Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-4133/ 12 р. Головуючий у 1 інстанції: Гончар М.С.,
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.А.

Суддів: Подліянової Г.С.

ОСОБА_2

При секретарі: Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: П'ята Запорізька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИЛА :

У березні 2012 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, в якому просила суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви до П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті її сина - ОСОБА_9, якій помер 16.09.2011 року, стягнути з відповідачів судові витрати, відстрочити сплату судового збору.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що 16.09.2011 року помер її син ОСОБА_9 Після його смерті спадкоємцями першої черги за законом є вона та відповідачі: його дружина ОСОБА_4, син ОСОБА_5, дочка ОСОБА_8 Відповідачі не надали їй копії свідоцтва про смерть та народження її сина, копій правовстановлюючих документів на спадкове майно. Таким чином, вона не має змоги підтвердити у нотаріальній конторі факт родинних відносин із спадкодавцем. Вона, не знала, навіть, про час смерті сина чи є у нього майно, на яке можуть претендувати спадкоємці . Вважає, що у неї є всі підстави для поновлення строку на прийняття спадщини після смерті сина, так як з вини відповідачів, які чинять їй перешкоди у прийнятті спадщини, та похилого віку вона не мала можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори .

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13 червня 2012 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини , районний суд виходив з того, що позивачка не надала суду доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

З таким висновком суду можна погодитися з наступним підстав.

Судом встановлено, що 16.09.2011 року помер ОСОБА_9 про що свідчить свідоцтво про смерть ОСОБА_10 1-ЖС № 218435 (а.с.27). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_9 є позивачка ОСОБА_3 та відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

ОСОБА_3 на день смерті сина ОСОБА_9 проживала від останнього окремо, а тому не може вважатися спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті спадкодавця в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу ( 6- місячного з часу відкриття спадщини), не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини ( ч. 2 ст. 1272 ЦК України).

Однак така згода спадкоємця відповідачки ОСОБА_4, яка прийняла спадщину відсутня.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини за поважною причиною, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Як на поважність причин пропущення строку для прийняття спадщини позивачка посилається на необізнаність в галузі права та про наявність будь-якого спадкового майна після смерті сина, а також на те, що відповідачі чинять їй перешкоди у прийнятті спадщини. Інших переконливих доказів в обґрунтування поважності пропуску строку для прийняття спадщини після смерті сина(як поганий стан здоровя , лікування в лікарні та ін.) позивачка суду не надала, матеріали справи таких доказів не містять, не містять також доказів про те, що відповідачі перешкоджають їй у прийняття спадщини.

Доводи позивачки про необізнаність в галузі права, про наявність будь-якого майна після смерті сина не можуть бути прийняті до уваги, як поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязами довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що квартира за адресою АДРЕСА_1 де проживав померлий ОСОБА_9, яку позивачка зазначає як спадкове майно, не належала померлому на праві власності. Згідно довідки ЖБК -295 «Прогрес» вбачається, що членом Житлово-будівельного кооперативу 295 « Прогрес-4» був ОСОБА_11, тобто батько померлого ОСОБА_9 та колишній чоловік позивачки ОСОБА_3, який повністю сплатив вартість квартири у 1993 році ( а.с. 71-72).

Суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, вимоги закону і прийшов до обґрунтованого висновку відмовивши в задоволенні позову ОСОБА_3

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає встановленим по справі обставинам, ґрунтується на досліджених в судовому засіданні належних і допустимих доказах та відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційну скаргу необхідно відхилити, оскільки вона не спростовує висновків суду, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13 червня 2012 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: