Справа № 2607/419/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2012 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Захарчук С. С. ,

при секретарі Власенко Л. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Зазначав, що 3 лютого 2007 року між ним та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, просив розірвати шлюб.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив шлюбу розірвати.

Відповідач та її представник у судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечили, просили в позові відмовити, посилаючись на доцільність збереження шлюбу.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 3 лютого 2007 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 3 лютого 2007 року серії І-ГЮ № 021049, актовий запис № 129, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції (а.с. 7).

Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження від 3 липня 2007 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 8).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку для примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29 березня 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було призначено строк для примирення до 1 липня 2012 року (а.с. 29).

Примирення сторони не досягли.

Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися з грудня 2010 року.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дитини, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Керуючись ст.ст. 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зазначеною у свідоцтві про шлюб як ОСОБА_4, зареєстрований 3 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 129 розірвати.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_5