АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Провадження № 22ц/2090/5364/2012
Справа № 2034/2-4607/11
Головуючий 1 інстанції
Категорія: розподіл майна подружжя
Доповідач Бездітко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2012 року Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді-ОСОБА_2,
суддів колегії-ОСОБА_3, ОСОБА_4,
при секретарі-ОСОБА_5, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_6

на рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 червня 2012 року по справі за позовом
ОСОБА_7
доОСОБА_6
пророзподіл майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про розподіл майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що за час шлюбу з відповідачкою подружжям було набуто спільне майно, а саме: двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач просить розподілити майно, а саме житлову квартиру АДРЕСА_2 між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у рівних частинах. Визнати за ОСОБА_7 у порядку розподілу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 та вселити його в зазначену квартиру. Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 774 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 гривень.

У суді першої інстанції представник позивача ОСОБА_7М - ОСОБА_8 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, надав пояснення відповідно до викладених у позові вимог.

Відповідач ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_9 заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що кредитні кошти на які була куплена квартира АДРЕСА_2 віддавали батьки ОСОБА_6, тому спірна квартира повинна повністю належати відповідачу.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 25 червня 2012 року задоволено позов ОСОБА_7 Визнано за ОСОБА_7 у порядку розподілу майна подружжя право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3. Вселено ОСОБА_7 у квартиру АДРЕСА_4.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 червня 2012 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції при прийнятті рішення по справі проігнорував п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України, тим самим порушив вимоги ст. 212 ЦПК України щодо всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів. Судом першої інстанції не враховано, що погашення заборгованості за кредитним договором здійснювали батьки відповідачки, що підтверджується поясненнями свідків. Позивач використав своє право на власний розсуд розподілити спільно нажито майно у шлюбі, шляхом вивезення майна з квартири на загальну суму 32000 грн.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

П. 3 ч. 1 ст. 57 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судовим розглядом та матеріалами справи встановлено наступне.

10 лютого 2001 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_10) уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-БП № 048151, виданого 10 лютого 2001 року міським відділом реєстрації актів громадського стану Харківського обласного управління юстиції. У шлюбі сторони знаходились до 2012 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 08 квітня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_11, реєстраційний № 929, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 відчудили, а ОСОБА_6 прийняла у власність квартиру АДРЕСА_3.

З умов кредитного договору № 40-05/ХІЦ від 08 квітня 2005 року вбачається, що для придбання спірної квартири АКІБ «УкрСиббанк»було надано ОСОБА_6 кредит в іноземній валюті в розмірі 8500 доларів США.

Додатковою угодою № 01 до кредитного договору № 40-05/ХІЦ від 08 квітня 2005 року передбачено, що у забезпечення виконання зобовязань позичальника за договором банком прийнята порука ОСОБА_7, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та іпотека нерухомого майна.

Сплату за кредитом здійснювала відповідач, про що свідчать відповідні приходні касові ордери (а.с. 22- 30).

З довідки КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 725 від 02 вересня 2011 року вбачається, що спірна квартира зареєстрована за ОСОБА_6 згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХРНО ОСОБА_11 08 квітня 2005 року, реєстраційний № 929.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7 районний суд керувався нормами ст. ст. 57, 60 СК України та виходив з того, що на час купівлі спірної квартири ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебували у шлюбі, домовленості між сторонами про поділ майна не було. Відповідачка чинить перешкоди у користуванні позивачем Ѕ частиною спірної квартири, у звязку з чим судом першої інстанції вселено ОСОБА_7 у двокімнатну квартиру АДРЕСА_5.

Такі висновки рішення суду підтверджені дослідженими з додержанням вимог цивільно-процесуального закону доказами, яким дана належна оцінка у сукупності з обставинами справи.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції при постановленні судового рішення не враховані вимоги п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України не ґрунтуються на матеріалах справи, висновки прийнятого судом рішення не спростовують. Ці доводи повторюють позовні вимоги і були досліджені та оцінені судом першої інстанції. Під час розгляду справи у суді першої інстанції та в Апеляційному суді Харківської області відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу підтверджуючого, що набуття спірної квартири ОСОБА_6 здійснювалось за рахунок особистих коштів чи коштів отриманих у дар від батьків. Факт, що ОСОБА_15 та ОСОБА_16 були поручителями за кредитним договором, не є належним та допустимим доказом підтверджуючим, що спірна квартира була придбана за їх кошти. Сплату за кредитом здійснювала відповідач, про що свідчать відповідні приходні касові ордери (а.с. 22- 30).

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не заслухав пояснення свідків, чим позбавив відповідача права на судовий захист, висновків суду першої інстанції не спростовують. Не може стверджуватись показаннями свідків наявність правовідносин, що виникають з правочинів, для яких законом установлено письмову форму. Відповідно до ст. 57 ЦПК України такими доказами, зокрема, можуть бути письмові докази (різного роду документи, акти, листування службового або особистого характеру) і речові докази (зокрема звуко- та відеозаписи), висновки експертів, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. В матеріалах цивільної справи такі докази відсутні і до суду апеляційної інстанції вони також не надані. В матеріалах справи відсутні докази підтверджуючи, що спірна квартира була придбана за рахунок особистих коштів відповідачки чи грошових коштів наданих ОСОБА_15 та ОСОБА_16

Доводи апеляційної скарги, що з відповідачкою проживають малолітні діти, у звязку з чим відсутні підстави для визнання за позивачем Ѕ частини спірної квартири повторюють доводи заперечень на позовну заяву, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.

Доводи апеляційної скарги, що позивач самовільно здійснив поділ майна шляхом вивезення майна на суму 32 тис. грн. судовою колегією не приймаються, оскільки не були предметом судового розгляду у суді першої інстанції. Позивач не позбавлена можливості звернутись до суду з відповідним позовом щодо поділу майна подружжя відповідно до вимог ст. 60 СК України.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про постановлення районним судом рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у відповідності з обставинами справи, наданими сторонами доказами та, відповідно, про відсутність підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 20 днів з моменту набрання ухвалою законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді колегії