Справа № 2604/2921/2012
Ухвала

іменем України

"10" травня 2012 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого –судді Чех Н.А.

при секретарі –Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на
неправомірні дії головного державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби України
ОСОБА_2, заінтересовані сторони:
Державна виконавча служба України,
Відділ примусового виконання рішень
Департаменту ДВСУ, Публічне акціонерне
товариство «Ерсте Банк»,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
вказаною скаргою посилаючись на те, що
Державною виконавчою службою України
здійснюється примусове виконання
виконавчого листа Дніпровського
районного суду м. Києва від 24.02.2010 року
№ 6- 122/10, виконавче провадження № 19462678.
ОСОБА_3 опису й арешту майна від 07.12.2010
року о 12.20 годині накладено арешт на
квартиру АДРЕСА_1. Постановою від 18.01.2011
року призначено експерта - ОСОБА_4,
суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта
господарювання для участі у
виконавчому провадженні. Цією ж
постановою, експерта зобов'язано
надати письмовий висновок, звіт про
оцінку майна (акт оцінки майна) з
визначення вартості описаного майна
–квартири. 02.03.2011 року відповідачем на
його адресу надіслано листа про
направлення копії висновку з
незалежної оцінки квартири. Квартира
оцінена в 1 168 830,00 грн. 17.05.2011 року за
договором про надання послуг по
організації і проведенню прилюдних
торгів з реалізації арештованого майна
від 17.05.2011 року № 030/11 вказане нерухоме
майно було передано для реалізації ПП
Спеціалізоване підприємство Юстиція.
Листом від 27.05.2011 року ПП
Спеціалізоване підприємство Юстиція
повідомило його (скаржника) про
проведення 17.06.2011 року прилюдних торгів
(перші торги) з реалізації квартири. Під
час перших торгів був присутній його
представник - ОСОБА_5 17.06.2011 року було
проведено прилюдні торги з продажу
вказаної квартири. Того ж дня, торги з
реалізації вказаного майна визнані
такими, що не відбулися у зв'язку з
відсутністю зареєстрованих покупців.
Повідомлення про це надійшло йому лише
листом від 01.08.2011 року № 12138-0-33-11-20/1.
Перші торги не відбулися 17.06.2011 року,
повідомлення Підприємства повинно
було здійснено не пізніше 21.06.2011 року.
Таким чином, згідно норм чинного
законодавства уцінка квартири повинна
була відбутися не пізніше 27.06.2011 року,
тоді як у вказані строки цього не
відбулося. Натомість, тим же листом від
01.08.2011 року № 12138-0-33-11-20/1 не державний
виконавець, як того вимагає норма
Закону, а начальник відділу
примусового виконання рішень
Департаменту ДВСУ повідомив його
(скаржника) про те, що не уцінка, а
переоцінка квартири відбудеться 10.08.2011
року. Вказані дії начальника Відділу
примусового виконання рішень
Департаменту ДВСУ порушили норми
статті 62 Закону України «Про виконавче
провадження», та його права. Переоцінка
чи уцінка квартири відбулися 10.08.2011
року, та була уцінена до 1 051 947,00,00 грн.,
про що свідчить лист Підприємства від
22.08.2011 року № 3371. Цим же листом
Підприємство повідомило його про те, що
прилюдні торги відбудуться 08.09.2011 року
(другі торги). Під час других торгів був
присутній його представник ОСОБА_5 За
нормами розділу 4 Наказу других торгів
не було зовсім, тому що представник
Підприємства просто повідомив ОСОБА_5,
що нічого не буде. Тому листом від 08.09.2011
року у відділі примусового виконання
рішень Департаменту ДВСУ була запитана
інформація про проведені прилюдні
торги. Листом від 28.09.2011 року начальник
відділу примусового виконання рішень
Департаменту ДВСУ повідомив його
(скаржника) про те, що повторні торги не
відбулися у зв'язку з відсутністю
покупців. В той же час, листом від 14.09.2011
року № 3766 Підприємство повідомило його
(скаржника) про те, що на підставі
статті 45 Закону України «Про іпотеку»,
прилюдні торги визнаються такими, що не
відбулися. Таким чином майно
знімається з подальшої реалізації. Але
згідно статті 62 Закону не реалізоване
на прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах протягом двох
місяців майно підлягає уцінці
державнім виконавцем, що проводиться в
десятиденний строк з дня визнання
прилюдних торгів чи аукціону такими, що
не відбулися, або закінчення
двомісячного строку реалізації майна
на комісійних умовах. Майно може бути
уцінене не більш як на 30 відсотків. У
разі не реалізації майна в місячний
строк з дня проведення уцінки, воно
повторно уцінюється в такому самому
порядку, але не більш як на 50 відсотків
початкової вартості майна. Крім того,
згідно статті 62 Закону у разі якщо в
місячний строк з дня проведення
повторної уцінки майно не реалізовано
на прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах, державний
виконавець повідомляє про це стягувачу
і пропонує йому вирішити питання про
залишення за собою нереалізованого
майна, крім майна, конфіскованого за
рішенням суду. Таким чином, державним
виконавцем в черговий раз були грубо
порушені норми Закону та права
боржника, що призвело до подальшої
реалізації квартири поза рамками
українського законодавства. Листом від
09.11.2011 року № 11-0-35-94-5/1 начальник відділу
примусового виконання рішень
Департаменту ДВСУ направив у його
адресу постанову про передачу майна
стягувачу в рахунок погашення боргу, та
акт про передачу майна. Сьогодні він
(скаржник) має не підтверджену
інформацію про те, що приватний
нотаріус видала стягувачу свідоцтво
про придбання квартири з прилюдних
торгів. Тим самим, у порушення
законодавства України, його
протиправно позбавили майна. У
вказаній квартирі разом з ним
проживають та прописані його малолітні
діти, продаж квартири може порушити їх
права.

