Справа №22-ц-6267/11Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія29Доповідач у 2 інстанціїБілоконь
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 грудня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Даценко Л.М.,

суддів Верланова С.М., Білоконь О.В.

при секретарі Мироненко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк Київна рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк Київпро зобовязання виконання договору банківського вкладу та про відшкодування збитків, завданих неповерненням грошових внесків у термін, передбачений договором, стягнення неустойки та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2009 року позивач звернувся з позовом до суду, посилаючись на те, що 15.07.2008 року між Шевченківською філією АКБ Київта ним укладено договір банківського вкладу Золота хвиля№6825/1в гривнях з виплатою процентів щомісячно строком на шість місяців. У зв'язку з закінченням строку дії договору, 15 січня 2009 року він звернувся до Шевченківської філії АКБ Київз проханням повернути йому банківський вклад в загальній сумі 35000 гривень та нарахованими процентами. Але йому повернули лише нараховані проценти, а банківський вклад повернути відмовились, підтвердивши його наявність у розмірі 35000 грн. та повідомили, що вклад йому будуть видавати частками протягом невизначеного терміну.

Позивач просив зобов'язати відповідача виконати договір банківського вкладу Золота хвиля№6825/1в гривнях з виплатою процентів щомісячно від 15.07.2008 року, повернути банківський вклад у розмірі 35000 гривень та стягнути з відповідача 2000 грн. морального відшкодування.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 квітня 2009 року позов задоволено.

Зобовязано АКБ Київвиконати договір банківського вкладу Золота хвиля№6825/1в гривнях з виплатою процентів щомісячно від 15.07.2008 року та повернути позивачеві банківський вклад у розмірі 35000 гривень. Стягнено з АКБ Київна користь ОСОБА_2 2000 грн. морального відшкодування, 735 грн. витрат від інфляції, 287,68 грн. відсотків за користування грошовими коштами та судові витрати.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в частині стягнення моральної шкоди та процентів після закінчення строку дії депозитного договору.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає у повному обсязі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав свої зобовязання за договором банківського вкладу, тому з нього підлягають стягненню на корись позивача банківський вклад, витрати від інфляції та 20% за користування грошима та моральна шкода.

Однак повністю погодитись з такими висновками суду не можна.

Задовольняючи позов в частині стягнення банківського вкладу процентів та інфляції, суд першої інстанції виходив із доведеності факту прострочення відповідачем грошового зобовязання та з умов договору, укладеного між сторонами, і керувався вимогами ст. ст. 526, 611, 625, 1058, 1060 ЦК України, згідно з якими зобовязання повинне виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та інші штрафні санкції, передбачені чинним законодавством і договором.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.07.2008 року між Шевченківською філією АКБ Київта позивачем укладено договір банківського вкладу Золота хвиля№6825/1в гривнях з виплатою процентів щомісячно строком на шість місяців на суму 25 000 грн., яка збільшилась до 35 000 грн. відповідно до додаткової угоди сторін від 01.08.2008 року ( а.с.6,7).

Після закінчення строку дії договору, 15 січня 2009 року позивач звернувся до Шевченківської філії АКБ Київз проханням повернути йому банківський вклад в загальній сумі 35000 гривень та нарахованими процентами, відповідач визнав наявність банківського вкладу позивача у розмірі 35000 грн., однак його повернути відмовився ( а.с. 8-11).

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач повернув банківський вклад позивачу 24.09.2009 р., тому рішення суду в частині стягнення суми банківського вкладу є незаконним, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки на день ухвалення судового рішення 06.04. 2009 р. відповідач банківський вклад не повернув.

Посилання апеляційної скарги на те, що суд не застосували положення ст. ст. 2, 85 Закону України "Про банки і банківську діяльність", оскільки введено тимчасову адміністрацію банку і мораторій на виконання майнових зобовязань, безпідставні, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, ЦК України, законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду й вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 58 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк не відповідає за невиконання або несвоєчасне виконання зобовязань у разі оголошення мораторію на задоволення вимог кредиторів, зупинення операцій по рахунках, арешту власних коштів банку на його рахунках уповноваженими органами державної влади.

