10 жовтня 2012 року
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі
головуючого судді Прохорова П.А.,
при секретарі Балясній І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю третьої особи товарної біржі «Сангай», про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -
19 липня 2012 року позивач звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третьої особи товарної біржі «Сангай`в якій просила суд визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна від 10.10.2000 року № 596 - дійсним.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що 10 жовтня 2000 року між нею та відповідачами був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .
Зазначений договір було зареєстровано на Товарній біржі «Сангай»10 жовтня 2000 року за реєстраційним номером 596.
У зв`язку із тим, що на той час діяло законодавство, яке не вимагало нотаріального посвідчення вказаного договору він не був нотаріально посвідченим та на сьогоднішній день вважається таким, форма укладення якого не дотримана.
Позивачка посилається на те, що сторони договору виконали всі умови договору, відповідачі ніяких претензій по договору продажу квартири не мали, на теперішній час вони виїхали на інше місце проживання, яке їй не відоме.
За таких обставин позивач просила позов задовольнити.
В судове засідання позивачка не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином (через оголошення в газету), причини неявки суду не повідомили.
У зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд в порядку статті 169 ЦПК України за згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 10 жовтня 2000 року на товарній біржі «Сангай`між сторонами, був укладений договір № 596 купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .
На момент укладання договору купівлі-продажу був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивачки, яке підлягає судовому захисту.
Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Судом встановлено, що всі зобов`язання за договором № 596 купівлі-продажу квартири від 10 жовтня 2000 року його сторонами виконані у повному обсязі покупцю було передано у власність квартиру АДРЕСА_1 , а продавцям передані грошові кошти за продану квартиру.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судового збору за розгляд справи, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача, разом з тим суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися в подальшому з заявою для вирішення питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 88, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року, ч.2 ст. 220 ЦК України, суд
Позовні ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю третьої особи товарної біржі «Сангай», про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити.
Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 (покупцем), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (продавцями) від 10 жовтня 2000 року, реєстраційний №596 дійсним.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва П.А. Прохоров