В судовому засіданні
представник скаржника підтримав усі
обставини викладені в скарзі та вимоги,
просив їх задовольнити. Додатково
пояснив, що мала бути повторна уцінка
квартири та прилюдні торги. З приводу
посилання представника суб’єкта
оскарження на Закон України «Про
іпотеку»зауважив, що в даному випадку
це є безпідставним, виконавець має
діяти відповідно до вимог Закону
України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні
представник заінтересованої особи
–ПАТ «Ерсте Банк»зі скаргою не
погодився, просив відмовити у її
задоволенні. Пояснив, що скарга є
необґрунтованою, оскільки виконавча
служба діяла відповідно до вимог
чинного законодавства.

Суб’єкт оскарження -
головний державний виконавець Відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби України ОСОБА_2 до суду не
з’явився, про причини неявки суд не
повідомляв, про день та час розгляду
справи сповіщався належним чином. В
судовому засіданні, яке відбулося
14.03.2012 року, представник (який був і
представником ДВСУ) зі скаргою не
погодився, просив відмовити у її
задоволенні з підстав викладених у
письмових запереченнях, які приєднано
до матеріалів справи.

Заінтересовані особи -
Державна виконавча служба України,
Відділ примусового виконання рішень
Департаменту ДВСУ до суду не
з’явилися, про причини неявки суд не
повідомляли, про день та час розгляду
справи сповіщалися належним чином.

Вислухавши пояснення
представника скаржника, представника
ПАТ «Ерсте Банк», дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що
обставини викладені в скарзі знайшли
своє підтвердження в суді, та її вимоги
підлягають задоволенню.