Відповідно до вимог ст. 85 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Національний банк України під час здійснення тимчасової адміністрації має право повністю або частково на строк не більше ніж три місяці ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів банку. Протягом мораторію не нараховується неустойка (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання зобовязань перед кредиторами та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів). З моменту закінчення дії мораторію на задоволення вимог кредиторів неустойка (штраф, пеня), а також суми завданих збитків, які банк зобовязаний відшкодувати кредиторам за грошовими зобовязаннями, можуть бути заявлені до сплати в розмірах, що існували на дату введення мораторію, якщо інше не передбачено цим Законом; нарахування неустойки (штрафу, пені), інших економічних санкцій поновлюється (а щодо зобовязань, які виникли під час дії мораторію, розпочинається) за невиконання чи неналежне виконання зобовязань перед кредиторами.

Апелянт зазначає, що тимчасову адміністрацію в АКБ Київ введено постановою Правління Національного банку України від 6 лютого 2009 року № 53 було призначено тимчасову адміністрацію строком на один рік з 09.02.2009 р. до 09.02.2010 р. та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на шість місяців з 09.02.2009 по 09.08.2009 р., а потім продовжено мораторій ще на 6 місяців. Проте із заявою про дострокове розірвання договору банківського вкладу ОСОБА_2 звернувся до відповідача 15 січня 2009 року (а.с. 8), тобто до введення тимчасової адміністрації та мораторію. У порушення п.3.2.3 договору банківського вкладу відповідач не повернув вклад у встановлений термін, а лише 27 січня 2009 року відмовив у задоволенні заяви (а.с. 10).

За таких обставин, висновок суду в цій частині неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань за договором банківського вкладу, а тому необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 35000 грн. банківського вкладу та 735 грн. витрат від інфляції є правильним, оскільки він ґрунтується на вищевказаних матеріалах справи та вимогах закону.

Разом з тим не можна погодитись з висновком суду про стягнення з відповідача на користь позивача 287 грн. 68 коп. в якості 20% річних за користування грошовими коштами. При цьому колегія суддів виходить з того, що згідно з вимогами ч.2 ст. 625 ЦК України розмір процентів за прострочення виконання грошового зобовязання встановлюється договором. Відповідно до п.4.7. договору банківського вкладу Золота хвиля№6825/1, укладеного між сторонами, після закінчення строку, на який був залучений банківський вклад ( депозит), він вважається вкладом на вимогу та обліковується на поточному рахунку за процентною ставкою, яка встановлена в банку для вкладів на цей момент, який є 2% згідно з матеріалами справи.

Враховуючи, що період прострочення зобовязання складає 27 днів (з 15 січня 2009 р. закінчення строку дії договору - по 9 лютого 2009 р. введення мораторію у відповідача), з урахуванням 2% річних з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 51 грн. 78 коп. відсотків за користування чужими грошовими коштами, а рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Також колегія суддів не може погодитись з висновком суду про стягнення на користь ОСОБА_2 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Задовольняючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд застосував ст. 1167 ЦК України, яка визначає підставою відповідальності за завдану фізичній або юридичній особі неправомірні рішення, дії чи бездіяльність. Проте висновок суду в цій частині зроблено з порушенням норм матеріального права, оскільки застосовано закон, який не поширюється на спірні правовідносини.

Ухвалюючи рішення про задоволення вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд не врахував, що ст. 1167 ЦК України передбачає можливість відшкодування шкоди в позадоговірних (деліктних) правовідносинах. У даному випадку між сторонами виникли договірні правовідносини.

За ст. 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Укладеним між сторонами договором не передбачено відшкодування моральної шкоди в разі порушення його умов, як не передбачено таке відшкодування й законодавством щодо банківської діяльності.

За таких обставин вважати обґрунтованими висновки щодо задоволення вимог по відшкодуванню моральної шкоди немає підстав. А тому судове рішення в цій частині згідно з вимогами ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не повністю відповідає матеріалам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального права та повинне бути скасоване в частині стягнення моральної шкоди з ухваленням нового про відмову в задоволенні цих позовних вимог, та змінене в частині розміру відсотків за користуваннями чужими грошовими коштами.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія судів, -

- 4 -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк Київзадоволити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 6 квітня 2009 року в частині стягнення з публічного акціонерного товариства АКБ Київна користь ОСОБА_2 2000 грн. морального відшкодування скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 6 квітня 2009 року в частині стягнення з публічного акціонерного товариства АКБ Київна користь ОСОБА_2 відсотків за користування грошовими коштами змінити щодо суми відсотків з 287 грн. 65 коп.на 51 грн. 78 коп..

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий :

Судді :