АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ДНЕПРОПЕТРОВСКОЙ ОБЛАСТИ

Справа № 2- 411/259/12 Головуючий в 1 інстанції
Провадження 22-ц/491/1216/12 ОСОБА_1
Категорія № 41 ( І ) Доповідач Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Барильської А.П.,

суддів Грищенко Н.М., Савіної Г.О.,

при секретарі Євтодій К.С.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 02 березня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні домоволодінням, вселення,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні домоволодінням, вселення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що із відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 11.11.1988 року, який був розірваний 22.01.2008 року. У період шлюбу за спільні кошти ними був придбаний житловий будинок № 73 по вул. Вернадського в м. Кривому Розі. Позивач зареєстрована у будинку, проте відповідач перешкоджає її вселенню.

Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 02 березня 2012 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні домоволодінням, вселення, задоволено.

Усунуто перешкоди ОСОБА_4 у користуванні належної їй 1/2 частки домоволодіння № 73 по вул. Вернадського в м. Кривому Розі шляхом вселення її у вказане домоволодіння.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, вважає, що право власності позивача на 1/2 частину домоволодіння у встановленому законом порядку не зареєстровано.

Також, вважає, що суд не врахував, що позивача вселено, також, у частину домоволодіння, що належить лише відповідачу та безпідставно застосовано ст.391 ЦК України.

Крім того, вважає, що судом не враховано, що спільне проживання позивача із сім'єю відповідача є неможливим, оскільки це порушує принципи моральності, може вплинути на малолітніх дітей, позивач бешкетує, вникають постійні сварки. Судом не враховано, що позивач з 2001 року не мешкає у будинку, не утримує своє майно, тому вважає, що позивач не має права на вселення в будинок.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 11.11.1988 року по 22.01.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі. У період шлюбу, згідно договору купівлі-продажу від 23.02.1996 року, на імя відповідача було придбано домоволодіння №73 по вул. Вернадського у м. Кривому Розі.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 04.05.2011 року визнано право спільної сумісної власності на будинок 73 по вул. Вернадського у м. Кривому Розі за позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_3 та визнано за позивачем ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину спірного домоволодіння.

Спір виник з приводу реалізації права власності позивача на спірне домоволодіння.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є співвласником спірного домоволодіння, а відповідач чинить їй перешкоди у користуванні ним. У звязку з чим, суд усунув перешкоди у користуванні спірним домоволодінням з боку відповідача та вселив позивача у зазначене домоволодіння.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 04.05.2011 року визнано право спільної сумісної власності на будинок 73 по вул. Вернадського у м. Кривому Розі за позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_3 та визнано за позивачем ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину спірного домоволодіння.

Відповідач ОСОБА_3 мешкає у спірному домоволодінні та чинить позивачу перешкоди у користуванні спільною сумісною власністю та вселенню у спірне домоволодіння.

У звязку з чим, висновок суду щодо наявності підстав для усунення позивачу перешкод у користуванні належній їй на праві власності 1/2 частини домоволодіння, та вселення позивача у спірне домоволодіння. є правильним.

Доводи апеляційної скарги про те, що право власності позивача на 1/2 частину домоволодіння у встановленому законом порядку не зареєстровано, колегія суддів не може взяти до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цівільній, господарській або адміністративній справи, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особи, щодо яких встановлені обставини.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 04.05.2011 року визнано право спільної сумісної власності на спірне домоволодіння за позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_3 та визнано за позивачем ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину спірного домоволодіння. Відсутність реєстрації зазначеного права власності у встановленому законом порядку не є підставою для відмови у задоволенні позову. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач перешкоджає позивачу зареєструвати право власності, оскільки згідно листа начальника КП ДОР «Криворізьке ДТІ» відповідач відмовив техніку зазначеного підприємства у проведені інвентаризації спірного домоволодіння згідно п. 3.1 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів негумового майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 року № 127, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 07.07.2010 року за № 479/17774, з метою реєстрації права власності позивача на 1/2 частину спірного домоволодіння.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував, що позивача вселено також у частину домоволодіння, що належить лише відповідачу та безпідставно застосовано ст.391 ЦК України, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки сторонам належить на праві власності по 1/2 частині, кожному спірного домоволодіння без розподілу його в натурі.

Доводи апеляційної скарги про те, що спільне проживання позивача із сім'єю відповідача є неможливим, оскільки це порушує принципи моральності, може вплинути на малолітніх дітей, позивач бешкетує, вникають постійні сварки, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки вони не є підставою для відмови у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що позивач з 2001 року не мешкає у будинку, не утримує своє майно, тому вважає, що позивач не має права на вселення в будинок, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони не є підставою для відмови у задоволенні позову.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам по справі, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, а рішення суду повинно бути залишено без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 02 березня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: А.П.Барильська

Судді : Н.М. Грищенко

ОСОБА_5