РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2012 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді: Рудики Л.Д.

при секретарі: Хлуд І.П.

за участю представників сторін: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, ОСОБА_4 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої позовні вимоги позивачвідповідач обґрунтовує тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, в сім»ї відсутнє взаєморозуміння, вони з дружиною мають різні погляди на подружнє життя та виховання дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства припинено, а тому, позивач-відповідач просить суд розірвати шлюб. Відповідач-позивач ОСОБА_4 у своєму позові посилається на те, що батько дитини повинен брати участь у її утриманні та вихованні. Вказала, що інших утриманців у ОСОБА_3 немає, він отримує стабільний та високий заробіток, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу своїй дочці, додала, що позивач-відповідач надає кошти на утримання дитини лише останні три місяці, що не може вважатись належним проявом батьківської турботи та піклування. Підтримавши позовні вимоги просить стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_1 підтримали позовні вимоги, ОСОБА_3 просить шлюб розірвати, позовні вимоги ОСОБА_4 визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 в розмірі 1/7 частини від всіх видів доходів, вважаючи такий розмір достатнім для забезпечення належного утримання дитини та посилаючись не те, що має на утриманні непрацездатного батька ОСОБА_6, потребує коштів на своє лікування, так як хворіє ерітематозною гастропатією з ерозією, функціональною недостатністю стравохідного отвору, поверхневим гастритом в стадії загострення та ураженням селезінки, значна частина його доходів йде на покриття витрат по найму житла та оплату комунальних послуг. Окрім того має грошові зобов»язання за договором про надання споживчого кредиту та договором позики.

Відповідач-позивач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_3 визнали повністю, не заперечували проти розірвання шлюбу, підтримали позовні вимоги про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та зустрічний позов про стягнення аліментів підлягають до задоволення повністю виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі з 12.08.2006 року перебувають у шлюбі від якого мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачений порядок присудження коштів на утримання дитини, згідно якого аліменти присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Посилання позивача-відповідача на незадовільний стан здоров»я та необхідність у зв»язку з цим нести витрати на лікування не заслуговують на увагу суду, оскільки як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 є членом громадської організації «Лікарняна каса Рівненської області»з 01 лютого 2011 року, та має право на відшкодування коштів за надане медикаментозне забезпечення в стаціонарі та денному стаціонарі, діагностичне обслуговування, обстеження та дообстеження в лікувально-профілактичних закладах, проте в 2012 році, маючи на це право, він за відшкодуванням коштів витрачених на лікування не звертався.

Утримання батька-пенсіонера ОСОБА_3 також не є підставою, яка враховується судом при визначенні розміру аліментів, оскільки позивачем-відповідачем , як того вимагає ст.. 60 ЦПК України не надано суду доказів того, що його батько потребує такого утримання і ним воно надається.

Щодо посилання позивача-відповідача на те, що він несе витрати по сплаті комунальних послуг за обслуговування квартири АДРЕСА_1, то вони судом не приймаються до уваги, оскільки, як вбачається із матеріалів справи такі витрати несуть сторони спільно. Окрім того, ОСОБА_3 вказує, що несе витрати по найму житла, проте, як ствердила в судовому засіданні відповідач-позивач ОСОБА_4, яка допитана в судовому засіданні в якості свідкаАДРЕСА_2 в м. Рівне, по вул. Буковинській, 14 придбана ними за час шлюбу, перебуває у спільній сумісній власності , а тому ОСОБА_3 має право проживати у ній не винаймаючи собі іншого житла та не несучи при цьому додаткових витрат. Перешкод у цьому нею не створюється.

На думку суду, надані позивачем копії договору про надання споживчого кредиту та розписка про отримання в борг коштів не можуть бути підставою, яка повинна бути врахована судом при визначені розміру аліментів, оскільки ОСОБА_3 не надано доказів того, що дані кошти були використані для задоволення потреб дитини або в її інтересах.

Судом враховується також стан здоров»я дитини ОСОБА_5, яка згідно довідки дитячої поліклініки № 3 хворіє частими гострими респіраторними інфекціями, трахеїтами, ВСД, а тому їй рекомендується оздоровлення в літній період в південних областях України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 працевлаштований, працює заступником начальника цеху на ВАТ «Рівнеазот», отримує стабільний високий дохід, який дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі про який просить відповідач-позивач ОСОБА_4

Враховуючи викладене, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з позивача-відповідача на користь відповідача-позивача, визначивши їх сплату в частці від заробітку ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Беручи до уваги, що визнання відповідачем-позивачем ОСОБА_4 позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість його задоволення в цій частині повністю.

Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований 12.08.2006 року відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1258.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище «Костюк».

Малолітню доньку ОСОБА_5 залишити проживати з матір»ю.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.10.2012 року до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Стягнути з позивача-відповідача ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_7