Справа № 2/1508/211/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2012 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Ткачук О.Л.,

при секретарі Козачінській Л.Г.,

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3.

відповідача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика Михайлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння, стягнення плати за незаконне користування майновими паями та моральної шкоди

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння, стягнення плати за незаконне користування майновими паями та моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що їм належать майнові паї у вартісному розмірі пайового фонду КСП „Іскра" Великомихайлівського району Одеської області, а саме: 1773 грн. у ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД № 504, виданого 29 вересня 2004 року Полезненською сільською радою; 6759 грн. у ОСОБА_3, після смерті батька ОСОБА_6, на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат)серії ОД № 503, виданого 01 листопада 2011 року Полезненською сільською радою. Товариство з обмеженою відповідальністю „Іскра" було утворене шляхом перетворення КСП в однойменне товариство з обмеженою відповідальністю, є правонаступником колишнього КСП і йому перейшло все майно КСП, у тому числі і майно пайового фонду, яке підлягало поділу між членами КСП відповідно до розміру належних їм майнових паїв. ТОВ «Іскра» передало майно (кормоцех, трактор ТГ-150Г, корови) загальною вартістю 115294 грн., згідно акта приймання-передачі цього майна відповідачеві ОСОБА_4, що підтверджено рішенням Великомихайлівського районного суду від 25 грудня 2009 року №2-17. Згідно акта вказане майно було передане ОСОБА_4 від групи співвласників у кількості 26 чоловік, серед яких зазначені також позивачка ОСОБА_1 і померлий ОСОБА_6 Позивачі зазначили, що відповідач фактично з 2005 року незаконно користується належним їм майном без укладення договору оренди і без обов'язкової орендної плати у розмірі 1% від вартості майна за рік. На підставі вищевикладеного вважають що заборгованість відповідача перед ними зі сплати орендної плати з урахуванням інфляції за вказаний період становить: ОСОБА_1 - на загальну суму 197,38 грн.: ОСОБА_3 на загальну суму 753,82 грн. Окрім матеріальної шкоди їм було завдано і моральну шкоду неправомірними діями відповідача ОСОБА_4, оскільки зазначили що вони являються людьми похилого віку та на протязі семи років зазнають душевних страждань, так як їм було порушено нормальний спосіб життя, оскільки були змушені докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав в різних інстанціях, що не могло не вплинути на стан їх здоров'я. Тому просять стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 плату за незаконне користування майновим паєм в сумі 197,38 грн. і моральну шкоду в сумі 20000 грн. та на користь ОСОБА_3 плату за незаконне користування майновим паєм в сумі 753,82 грн. і моральну шкоду в сумі 20000 грн., а також витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 майновий пай - індивідуально визначене майно в натурі або в грошовій формі, на користь ОСОБА_1 в сумі 1773 грн. та користь ОСОБА_3 в сумі 6759 грн.

Позивач ОСОБА_3, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в них.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, у судовому засіданні посилаючись на норми ст.ст. 1212, 1214 ЦК України просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач в своїх письмових запереченнях проти позову зазначив, що ні він, нін інші громадяни співвласники вказане майно у акті прийому-предачі не отримали і договір оренди зі співвласниками він не укладав і майном не користувався. Однак, у судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 вказав, що корови він отримав та розподілив між співвласниками, що підтверджується наданою ним платіжною відомістю. Що стосується трактора, то він зазначив, що трактор перебуває на зберіганні у його друзів, а в пристрой ці до кормоцеху знаходяться його речі.

Представник відповідача не визнав позовних вимог та в своїх запереченнях проти позову і в судовому засіданні зазначив, що при передачі майна групі співвласників не було дотримано всіх норм і правил встановлених законом. Немає жодного документа, який підтверджував, що майно зазначене в акті-прийому передачі було прийняте особисто відповідачем ОСОБА_4, так і відсутній договір оренди вказаного майна, що в свою чергу виключає вимоги позивачів про стягнення орендної плати за користування майном на підставі договірних відносин так і моральної шкоди.

Суд, вислухавши пояснення та доводи сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із змісту пояснень та матеріалів справи, згідно свідоцтва серії ОД № 503 від 29.09.2004 року про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) виданого Полезненською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області, ОСОБА_6 належить майновий пай вартістю 6759 грн., або 0,16 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства ТОВ «Іскра».

Згідно матеріалів справи ОСОБА_6 помер 28 жовтня 2004 року. Його майнові права на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11.03.2005 року державним нотаріусом Великомихайлівської державної нотаріальної контори Одеської області за номером 64/05, зареєстровано в реєстрі за №2-422, перейшли до позивачки ОСОБА_3.

Як слідує із свідоцтва серії ОД № 504 від 29.09.2004 року про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) виданого Полезненською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області, ОСОБА_1 належить майновий пай вартістю 1773 грн., або 0,04 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства ТОВ «Іскра».

Відповідно до акту прийому-передачі ТОВ «Іскра»передало групі співвласників у кількості 26 чоловік майно (згідно переліку кормоцех, трактор Т-150Г, 8 голів корів) серед яких зазначені зокрема, позивачка ОСОБА_1, померлий ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_4

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3, звертались з позовом до ТОВ «Іскра»про стягнення орендної плати, інфляційних збитків та майнового паю. Однак, рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 25.12.2009 року в позові було відмовлено, у звязку з тим, що ТОВ «Іскра»у 2005 році передало майно в спільну часткову власність групі співвласників у кількості 26 чоловік. Дане рішення було залишене без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 31.03.2010 року.

Статтею 358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Як встановлено в судовому засіданні, що підтвердили свідки ОСОБА_7, , ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, відповідач ОСОБА_4 без укладання договору оренди майна з іншими співвласниками тобто без достатньої правової підстави отримав майно, яке зазначено в переліку до акту прийому-передачі.

Так і свідок ОСОБА_12А, голова ТОВ «Іскра»в судовому засіданні пояснив що у 2005 році, до нього звернувся ОСОБА_4 від імені пайовиків (групи співвласників) та зазначив, що група пайовиків бажає отримати майновий пай в натурі. На що він запропонував ОСОБА_4 зібрати підписи пайовиків, інтереси яких він представляє. Через деякий час, ОСОБА_4 надав йому акт прийому передачі майнових паїв для спільного використання, на підставі якого він передав ОСОБА_4 кормоцех, трактор Т-150Г та 8 корів.

Ст.316 ЦК України визначено, правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності визначено ст.317 ЦК України - власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином матеріали справи свідчать, що позивачі не в змозі використати належне їм на праві власності майно у відповідності до ст.319 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_4 володіє правом користування спільним рухомим та нерухомим майном без достатньої правової підстави, чим порушив норми ст.41 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до вимог ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до статей 1212, 1213 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Враховуючи, що відповідач розпорядився незаконно-придбаним майном, суд вважає необхідним стягнути з нього вартість цього майна, за вирахуванням сплаченої в рахунок майнового паю на підставі відомості 123,58 грн та 471,10 грн . ОСОБА_1, ОСОБА_3, відповідно.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.1214 ЦПК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов'язана повернути доходи.

Тому враховуючи ст.2 Указу Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» від 29.01.2001 року № 62/2001, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів доходи які він отримав від безпідставного та безоплатного користування майном ОСОБА_1, ОСОБА_3 за 2005 -2011 роки.

За вказаний період заборгованість відповідача перед позивачами зі сплати орендної плати становить: ОСОБА_1 - за 2005-2011 роки 124,11 грн. (17,73 х 7 років);

ОСОБА_3 - за 2005-2011 роки 473,13 грн. (67,59 х 7 років).

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекси інфляції за вказаний період становили:

2005 рік - 110,3%, 2006 рік - 111,6%, 2007 рік - 116,6%, 2008 рік - 122,3%, 2009 рік - 112,3%, 2010 рік - 109,1%, 2011 рік - 104,6% .

З урахуванням вказаних індексів інфляції, розмір належної за договором орендної плати мав би становити по вищезазначеним рокам у ОСОБА_1 на загальну суму - 197,38 грн., у ОСОБА_3 на загальну суму 753,82 грн.

Небажання ОСОБА_4 врегулювати спірні питання, щодо отримання грошових коштів за, використання майна та отримання грошових коштів повної вартості майнових паїв які знаходяться в розпорядженні відповідача завдавали позивачам особливих моральних та психологічних страждань.

Ці підстави надають право позивачам на відшкодування моральної шкоди.

Так, в ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода складається з душевних страждань, що відчуває фізична особа у звязку з знищенням чи пошкодженням його майна, а так само і з порушенням його майнових та немайнових прав.

Матеріалами судового розгляду підтверджено, що протягом всього терміну користування майном, позивачі не отримували коштів за використання рухомого та нерухомого майна. За цих умов позивачі відчували свою безпорадність від дій відповідача

Суд приходить до переконання, що відповідач ОСОБА_4 створюючи своєю поведінкою зневагу до позивачів (ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1), за можливе розцінювати його дії як такі, що завдали позивачам глибоких душевних , моральних страждань та психологічних переживань.

Суд приходить до висновку ,що такі винні дії відповідача спричиняли глибокі душевні страждання та моральну шкоду яку відповідач зобовязаний відшкодувати як моральну шкоду у розмірі 1000 грн. кожному позивачу.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_4О, слід стягнути понесені позивачами і документально підтверджені судові витрати в сумі 275,13 грн. на користь ОСОБА_3 та сумі 219,61 грн. на користь ОСОБА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 358, 386, 1212-1215 ЦК України, ст.ст.10,11,208- 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду на користь ОСОБА_3 у розмірі 6287,90 грн та на користь ОСОБА_1 у розмірі 1649, 42 грн, вартості їх майнових паїв.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 197, 38 грн, як дохід, отриманий від безпідставного та безоплатного користування майном.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 753, 82 грн, як дохід, отриманий від безпідставного та безоплатного користування майном.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в сумі 275,13 грн. на користь ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в сумі 219,61 грн. на користь ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Великомихайлівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л. Ткачук

Повне рішення виготовлено 02 листопада 2012 року.

Суддя О.Л. Ткачук