В суді встановлено, що на
виконанні в Відділі примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України знаходиться виконавчий
лист Дніпровського районного суду м.
Києва від 24.02.2010 року № 6-122/10 про
стягнення солідарно з ПП «Будерст»,
ОСОБА_1, ОСОБА_6 на користь Публічного
акціонерного товариства «Ерсте
Банк»заборгованості за кредитними
договорами в сумі 14 748 286,15 грн.
Відповідно до постанови про відкриття
виконавчого провадження від 27.05.2010 року
№ 19462678 боржника - ОСОБА_1 зобов'язано
виконати рішення в семиденний строк.
Рішення суду у вказаний строк в
добровільному порядку виконано не
було.

ОСОБА_3 довідки КП «Черкаське обласне
БТІ»від 25.08.2010 року ОСОБА_1 належить
–нежитлове приміщення, розташоване за
адресою: пр-т Хіміків, 34 в м. Черкаси;
квартира № 90, розташована за адресою:
вул. Гоголя, 221, в м. Черкаси; квартира №
89, розташована за адресою: АДРЕСА_2. З
метою проведення опису даного майна
постановою заступника Міністра
юстиції - директора Департаменту
державної виконавчої служби від 24.11.2010
року було утворено при відділі
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби виконавчу групу щодо виконання
вищевказаного виконавчого документа,
до складу якої включено державного
виконавця підрозділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Черкаській області. 07.12.2010
року державним виконавцем описано та
арештовано майно боржника, про що
складено відповідні акти опису й
арешту майна від 07.12.2010 року серії АА №
884954, АА № 884955, серії АА № 884956.

Постановою державного виконавця від
18.01.2011 року задля визначення вартості
описаного майна було призначено
експерта - ОСОБА_7 ОСОБА_3 висновку
незалежної оцінки майна –ринкова
вартість квартири АДРЕСА_3, загальною
площею 159,2 кв.м., станом на 17.02.2011 року,
склала 1 168 830 грн. без ПДВ.

З протоколу № 11 засідання конкурсної
комісії Департаменту державної
виконавчої служби з визначення
спеціалізованих організацій для
реалізації арештованого державними
виконавцями майна від 12.05.2011 року
слідує, що комісією було вирішено
передати на реалізацію арештоване
майно ОСОБА_1 - ПП «Спеціалізоване
підприємство Юстиція», про що було
укладено договір № 030/11 17.05.2011 року про
надання послуг по організації і
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна між Департаментом державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції України та ПП «Спеціалізоване
підприємство Юстиція».

Відповідно до листа № 2179 від 27.05.2011 року
ПП «Спеціалізоване підприємство
Юстиція»повідомило про проведення 17
червня 2011 року прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна
–квартири АДРЕСА_4, початкова
(стартова) ціна 1 168 830,00 грн. з ПДВ.

ОСОБА_3 листа ПП «Спеціалізоване
підприємство Юстиція»від 20.06.2011 року №
2495 прилюдні торги з реалізації
нерухомого майна - чотирикімнатної
квартири № 89, загальною площею 159,2 кв.м.,
що знаходиться за адресою: м. Черкаси,
вул. Гоголя, 221, які були призначені на 17
червня 2011 року, не відбулися у зв'язку з
відсутністю зареєстрованих покупців,
та запропоновано виконавчій службі
проінформувати про подальші дії щодо
реалізації арештованого майна. В
зв'язку з чим, державним виконавцем
проведено переоцінку майна боржника та
зменшено вартість майна на 10 відсотків,
про що було складено ОСОБА_3 переоцінки
майна від 10.08.2011 року.

Відповідно до листа № 3371 від 22.08.2011 року
ПП «Спеціалізоване підприємство
Юстиція»повідомило про проведення 08
вересня 2011 року прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна
–квартири АДРЕСА_4, початкова
(стартова) ціна 1 051 947,00 грн. з ПДВ.

ОСОБА_3 листа ПП «Спеціалізоване
підприємство Юстиція»від 14.09.2011 року №
3766 прилюдні торги з реалізації
нерухомого майна - чотирикімнатної
квартири № 89, загальною площею 159,2 кв.м.,
що знаходиться за адресою: м. Черкаси,
вул. Гоголя, 221, які були призначені на 08
вересня 2011 року, не відбулися у зв'язку
з відсутністю покупців, та майно знято
з подальшої реалізації на прилюдних
торгах.

З листа начальника відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України від 06.10.2011 року за №
12138-0-33-11-20/1 слідує, що стягувачеві –ПАТ
«Ерсте Банк»було направлено лист
стосовно вирішення питання щодо
залишення за собою непроданого майна
боржника.

Листом від 11.10.2011 року ПАТ "Ерсте Банк"
повідомив відділ про прийняте рішення
залишити за собою нереалізоване майно
боржника, а саме: чотирикімнатну
квартиру № 89, загальною площею 159,2 кв.м.,
що знаходиться за адресою: м. Черкаси,
вул. Гоголя, 221, за початковою вартістю
майна, за якою воно передавалося на
реалізацію - 1 168 830,00 грн.

Таким чином, чотирикімнатна квартира
№ 89, загальною площею 159,2 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул.
Гоголя, 221, була передана стягувачеві в
рахунок погашення боргу за початковою
вартістю майна, за якою воно
передавалося на реалізацію - 1 168 830,00
грн., про що складено ОСОБА_3 № 165/1-11 про
передачу майна стягувану у рахунок
погашення боргу від 27.10.2011 року, та
винесено постанову про передачу майна
стягувану в рахунок погашення боргу
від 27.10.2011 року. Постановою про
повернення виконавчого документу
стягувачеві від 30.12.2011 року виконавчий
лист № 6-122/2010, виданий 24.02.2010 року
Дніпровським районним судом м. Києва,
повернутий стягувану на підставі
пункту 2 частини 1 статті 47 Закону
України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 57 Закону
України «Про виконавче
провадження»арешт майна боржника
застосовується для забезпечення
реального виконання рішення. Арешт на
майно боржника може накладатися
державним виконавцем шляхом:
винесення постанови про арешт коштів
та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження; проведення опису майна
боржника і накладення на нього арешту.
Про проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту державний
виконавець складає акт опису та
арешту майна боржника. Під час
проведення опису та арешту майна
боржника державний виконавець має
право оголосити заборону
розпоряджатися ним, а в разі потреби -
обмежити права користування майном,
здійснити опечатування або вилучити
його у боржника та передати на
зберігання іншим особам, про що
зазначається в акті опису та арешту.
Вид, обсяг і строк обмеження
встановлюються державним виконавцем
у кожному конкретному випадку з
урахуванням властивостей майна, його
значення для власника чи володільця,
необхідності використання та інших
обставин.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про
виконавче провадження» визначення
вартості майна боржника проводиться
державним виконавцем за ринковими
цінами, що діють на день визначення
вартості майна. Для оцінки за
регульованими цінами, оцінки
нерухомого майна, транспортних
засобів, повітряних, морських та
річкових суден державний виконавець
залучає суб'єкта оціночної діяльності
- суб'єкта господарювання, який
провадить свою діяльність відповідно
до Закону України «Про оцінку майна,
майнових прав та професійну
оціночну діяльність в Україні». У
разі якщо визначити вартість майна
(окремих предметів) складно або якщо
боржник чи стягувач заперечує проти
передачі арештованого майна боржника
для реалізації за ціною, визначеною
державним виконавцем, державний
виконавець залучає суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
для проведення оцінки майна. Витрати,
пов'язані з призначенням суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання, несе сторона, яка
оспорює вартість майна, визначену
державним виконавцем. Звіт про оцінку
майна у виконавчому провадженні
вважається чинним протягом шести
місяців з дня його підписання
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання. Після
закінчення цього строку оцінка майна
проводиться повторно.

