АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 22-ц/491/1032/12 Головуючий в 1-й інстанції
Категорія 24 (П) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

28 березня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Турік В.П.

суддів - Митрофанової Л.В., Зубакової В.П.

при секретарі: Євтодій К.С.

за участю: представника заявника ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворіжгаз» - ОСОБА_3,

боржника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворіжгаз» на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2012 року про відмову у прийнятті заяви ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворіжгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за спожитий природний газ, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2012 року відмовлено ПАТ «Криворіжгаз» у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за спожитий природний газ.

В апеляційній скарзі заявник ПАТ «Криворіжгаз» ставить питання про скасування ухвали судді та направлення справи на розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, оскільки ч.2 ст. 267 ЦК України передбачено, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Крім того, суддею не враховано положення ст. 105 ЦПК України, відповідно до якої боржник може подати заяву про скасування судового наказу, якщо вважає, що вимоги заявника є необґрунтованими.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Криворіжгаз» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суддя першої інстанції керувався п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України й виходив з того, що із заяви та поданих документів вбачається спір про право, оскільки заявник просить суд стягнути з боржника на свою користь заборгованість за спожитий природний газ за період, що виходить за межі загальних строків позовної давності.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суддя першої інстанції керувався п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України й виходив з того, що із заяви та поданих документів вбачається спір про право, оскільки заявник просить суд стягнути з боржника на свою користь заборгованість за спожитий природний газ за період, що виходить за межі загальних строків позовної давності.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком судді першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у п. 13 Постанови «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг або інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Разом з тим, наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Зокрема, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає, або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, тому така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України) (п.9 вищевказаного Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ).

Звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_4 заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.10.1999 року по 01.10.2011 року в сумі 4550,18 грн., нарахованих на суму заборгованості індексу інфляції та 3% річних, ПАТ «Криворіжгаз» надав документи, що підтверджують фактичне надання та отримання послуг з газопостачання, а також розрахунок заборгованості.

Із доданих документів не вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником, що вказує на відсутність спору про право й відповідно відсутність у судді підстав, передбачених п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України, для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Посилання судді першої інстанції на наявність спору про право, оскільки заявник пропустив строк позовної давності по предявленню вимоги щодо стягнення заборгованості колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вказана норма застосовується лише в разі відповідної заяви боржника і не може бути підставою для відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Крім того, не враховано суддею першої інстанції можливість перегляду судового наказу за заявою боржника, поданої в порядку ст. 105 ЦПК України, в якій останній має право викласти свої заперечення проти вимог стягувача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суддя першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову в прийнятті заяви про скасування судового наказу, а тому постановлена ним ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства «Криворіжгаз» - задовольнити.

Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2012 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття заяви про видачу судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: