Дата документу 22.10.2012
Іллічівський міський суд Одеської області
Справа № 2-512/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2012 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Петрюченко М.І.,

при секретарі Бабенко С.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

представника відповідачки ОСОБА_3,

представника третьої особи (ОСОБА_4І.) ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іллічівську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (треті особи відділ реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції, завідувач інфекційним відділенням Іллічівської міської лікарні, ОСОБА_4) про визнання шлюбу недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, стверджуючи, що 11 червня 2010 році відділом реєстрації актів цивільного стану м.Іллічівська Одеської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 Позивач зазначає, що відповідачка мала характер взаємовідносин з ОСОБА_6, які ґрунтувалися на спільному вживанні ними наркотичних засобів протягом тривалого часу, тому не намагалася створити з ОСОБА_6 стабільні відносини, знала, що ОСОБА_6 знаходився в тяжкому передсмертному стані на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні Іллічівської лікарні та не усвідомлював значення своїх дій, не міг самостійно керувати ними.

Вважаючи, що ОСОБА_2 уклала шлюб з ціллю заволодіння майном ОСОБА_6, позивач просить суд визнати шлюб, зареєстрований 11 червня 2010 року свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД №121415 відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області - недійсним.

17 січня 2011 року до суду надійшла позовна заява представника ОСОБА_4 про вступ у справу у якості третьої особи із самостійними вимогами до ОСОБА_2 (а.с.110-113), стверджуючи, що ОСОБА_4 є рідної тіткою померлого ОСОБА_6 та відноситься до спадкоємців третьої черги за законом. Згідно позовної заяви зазначається, що ОСОБА_6 тривалий час зловживав наркотичними засобами, 31.05.2010 року у важкому стані здоровя він поступив на стаціонарне лікування в інфекційне відділення Іллічівської ПБ на ВТ з діагнозом: СНІД-інфекція 4 клінічна стадія, туберкульоз легенів та інші тяжкі захворювання. Він помер 15.06.2010 року з причин інтоксикації та хвороби, зумовленої СНІД з проявами численних захворювань.

09.06.2010 року за ініціативи відповідачки, ОСОБА_6, в порушення діючого порядку, підписав нотаріально-посвідчену довіреність на імя ОСОБА_7 щодо подання від його імені заяви про реєстрацію шлюбу. 10.06.2010 року відповідачка від свого імені та від імені ОСОБА_6 подала до відділу РАЦС заяву про реєстрацію шлюбу 11.06.2010 року, з посиланням на тяжкий стан останнього. 11.06.2010 року була проведена реєстрація шлюбу за місцем стаціонарного лікування ОСОБА_6

Крім того, в позовній заяві зазначається, що у відповідачки не було наміру створення сімї, свідченням чого є усвідомлення нею тяжкого захворювання ОСОБА_6 та ймовірну його смерть упродовж лічених днів, характер її поведінки та переслідування нею та іншими особами фактичного наміру заволодіння спадковим майном, яким є квартира та земельна ділянка, що належали померлим батькам ОСОБА_6

Представник ОСОБА_4, посилаючись на порушення її права на спадщину, через реєстрацію шлюбу 11.06.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, який перебував у тяжкому стані та не міг керувати своїми діями, фіктивність даного шлюбу, просить суд визнати недійсним шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, що зареєстрований 11 червня 2010 року, актовий запис №175.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 17 січня 2011 року залучено ОСОБА_4 до участі у справі у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору (а.с.138).

В судовому засіданні позивач та представник третьої особи (ОСОБА_4І.) ОСОБА_5 підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачка та її представник позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні, надали письмові заперечення (т.1, а.с.149-150; т.2, а.с.29-32), мотивуючи тим, що позов подано до неналежного відповідача та доводи, на які посилаються позивачі щодо вживання ОСОБА_6 тривалого часу наркотичних засобів, у звязку з чим він не усвідомлював своїх дій, не міг самостійно керувати ними не можуть бути правовою підставою для визнання шлюбу недійсним. Відповідачка в судовому засіданні також пояснила, що вона понад пять років до смерті ОСОБА_6 проживала з ним в цивільному шлюбі, знала про його стан здоровя, турбувалася про нього, просила членів його родини надати фінансову допомогу для його лікування. Однак їй було в цьому відмовлено, крім того члени сімї ОСОБА_6 вилучили всі документи на його майно, яке він не зміг продати і оплатити лікування. Відповідачка стверджує, що такі дії свідчать про те, що саме родичі померлого намагалися отримати його майно.

Заслухавши пояснення сторін по справі, свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії довіреності від 09.06.2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрованої в реєстрі за №130, ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_2 бути його представником у відділі реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області щодо подачі заяви про реєстрацію шлюбу зі ОСОБА_2 (а.с.118).

Відповідно до копії заяви ОСОБА_6 і ОСОБА_2 до відділу реєстрації актів цивільного стану (а.с.123, 163-164, 167), вони звернулися до відділу РАЦС про скорочення місячного строку реєстрації шлюбу у звязку із хворобою ОСОБА_6

Згідно копії довідки ІБЛ на ВТ №5993 від 10.06.2010 року ОСОБА_6 знаходиться на лікуванні в інфекційному відділенні з 31.05.2010 року з діагнозом «ВІЧ інфекція, четверта клінічна стадія. Тяжка імуносупресія. Цироз печінки. Туберкульоз легенів.»(а.с.124, 166).

Відповідно до копії актового запису про шлюб 11.06.2010 року, вбачається, що в цей день ОСОБА_6 і ОСОБА_2 зареєстрували шлюб (а.с.125, 126), згідно чого є їх підписи.

Згідно копії свідоцтва про шлюб, 11.06.2010 року ОСОБА_6 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №175 (а.с.8).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_6 помер 15.06.2010 року (а.с.15).

Згідно копії довідки про причину смерті №91 від 17 червня 2010 року причина смерті ОСОБА_6 хвороба, зумовлена ВІЛ з захворюваннями множинних хворою (а.с.14).

Відповідно до довідок Овідіопольської районної поліклініки від 15 серпня 2011 року (а.с.240-241), ОСОБА_6 на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та у наркологічному кабінеті не перебував.

Згідно до інформації КУ «Одеського обласного центру профілактики та боротьби зі СНІДом»від 30.08.2011 року №658/1.1, гр.ОСОБА_6 зареєстрований в базі даних, як виявлений ВІЛ інфікований та на диспансерному обліку не перебував (а.с.238).

Відповідно до копії постанови про відмову у порушенні кримінальної справи (а.с.18-19), вказано, що до чергової частини Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_1 про те, що невідомі люди разом з дружиною його покійного родича демонтують двері в його квартирі. Також, в мотивувальній частині постанови вказано, що в ході перевірки виявлено, що ОСОБА_7 на протязі 2-х років перебувала з ОСОБА_6 у цивільному шлюбі і проживала в квартирі його покійної матері ОСОБА_9 У звязку з тим, що ОСОБА_6 вживав наркотичні засоби, його мати перед смертю віддала на зберігання всі документи на майно своїй знайомій ОСОБА_10, яка передала ці документи рідній сестрі ОСОБА_9, ОСОБА_4 і т.і.

Відповідно до ст.24 ЦК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38-40 цього Кодексу.

Згідно із ст.40 Сімейного Кодексу України:

1. Шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка.

Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства.

2. Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності.

Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя.

3. Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім'ю.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»за рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК України). Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду справи відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім'ю. У випадках, передбачених ст.41 СК України, шлюб за рішенням суду може бути визнаний недійсним. У даному разі вирішення цього питання залежить від встановлених судом обставин. Вирішуючи справу, судам слід брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Так, в судовому засіданні від 18.02.2011 року свідок ОСОБА_10, подруга матері померлого пояснила, що ОСОБА_6 останні роки не працював, зловживав наркотичними засобами, хворів на СНІД і туберкульоз. Його стан здоровя у травні 2010 року погіршився, коли «лягав»до лікарні ще нормально себе почував, заговорювався, на «да»казав «ні»і навпаки. Перші дні у лікарні більш-менш орієнтувався, потім заговорювався, починав говорить і «провалювався»у сон. 12 червня приїхала його тітка, на її питання чи він «розписався»- нічого не відповів. ОСОБА_2 постійно плакала, говорила, що він помирає, тому визвала його тітку. Також свідок пояснила, що ОСОБА_6 не страждав психічними хворобами, але вживав наркотики, які розбивали його психіку.

В судовому засіданні від 30.03.2011 року свідок ОСОБА_11 молодша сестра інфекційного відділення ІБЛ на ВТ пояснила, що з хворим ОСОБА_6 не спілкувалася, він був «лежачим хворим і зовсім не пересувався».

Свідок ОСОБА_12 товариш відповідачки пояснив, що два рази відвідував ОСОБА_6 в лікарні. Знав, що ОСОБА_6 хворів на цироз печінки, про інші хвороби не знав. Коли приходив до нього в лікарню не міг з ним спілкуватися, тому що той лежав на дальньому від вікна ліжку.

Свідок ОСОБА_13, лікар інфекційного відділення ІБЛ на ВТ пояснила, що вона лікувала ОСОБА_6, про його стан при поступленні до лікарні точно сказати не змогла та пояснила, що він поступив з четвертою стадією СНІД - інфекції. Спочатку він ходив до туалету своїми ногами, потім його стан погіршувався. Записи в медичній картці за 01, 02, 03, 04, 07, 08, 09, 10, 11, 14, 15 червня 2010 року зроблені нею особисто. Також в медичній карті є записи інших лікарів, у тому числі лікаря нарколога ОСОБА_14 На питання про стан здоровя ОСОБА_6 відповідав, просив «поставити його на ноги»- вилікувати, орієнтувався у часі. З 15.06.2010 року його став погіршився, в контакт не вступав.

В судовому засіданні від 19.04.2011 року свідок ОСОБА_15, медична сестра інфекційного відділення пояснила, що бачила хворого ОСОБА_6 01, 06, 11 червня 2010 року під час чергування згідно її записів, він був лежачим хворим, в контакт вступав, спілкувалася з ним в межах здійснення медичної допомоги. 14 числа відповідав, але тяжко.

Свідок ОСОБА_16, санітарка інфекційного відділення в судовому засіданні пояснила, що працювала добу 11 червня 2010 року та не запамятала ОСОБА_6, бачила його в основному лежачим.

Відповідно до ч.6 ст.147 ЦПК України. висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.

Згідно із ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Так, згідно висновку посмертної судово-психіатричної експертизи від 28 жовтня 2011 року №868, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент укладення шлюбу 11 червня 2010 року, виявляв ознаки глибокої астенії (F06.6 по МКБ-10) внаслідок тяжкого соматичного захворювання (термінальна стадія ВІЧ інфекції на фоні вираженої інтоксикації з проявами множинних хвороб, кахексії), тому не міг розуміти значення своїх дій і (або) керувати ними (а.с.247-257).

Також, згідно висновку повторної комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи від 30 березня 2012 року №292, зазначається, що в період укладення шлюбу 11 червня 2010 року ОСОБА_6 страждав психічним розладом у формі глибокої астенії, соматогенно обумовленої (органічно емоціонально лабільним (астенічним) розладом у звязку з ВІЧ - інфекцією F06.64 згідно міжнародної класифікації хвороб 10-го перегляду), при цьому порушення психічної діяльності, які у нього відмічалися, суттєво впливали на його здатність в інтересуючий суд період усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Однак суд критично оцінює висновки відповідних експертиз, оскільки вони суттєво суперечать їх мотивуючим частинам.

Так, згідно мотивуючої частини висновку посмертної судово-психіатричної експертизи від 28 жовтня 2011 року №868, зазначається, що самим інформативним та обєктивним джерелом інформації стану здоровя ОСОБА_6 в період укладання ним шлюбу 11 червня 2010 року, є історія хвороби №653/5993 ІБЛ на ВТ (а.с.253).

Згідно записів в історії хвороби, які викладені у висновку, зазначається, що: «ОСОБА_17 поступив на лікування 31.05.10 р. в 12.40 год. в тяжкому стані…». «…01.06.10р. скарги на слабкість, погане самопочуття, адинамічний, з трудом пересувається в ліжку, кахектичний. 02.06.10р. стан залишається тяжким, у свідомості, орієнтований. 03.06.10р. слабкість, кахектичний. 04.06.10р. стан здоровя хворого тяжкий, млявий, апетит знижений, адинамічний. 07.06.10р. стан хворого залишається тяжким, млявий, адинамічний, у свідомості, адекватний. 08.06.10р. лихоманить, стан без особливої динаміки. 09.06.10р. стан залишається тяжким, загальмований, говорить повільно, скаржиться на хиткість ходи, слабкість. 10.06.10р. стан хворого колишній, тяжкий, у свідомості, адекватний. 11.06.10р. (день укладення шлюбу) появилися набряки нижніх кінцівок, вільна рідина в животі, кричить від болю при огляді. 12.06.10р. стан тяжкий, адинамія, гипомимія, голос тихий, говорить коротко, виснажений. 12.06.10р. 20.30 год. стан тяжкий, виснажений. 14.06.10р. у свідомості, орієнтований у місці, часі, млявий, адинамічний, положення в ліжку пасивне, скаржиться на слабкість, біль у нижніх кінцівках. 14.06.10р. 22.20 год. стан тяжкий. 15.06.10р. стан з погіршенням, в контакт не входить, реагує на огляд і мову рухом очних яблук, положення в ліжку пасивне…» (а.с.253-254).

Аналогічні записи з історії хвороби викладені і у висновку повторної комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи від 30 березня 2012 року №292 (т.2, а.с.11-12).

Отже, у вказаних записах відсутня інформація щодо наявності у хворого ОСОБА_6 психотичних розладів (порушення психічної діяльності), які б суттєво впливали на його здатність усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, як у день укладення шлюбу, так і майже до його смерті до 15.06.10 року.

Крім того, комісією оцінено запис зав. ПНО від 14.06.10р., час огляду 15.45 (а.с.254-255), яка «…зроблена на окремому аркуші, вклеєна в історію хвороби…», згідно якої вказується на наявність у хворого ясного мислення, всебічно правильної орієнтації, здатності до підтримання речового контакту і відсутністю у нього психотичних розладів, однак прийнята до уваги комісією тільки в тій частині, яка відповідає наданій медичній документації і клініці перебігу хвороби ОСОБА_6

Також, згідно мотивуючої частини повторної комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи від 30 березня 2012 року №292 (т.2, а.с.15), вказано, що «…в наданих на дійсну експертизу матеріалах відсутні обєктивні дані про наявність у ОСОБА_6 в інтересуючий суд період виражених розладів психічної діяльності, які досягали ступеню недоумства, психотичного рівня, порушеної свідомості.

Також слід відмітити, що результат огляду завідуючого ПНО від 14.06.2010 року, тобто через 3 дня після інтересуючого суд періоду (в якому відсутній опис функції памяті, мислення, інтелекту, настрою, емоційно-вольової сфери, критичних здібностей), з вказівкою на наявність у хворого ясного мислення, всебічно правильної орієнтації, здатності до підтримання речового контакту і відсутністю у нього психотичних розладів, в цілому не суперечать вищенаведеному висновку…».

Також в мотивуючій частині відповідного висновку (т.2, а.с.15 зворотній бік), зазначається, що «… твердження позивачки ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_1 в позовній заяві в частині того, що у ОСОБА_6 в інтересуючий суд період мали місце розлади психічної діяльності в цілому узгоджуються з вище переліченими обєктивними даними стосовно психічного стану хворого і клінічними припущеннями про закономірності перебігу психопатологічних розладів, які були у нього. Однак, посилання цих осіб на те, що психічні порушення, які відмічалися у ОСОБА_6 в інтересуючий суд період, досягали вираженого ступеню, не узгоджуються з вищенаведеними обєктивними даними, які знайшли своє підтвердження в наданих матеріалах справи та медичної документації, відносно психічного стану хворого…».

Крім того, суд звертає увагу на показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_18, які, згідно мотивуючої частини висновку (т.2, а.с.15): «… в цілому узгоджуються з вище переліченими обєктивними даними і клінічними представленнями про закономірності протікання психопатичних розладів, які були у ОСОБА_6 в останній період його життя, і в свою чергу, підтверджують наведений вище висновок..»щодо відсутності в інтересуючий суд період виражених розладів його психічної діяльності, які досягали ступеню недоумства, психотичного рівня, порушеної свідомості. До аналогічного висновку суд приходить, проаналізувавши пояснення свідка ОСОБА_13

Крім того, суд бере до уваги, що пояснення свідків ОСОБА_11, ОСОБА_19, ОСОБА_20, згідно висновку експертизи, «.. не містять описання його (ОСОБА_6Г.) психічного стану…».

Також суд звертає увагу на те, що позивачі а ні в період проживання ОСОБА_6 із ОСОБА_2, а ні перед його смертю, а ні після його смерті не зверталися до суду із заявами про визнання ОСОБА_6 недієздатним (які свідчили б про його психічний розлад).

Таким чином, проаналізувавши відповідні висновки, зі змісту шлюбно-сімейних правовідносин, поняття шлюбу, а також положень СК України та вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, враховуючи тривалі стосунки подружжя до шлюбу, що підтверджується поясненнями сторін в судовому засіданні, що свідчить, про стійкий намір створити сімю, матеріалами справи (а.с.18-19), суд приходить до висновку, що правові підстави вважати цей шлюб недійсним з підстав, наведених позивачами відсутні.

Згідно із ч.6 ст.154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, у звязку із відмовою у задоволенні позову слід скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Іллічівського міського суду від 17 січня 2011 року у вигляді заборони видачі свідоцтв про право на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_6, який помер 15.06.2010 року (а.с.136-137) та скасувати забезпечення позову у вигляді арешту на спадкове майно після смерті ОСОБА_6, що складається з квартири АДРЕСА_1 та садового будинку, розташованого на земельній ділянці №654 садівничого кооперативу «Зоря»Молодіжненської сільської ради Овідідопольського району та заборони ОСОБА_7 розпорядження спадковим майном після смерті ОСОБА_6, накладених ухвалами Іллічівського міського суду Одеської області від 30 березня 2011 року (а.с.202) та від 07 липня 2011 року (а.с.231-232).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.24, 40, 41 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст.10, 11, 60, 88, 147, 209, 212, 213 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, зареєстрованого 11 червня 2010 року свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД №121415 відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №175 - відмовити у повному обсязі.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Іллічівського міського суду від 17 січня 2011 року у вигляді заборони видачі свідоцтв про право на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_6, який помер 15.06.2010 року.

Скасувати забезпечення позову у вигляді арешту на спадкове майно після смерті ОСОБА_6, що складається з квартири АДРЕСА_1 та садового будинку, розташованого на земельній ділянці №654 садівничого кооперативу «Зоря»Молодіжненської сільської ради Овідідопольського району та заборони ОСОБА_7 розпорядження спадковим майном після смерті ОСОБА_6, накладених ухвалами Іллічівського міського суду Одеської області від 30 березня 2011 року та від 07 липня 2011 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя М.І.Петрюченко