Відповідно до ст. 63 Закону
України «Про виконавче
провадження»звернення стягнення на
будинок, квартиру, земельну ділянку,
інше нерухоме майно фізичної особи
проводиться у разі відсутності в
боржника достатніх коштів чи рухомого
майна. При цьому в першу чергу
звертається стягнення на окрему від
будинку земельну ділянку, інше
приміщення, що належать боржнику. В
останню чергу звертається стягнення
на житловий будинок чи квартиру, в
якому фактично проживає боржник. Разом
з житловим будинком стягнення
звертається також на прилеглу
земельну ділянку, що належить боржнику.
У разі звернення стягнення на
будинок, квартиру, інше приміщення чи
земельну ділянку державний виконавець
подає запит до відповідних місцевих
органів, що здійснюють реєстрацію та
облік майна, про належність такого
майна боржнику на праві власності, а
також перевіряє, чи не перебуває це
майно під арештом. Після надходження
документального підтвердження
належності боржнику на праві власності
будинку чи іншого нерухомого майна
державний виконавець накладає на них
арешт та вносить відомості про такий
арешт до відповідних реєстрів в
установленому законодавством порядку.
Про накладення арешту на будинок чи
інше нерухоме майно, заставлене третім
особам, державний виконавець
невідкладно повідомляє таким особам.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про
виконавче провадження»реалізація
арештованого майна, крім майна,
вилученого з обігу згідно із законом,
та майна, зазначеного в частині
восьмій статті 57 цього Закону,
здійснюється шляхом його продажу на
прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах. Рухоме майно,
вартість якого не перевищує сто
п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, товари побутового
вжитку, а також інше рухоме майно (у
разі якщо стягувач не заперечує проти
цього) реалізуються на комісійних
умовах. Нерухоме майно, транспортні
засоби, повітряні, морські та річкові
судна реалізуються виключно на
прилюдних торгах (аукціонах). Майно
передається на реалізацію за ціною та
в порядку, визначеними статтею 58 цього
Закону. Порядок реалізації майна,
зазначеного в частині восьмій статті
57 цього Закону, крім цінних паперів,
визначається Міністерством фінансів
України за погодженням з
Національним банком України. Порядок
реалізації цінних паперів
визначається Державною комісією з
цінних паперів та фондового ринку
за погодженням з Міністерством
юстиції України, а іншого майна -
Міністерством юстиції України. Не
реалізоване на прилюдних торгах,
аукціонах або на комісійних умовах
протягом двох місяців майно підлягає
уцінці державним виконавцем, що
проводиться в десятиденний строк з
дня визнання прилюдних торгів чи
аукціону такими, що не відбулися, або
закінчення двомісячного строку
реалізації майна на комісійних
умовах. Майно може бути уцінене не
більш як на 30 відсотків. У разі не
реалізації майна в місячний строк з дня
проведення уцінки воно повторно
уцінюється в такому самому порядку,
але не більш як на 50 відсотків
початкової вартості майна. У разі якщо
в місячний строк з дня проведення
повторної уцінки майно не реалізовано
на прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах, державний
виконавець повідомляє про це стягувачу
і пропонує йому вирішити питання про
залишення за собою нереалізованого
майна, крім майна, конфіскованого за
рішенням суду. У разі якщо стягувач у
п'ятнадцятиденний строк з дня
отримання повідомлення державного
виконавця письмово не заявив про своє
бажання залишити за собою
нереалізоване майно, арешт з майна
знімається і воно повертається
боржникові. У разі відсутності в
боржника іншого майна, на яке може
бути звернено стягнення, виконавчий
документ повертається стягувачу без
виконання. У разі якщо стягувач виявив
бажання залишити за собою
нереалізоване майно, він зобов'язаний
у п'ятнадцятиденний строк з дня
надходження до державного виконавця
відповідного повідомлення внести на
відповідний рахунок для обліку
депозитних сум органу державної
виконавчої служби різницю між
початковою вартістю нереалізованого
майна та сумою коштів, що підлягають
стягненню на його користь, якщо
початкова вартість нереалізованого
майна перевищує суму боргу, яка
підлягає стягненню за виконавчим
документом. За рахунок перерахованих
стягувачем коштів оплачуються витрати,
пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій,
задовольняються вимоги інших
стягувачів та стягується виконавчий
збір і штрафи, а залишок коштів
повертається боржникові. Майно
передається стягувачу за ціною, що
дорівнює початковій вартості майна,
за якою воно передавалося на
реалізацію. Про передачу майна
стягувачу в рахунок погашення боргу
державний виконавець виносить
постанову, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований. За
фактом такої передачі державний
виконавець складає акт. Постанова та
акт є підставами для подальшого
оформлення стягувачем права власності
на це майно. У разі якщо від продажу
частини майна виручено суму, достатню
для задоволення вимог стягувача,
сплати виконавчого збору,
відшкодування витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, а також сплати
штрафу, продаж арештованого майна
припиняється.

В суді було встановлено, що державним
виконавцем Маєвською Д.В. було порушено
вимоги статті 63 Закону України «Про
виконавче провадження», оскільки нею
не було повторно проведено уцінку
майна боржника в такому самому порядку,
але не більш як на 50 відсотків
початкової вартості майна. У разі якщо
в місячний строк з дня проведення
повторної уцінки майно не було
реалізовано на прилюдних торгах,
державний виконавець міг пропонувати
стягувачу вирішити питання про
залишення за собою нереалізованого
майна.

Суд не приймає до уваги посилання
представника суб’єкта оскарження на
Закон України «Про іпотеку», оскільки
рішенням Третейського суду була
стягнута саме заборгованість за
договорами кредиту, а не вирішено
питання щодо звернення стягнення на
предмет іпотеки в рахунок погашення
заборгованості.

Не може бути прийнято до
уваги і те, що статтею 50 Закону України
«Про виконавче провадження» визначено,
що завершене виконавче провадження не
може бути розпочате знову, крім
випадків, передбачених цим Законом,
оскільки статтею 51 Закону України «Про
виконавче провадження»передбачено, що
у разі якщо постанова державного
виконавця про закінчення виконавчого
провадження або повернення
виконавчого документа стягувачу
визнана судом незаконною чи
скасована начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби або якщо до
державного виконавця надійшло рішення
суду про скасування заходів до
забезпечення позову, а також у разі
повернення виконавчого документа з
іншого відділу державної виконавчої
служби, виконавче провадження
підлягає відновленню протягом трьох
робочих днів з дня надходження рішення
суду, виконавчого документа чи
постанови керівника відповідного
органу державної виконавчої служби.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 57, 5, 62, 63 Закону України
«Про виконавче провадження», ст.ст. 60,
383-387, 294, ЦПК України,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії
головного державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби України ОСОБА_2, заінтересовані
сторони: Державна виконавча служба
України, Відділ примусового виконання
рішень Департаменту ДВСУ, Публічне
акціонерне товариство «Ерсте
Банк»–задовольнити.

Визнати неправомірною
бездіяльність головного державного
виконавця Маєвської Дар’ї Василівни з
не проведення повторної уцінки
чотирикімнатної квартири АДРЕСА_4,
загальною площею 159,2 кв.м. у
відповідності до пункту 5 статті 62
Закону України «Про виконавче
провадження».

Зобов’язати головного
державного виконавця Маєвську Дар’ю
Василівну провести повторну уцінку
чотирикімнатної квартири АДРЕСА_4,
загальною площею 159,2 кв.м. у
відповідності до пункту 5 статті 62
Закону України «Про виконавче
провадження».

Зобов’язати головного
державного виконавця Маєвську Дар’ю
Василівну після повторної уцінки
чотирикімнатної квартири АДРЕСА_4,
загальною площею 159,2 кв.м., ще раз
провести її реалізацію відповідно до
законодавства України.

Стягнути з Відділу
примусового виконання рішень
Департаменту Державної виконавчої
служби України на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 107,30 грн.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п’яти днів з дня проголошення
ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

Суддя: