АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 8-ц/1690/10/2012 Номер провадження 8-ц/1690/10/2012 Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Хіль Л.М., суддів: Мартєва С.Ю., Чічіля В.А.

за участю секретаря : Колодюк О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава заяву ОСОБА_2

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області від ЗО квітня 2002 року

у справі за скаргою ОСОБА_2 на неправомірні дії посадових осіб- лікаря психіатра Полтавської ЦРЛ, головного лікаря Полтавської ЦРЛ та начальника Полтавського обласного управління охорони здоров,я

ВСТАНОВИЛА:

7 липня 2011 року ОСОБА_2 24 лютого 2012 року звернувся до апеляційного суду Полтавської області з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами

цивільних справ ап<

Полтавської області від:г^Оіоіітня/.2002. року7 в якій нововиявленими^бптавшашР вказує обставини, що

ОСОБА_2 проти України за заяво:

39229/03, а саме що Європейським'-судом встановлено порушення ст. 8: стосовно нього у зв,язку з тим, що спосіб у який 15 червня 2001 року його, було: піддано психіатричному огляду та діогнастовано психічний розлад не відповідає закону та порушено пЛ ст.6 Конвенції стосовно нього - під час розгляду справи апеляційним судом Полтавської області не було дотримано рівності сторін. Прохав скасувати рішення колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області від 30 квітня 2002 року та залишити в силі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 6 липня 2002 року.

Колегія суддів, перевіривши матеріали цивільної справи, аналізуючи рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня 2011 року по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_2 проти України за заявою № 39229/03 в межах поданої заяви та заявлених ОСОБА_2 вимог, заслухавши пояснення ОСОБА_2, його представників, ОСОБА_3 ; М.М., прийшла до' висновку, що заява ОСОБА_2 не підлягає задоволенню та виходить з наступного.

ао° уЗгідно ст. 36Гч,ЦПК ,аУкраїни, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв,язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв,язку з нововиявленими обставинами є :

1)істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;-

2)встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необгрунтованого рішення;

3)скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4)встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Колегією суддів встановлені наступні фактичні обставини.

ОСОБА_2 в серпні 2001 року звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з скаргою на неправомірні дії посадових осіб- лікаря психіатра Полтавської ОСОБА_3, головного лікаря Полтавської ЦРЛ ОСОБА_4 та начальника Полтавського обласного управління охорони здоров,я ОСОБА_5

В скарзі посилався на те, що лікар- психіатр ОСОБА_3 незаконно здійснив його огляд за місцем проживання та встановив неправдивий діагноз стосовно його стану здоров,я. Головний лікар ЦРЛ не перевіривши встановлений йому діагноз, на запит Полтавського районного суду направив лист та вказав його. Будучи незгідним з встановленим діагнозом, він звертався до Полтавського обласного управління здоров,я та ЗО липня 2001 року на його адресу була направлена відповідь за підписом начальника обласного управління охорони здоров,я Полтавської ОДА ОСОБА_5, яка підтверджувала встановлений йому діагноз та було вказано, що порушень чинного законодавства з боку лікарів, що його оглядали не встановлено. ................

сазатшх посадових осіб нез

го районного суду м;Полтави ,-БІдДбЗШютого 2002 року золена - та визнано дії лікаря- ^ясшШГШїІШцМДвської Т ТДЛ вного лікаря цієї ж лікарні 7 каченкд"^-Н. ВГ^з приводу визначення лікарського "діагнозу ОСОБА_2 згідно направленої відповіді на адресу Полтавського- районного суду від 18.06.2001р. за № 649 незаконними та зобов,язано начальника управління охорони здоров,я Полтавської ОДА скасувати висновки, викладені в листі на ім,я ОСОБА_2 від 30.07.2001р. № 2809.

Вказане вище рішення суду було оскаржено ОСОБА_3

Ухвалою колегії суддів судової1 палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області від 30 квітня 2002 року апеляційну скаргу задоволено- рішення Октябрського районного суду від 6 лютого 2002 року скасовано, в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

........Рішення колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду

Полтавської області від 30 квітня 2002 року було оскаржено ОСОБА_2

Ухвалою пколегїї суддів судової палати з цивільних справ Верховного Суду України .від, 231ЧІ.травня, 2003 року, в задоволенні касаційної скарги ОСОБА_2

відмовлено.

, ( Федоров, <В.ІУ та і його дружина ОСОБА_6 звернулися до Європейського Суду з прав людини, посилаючись як свідчить текст рішення , на жорстоке ставлення, З ; боку: (МІЛІЦІЇ, що ефективний розгляд їх скарг не було проведено. Крім того Федоров , В.Г. і:вказував, ; що він незаконно був підданий психіатричному освідуванню та йому був встановлений діагноз « психічний розлад», що він був позбавлений справедливого судового розгляду під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

За рішенням Європейського Суду з прав людини від 7 липня 2011 року постановлено , що була порушена стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( Заборона катування ) відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_6 як в матеріальному так і процесуальному аспектах, була порушена стаття 8 ( Право на повагу до приватного і сімейного життя) відносно ОСОБА_2, маються порушення статті 6 параграф 1 ( Право на справедливий суд) в зв,язку з відсутністю ОСОБА_2 під час розгляду справи в апеляційному суді та стягнуто відповідно до статті 44 параграф 2 ( Остаточні рішення у справі) з держави Україна на користь ОСОБА_2 в рахунок компенсації нематеріальної шкоди в національній валюті України по курсу на день виплати 15 000 євро та на користь ОСОБА_6 2 000 євро з оплатою податків, що можуть бути нараховані на вказані суми.

Вище вказане рішення Європейського суду з прав людини набуло статусу остаточного 7 жовтня 2011 року.

Як свідчить текст рішення Європейського суду розглядалися обставини з якими були незгідні заявники ОСОБА_2 та ОСОБА_6, та які були за заявою ОСОБА_2 предметом розгляду в суді апеляційної інстанції при винесенні рішення від 30 квітня 2002 року.

Колегія суддів вважає, що сам факт наявності рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня 2011 року у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_2 проти України, що надане заявником не може розцінюватися як нововиявлена обставина, що є підставою для перегляду рішення колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області від 30 квітня 2002 року та його скасування відповідно до вимог ст. 361 ЦПК України.

365 ЦПК України,: ко

-УХ ВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_7 про перегляд рішення Апеляційного суду Полтавської області від 30 квітня 2002 року за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгяду цивільних та кримінальних справ.

Судді: