РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1707/640/2012

22 серпня 2012 року

Зарічненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді - Снітчук Р.М.

при секретарі - Корольковій М.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Зарічне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства АЕС Рівнеобленерго про стягнення шкоди, заподіяної майну споживача,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ АЕС Рівнеобленергопро стягнення матеріальної шкоди в розмірі 690 грн. та моральної 1000 грн., завданої порушенням її прав як споживача електроенергії.

В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що 22 грудня 2009 року близько 20 год. за місцем її постійного проживання, що по вул.Ватутіна,16 в смт.Зарічне внаслідок перенапруги в електромережі було пошкоджено належний їй персональний компютер . Згідно акту комісії Зарічненської дільниці ЗАТ Ей-І-Ес Рівнеенерго від 25.12.2009 року при обстеженні побутової електротехніки зовнішніх ознак пошкоджень вказаного комп`ютера не виявлено, але він не працює. Вартість його ремонту згідно товарного чеку від 05.01.2010 року складає 690 грн. З висновку фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, який проводив ремонт цього комп`ютера, від 05.01.2010 року вбачається, що ймовірна причина виходу його з ладу різке перевищення допустимої напруги в мережі живлення. Вважає, що відповідач порушив свої зобов`язанн за договором і між подією перенапруги в електромережі, яка сталась з вини енергопостачальника, та завданою їй, як споживачу електроенергії, матеріальної шкоди існує прямий причинно-наслідковий зв`язок. Крім матеріальної шкоди, яку відповідач протягом двох років відмовляється відшкодувати, їй завдано також моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Крім того, пояснила, що договір про користування електричною енергією між нею та відповідачем було укладено 11.03.2010 року. До того часу діяв договір про користування електричною енергією від 29.12.2006 року, укладений між її чоловіком ОСОБА_4 та ЗАТ Ей-І-Ес Рівнеенерго. Вказує також, що акт-претензія належним чином складений не був з вини представників відповідача, які проводили обстеження її побутової техніки та виявились некомпетентними в питаннях належного оформлення вказаного акту. Зазначила, що параметри якості електроенергії ними не вимірювались, внутрішня електропроводка в її житловому будинку заземлюючим нульовим проводом обладнана не була.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити за недоведеністю заявлених позовних вимог.

В обґрунтування заперечень проти позову покликається на те, що згідно п.1.2 Правил користування електричною електроенергією, затверджених постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996р. межею балансової належності електричної мережі є точка розподілу елементів електричної мережі між власниками установок за ознаками права власності або повного господарського відання, тобто перехід права власності на електричну енергію встановлений на межі балансової належності електричної мережі. Межа розподілу експлуатаційної відповідальності встановлена на ізоляторах опори при кабельному підводі до будинку позивача, що зазначено договором про користування електричною енергією. Відповідальність за власні електромережі, а також за якість електроенергії в них несе споживач.

Крім того, вказує, що у порушення п.42 Правил користування електричною енергією для населення споживачем не забезпечено належний технічний стан та безпечна експлуатація своїх електроустановок та побутових електроприладів, внутрішня електропроводка позивача не обладнана заземлюючим нульовим проводом.

Також зазначив, що доказів вини відповідача у порушенні ним своїх зобов`язань за договором позивачем не надано. Нею не дотримано порядку оформлення акта-претензії щодо порушень умов постачання електроенергії відповідно до п.49-52 Правил користування електричною енергією № 1357. Відсутні докази у підтвердження термінів, видів, показників порушень, допущених відповідачем. Висновок приватного підприємця ОСОБА_3, який проводив ремонт комп`ютера позивача щодо причин виходу його з ладу не є належним доказом у справі. Також вважає, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди в порядку, передбаченому Законом України Про захист прав споживачів, які згідно п.5 ст.4 цього Закону мають право на відшкодування моральної шкоди (немайнової), заподіяної небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією, у випадках передбачених законом.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача ОСОБА_5 та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення.

Встановлено та не оспорюється сторонами, що в будинок позивача подачу електроенергії здійснює відповідач.

11 березня 2010 року між ОСОБА_1 та Зарічненською дільницею ЗАТ Ей-І-Ес Рівнеенерго був укладений договір про користування електричною енергією.

Згідно акту від 25 грудня 2009 року комісією Зарічненської дільниці ЗАТ Ей-І-Ес Рівнеенерго за зверненням ОСОБА_1 від 23 грудня 2009 року обстежено належну їй побутову техніку і при огляді комп`ютера та радіотелефона lips зовнішніх ознак пошкодження не виявлено, проте вони не працюють.

Відповідно до вимог ст.714 ЦК України, ст.24 Закону України Про електроенергетику, п. п. 37, 41, 43, 46 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач має право на отримання електроенергії, якісні характеристики якої визначені державними стандартами, та на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок порушення його прав, а енергопостачальник зобов`язаний забезпечувати надійне та безперервне постачання електричної енергії згідно з умовами договору, а у випадку порушення умов договору, зокрема, в разі відпуску електроенергії, параметри якості якої знаходяться поза межами показників, зазначених у договорі, чи надання послуг, що за якістю не відповідають вимогам нормативно-технічних документів, несе відповідальність згідно із законодавством та договором, у тому числі й за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, у розмірі й порядку, визначених законодавством.

Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31 липня 1996 року № 28, у редакції постанови НКРЕ від 22 серпня 2002 року № 928, визначено, що межа експлуатаційної відповідальності точка розподілу електричної мережі за ознакою зобов`язань з експлуатації тих чи інших ділянок або елементів, установлюється за згодою сторін. При відсутності такої згоди (договору) межа експлуатаційної відповідальності збігається з межею балансової належності точкою розподілу елементів електричної мережі між власниками електроустановок за ознаками права власності або повного господарського відання.

Згідно п.п.2 п.2.4 Правил користування електричною енергією № 28 від 31.07.1996р. межа експлуатаційної відповідальності між споживачем фізичною особою та власником електричних мереж за технічний стан і обслуговування суміжних електроустановок для індивідуальних будинків установлюється у точці кріплення проводів лінії електропередачі до перших ізоляторів на будівлі чи на трубостояку (при повітряному вводі), або на наконечниках кабелю живлення чи ізольованого проводу на ввідному пристрої будівлі, чи на вхідних клемах розрахункового засобу обліку (при кабельному вводі).

Судом встановлено, що згідно договорів про користування електричною енергією від 11.03.2010 року та 29.12.2006 року за адресою об`єкта споживача індивідуальний житловий будинок № 16 по вул.Ватутіна в смт.Зарічне, на які покликається позивач, межа розподілу експлуатаційної відповідальності встановлюється на ізоляторах опори при кабельному підводі, та в цій точці відбувається перехід права власності на електроенергію споживачу, який і несе відповідальність за власні електромережі згідно п.2 Правил користування електричною енергією № 28 від 31.07.1996р.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що позивачем не дотримано порядку оформлення порушення умов постачання електроенергії енергопостачальною організацією, передбаченого п.49-52 Правил користування електричною енергією для населення № 1357. Зокрема, акт-претензія споживача, в якому зазначаються терміни, види, відхилення показників з надання послуг не складався та заміри параметрів якості електричної енергії не проводились.

Покликання позивача на те, що акт-претензія у встановленому порядку та формі не складався у зв`язку з некомпетентністю працівників Зарічненської дільниці ЗАТ Ей-І-Ес Рівнеенергоне заслуговують на увагу.

Суд також не може взяти до уваги як доказ вини відповідача висновок фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 від 05.01.2010 року про те, що ймовірна причина виходу з ладу системного блоку комп`ютера - різке перевищення допустимої напруги в мережі живлення, оскільки, останній не є експертом і проведення такого дослідження не стосується сфери його спеціальних знань.

За таких обставин суд приходить до висновку, що достатніх доказів порушення енергопостачальником умов договору і постачання електроенергії неналежної якості, параметри якої не відповідають нормативно-технічним вимогам, наявності його вини в заподіянні шкоди майну позивача та наявності причинного зв`язку між діями енергопостачальної організації щодо постачання електроенергії неналежної якості й поломкою комп`ютера позивача останньою не надано та правові підстави для відшкодування завданої їй майнової шкоди відсутні.

Не підлягає також до задоволення вимога позивача в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки немає підстав для застосування до даного спору положень п.5 ст.4 Закону України Про захист прав споживачів.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, ст.610, 611, 614, 714 ЦК України, ст.24 Закону України Про електроенергетику, ст.4 Закону України Про захист прав споживачів, Правилами користування електричною енергією для населення від 26.07.1999р. № 1357, Правилами користування електричною енергією від 31.07.1996р. № 28, суд

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства АЕС Рівнеобленерго про стягнення шкоди, заподіяної майну споживача відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі скарги через Зарічненський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення,

можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Снітчук Р.М.