АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/491/70/12Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 (1) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

«24» січня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Митрофанової Л.В.

суддів - Соколан Н.О., Михайлів Л.В.

при секретарі - Бондаренко І.В.

за участю: представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 березня 2011 року за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання зміни ставки за користування кредитом недійсною, розірвання кредитного договору, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2010 року ОСОБА_3 звернувся із вище вказаним позовом і в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24 травня 2007 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» (надалі Банк) був укладений кредитний договір, згідно якого Банк надав йому 5 тис. доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% річних та щомісячним платежем в сумі 62,07 доларів США.

В листопаді 2008 року Банк в односторонньому порядку змінив відсоткову ставку за користування кредитом не повідомивши його, про що йому стало відомо лише у 2009 році.

Вважає дії відповідача стосовно зміни відсоткової ставки протиправними, а тому просив суд визнати зміну ПАТ КБ «Приватбанк» розміру відсотків за користування кредитом до 14,4% недійсною та розірвати кредитний договір від 24.05.2007р.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 березня 2011 року ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог з огляду на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права. Зокрема, суд помилково прийшов до висновку про його згоду стосовно підвищення відсоткової ставки у звязку із продовженням сплати ним кредиту та належне повідомлення позивача про зміну ставки; не врахував положення п.2.3.1 кредитного договору, який визначає обовязок Банку протягом 7 днів з моменту вступу в дію нової відсоткової ставки здійснити повідомлення позичальника.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Задовольняючи позов ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що кредитний договір був укладений н розсуд кредитодавця і позичальника, та за його умовами сторони взяли на себе певні зобов,язання, погодили порядок вирішення окремих питань, в тому числі щодо підвищення процентної ставки, дострокового розірвання договору.

Із зазначеним висновком суду погоджується колегія виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативні акти не мають зворотньої дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відпвоідальність особи.

10 січня 2009 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку.

Зазначеним договором доповнено ЦК України статтею 1065-1 Проценти за кредитним договором, відповідно до ч.2 та 3 якої встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

З урахуванням вимог ч.1 ст. 58 Конституції України, а саме принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, всі рішення банку у будь-якій формі (постанова, рішення, інформаційний лист) щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку після 10 січня 2009 року є неправомірними.

Відповідно до п.3.5 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007р. №168, банки мають право змінювати процентну ставку за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість ресурсів банку. Однією з таких підстав є підвищення облікової ставки Національного банку України та нестабільності курсової політики.

Крім того, у договорі про надання кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки НБК або в інших випадках.

Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 4 травня 2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач надав йому кредитні кошти в сумі 5000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% річних та щомісячним платежем в сумі 62,07 доларів США. та із строком до 22.05.2037р. (а.с. 10).

На підставі ст. 651 ЦК України сторони погодили, що протягом дії цього договору кредитор відповідно до умов договору може змінити розмір відсоткової ставки в сторону збільшення у разі настання обставин, зазначених у договорі.

Відповідно до п.п. 2.3.1 укладеного з позивачем договору Банк має право збільшувати розмір відсоткової ставки за користування кредитом при зміні кон'юктури ринку грошових ресурсів в Україні.

Наказом №РR -2008-330 від 03.10.2008р. прийнято рішення про зміну відсоткової ставки по діючим кредитам бізнесів іпотечне кредитування, авто в кредит, виданих в доларах США, про що 03 жовтня 2008 року повідомлено позивача та надіслано на його адресу відповідного листа про одностороннє підвищення процентної ставки за кредитним договором до 14,04% (а.с. 85 88, 92).

Зазначене свідчить про те, що Банком рішення про підвищення процентної ставки за кредитним договором було прийнято до набрання чинності законом, відповідно до якого умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Тому доводи позивача на неврахування судом положень п.п. 2.3.1 кредитного договору є безпідставними.

Не приймає колегія посилання в апеляційній скарзі на неповідомлення позивача про підвищення процентної ставки, оскільки з копії реєстру поштових відправлень ПАТ КБ ПриватБанк вбачається, що 17 жовтня 2008 року ОСОБА_3 надіслано листа із вказівкою про те, що рішення про підвищення процентної ставки вже прийнято (а.с. 93).

Доводи апеляційної скарги про те, що повідомлення про підвищення процентної ставки не повинно було направлятись простим листом є необґрунтованими, оскільки не відповідають умовам кредитного договору. Так, в умовах кредитного договору, а саме п.п.2.3.1, відсутні будь-які приписи щодо того, яким саме листом Банк повинен повідомляти позичальника про зміну умов договору. Єдина вимога договору це повідомлення повинно бути письмовим.

Інші доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивачем не доведені, є необгрунтованими, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 березня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: