АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Провадження № 22ц/2090/6858/2012р.
Справа №2029/5861/12 Головуючий 1 інстанції Єрмоленко В.Б.
Категорія: сімейні Доповідач: Сащенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Овсяннікової А.І., ОСОБА_2,

при секретарі - Рудь А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 30 серпня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради про визначення місця проживання дітей ,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 21 червня 2012 року у самостійне провадження виділені вимоги про визначення місця проживання дітей та залучено до участі і справі в якості 3- ї особи Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від якого мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після припинення шлюбно-сімейних відносин син, за його згодою, залишився проживати з ним, а донька - із матір'ю. Діти повністю знаходяться на його утриманні, оскільки відповідачка не працює, а він є забезпеченою людиною, займається підприємницькою діяльністю, очолює два підприємства, має трикімнатну квартиру і створює всі умови для забезпечення гідного рівня життя дітей. Не заперечував, щоб донька також проживала з ним, проте через її малолітній вік доцільно визначити її мешкання з матір'ю.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідачка ОСОБА_3 проти позову заперечувала та пред'явила зустрічний позов про визначення місця проживання дітей з нею. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 посилалася на те, що діти знаходяться в ранньому віці, а тому розлучати їх не є доцільним, обом дітям потрібна материнська любов та піклування і відповідачка також може забезпечити дітям належний життєвий рівень для достатнього фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На теперішній час вона не працює та буде працевлаштована у вересні 2012 року, знімає трикімнатну квартиру. Не заперечує, щоб діти в рівній мірі продовжували спілкуватися з батьком і ніяких перешкод для цього не існує з її боку.

В судовому засіданні ОСОБА_3 на своїх позовних вимогах не наполягала та визнала позов ОСОБА_4, враховуючи, що син висловив бажання продовжувати проживати разом з батьком.

Представник третьої особи - Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради позовні вимоги ОСОБА_4 визнав, пояснивши, що були обстежені житлові умови сторін за місцем їх фактичного проживання і вони відповідають необхідним вимогам, діти спілкуються між собою.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 30 серпня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, в зустрічному позові ОСОБА_3 відмовлено.

Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_4, а місце проживання малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір'ю ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким визначити місце проживання дітей разом із матір'ю ОСОБА_3 Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначила, що на сьогоднішній день вона влаштувалася на роботу та може забезпечувати дітей. Її колишній чоловік під час сумісного проживання неодноразово зловживав спиртними напоями, влаштовував сварки.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 та визначаючи місце проживання сина з ним, а доньки -з матір'ю, суд першої інстанції виходив з фактичних обставин справи та вимог закону.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом.

При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до принципів 4, 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків.

Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.11.2001 року, в шлюбі народилися двоє дітей -син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 5 -7 ).

Згідно актів обстеження житлово-побутових умов проживання дітей, батько та мати, які проживають окремо, мають всі умови для гарного розвитку та виховання дітей ( а.с. 80 -84 ).

Відповідно до положень ст. 214 СК України, ч. 1 ст. 11 Закону України від 13 січня 2005 року № 2342-ІV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»(далі Закон), Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Згідно з вимогами ст. 12 Закону висновок органу опіки та піклування оформляється на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських, селищних рад, підписується головою або заступником голови та скріплюється печаткою. Саме до цього зводяться роз'яснення, що містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №20).

Висновком органу опіки та піклування Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради від 29.08.2012 року №302 вирішено про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 -з батьком, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 -з матір'ю, ОСОБА_3 ( а.с. 85 -86 ).

Вказаний висновок повністю узгоджується з роз'ясненнями, викладеними в п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно яких, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Як убачається з акту від 23.07.2012 року ( а.с. 80 ), під час бесіди з малолітнім ОСОБА_6, останній виявив бажання проживати разом із батьком.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним висновок суду про визначення місця проживання сина з батьком, а доньки -з матір'ю.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_4 зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, психологічний тиск на дітей, судовою колегією не приймаються.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, рішення постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи, викладені ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, висновок суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 -відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 30 серпня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді