня 2007 року у сумі 322 141,87 гривень.
Загальну суму стягнутої заборгованості за кредитним договором №39/07-ФЛ/03 від 20 вересня 2007 року на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит`в особі філії «Дніпропетровське регіональне управління`за цим рішенням обмежити розміром 322 141,87 гривень.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит`в особі філії «Дніпропетровське регіональне управління»3 219,00 гривень, в рахунок відшкодування оплати судового збору.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит`в особі філії «Дніпропетровське регіональне управління»3 219,00 гривень, в рахунок відшкодування оплати судового збору.
Загальну суму стягнутих судових витрат на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит`в особі філії «Дніпропетровське регіональне управління`за цим рішенням обмежити розміром 3 219,00 гривень.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 232 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Суддя: А.В. Брага