Справа №2-5247/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2012 р. Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Єрмак Н.В.

при секретарі Накеурі І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1 " про визнання договору частково недійсним, стягнення переплати по договору, пені та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання договору частково недійсним, стягнення переплати по договору, пені та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що між сторонами 10.01.2006 року був укладений договір про пайову участь в будівництві житлового будинку, згідно якого відповідач прийняв на себе зобов*язання виконати комплекс будівельно-монтажних робіт по будівництву квартири № 88 загальною площею 87,23 кв.м. по пр. Московському,131 житлового будинку № 2 в м. Харкові, а позивач зобов*язалась здійснити пайову участь у фінансуванні будівництва шляхом внесення суми в розмірі 87230,00 дол. США по курсу гривні на день оплати до 01.12.2008 року. Строк вводу квартири до експлуатації квартири 01.12.2008 року. Актом приймання-передачі житла, вищезазначена квартира була передана позивачу 01.03.2010 року. Таким чином, позивач вважає, що відповідач на 424 календарні дні порушив терміни виконання будівельно-монтажних робіт, у зв*язку з чим просить стягнути з відповідача пеню за кожен день прострочки у розмірі 18622,08 грн. Згідно технічного паспорту на квартиру відповідачем передано позивачу квартиру загальною площею 85,8 кв.м., а не 87,23 кв.м., що передбачено умовами договору. П. 2.9 договору, в якому передбачена можливість передати квартиру загальною площею меншою встановленої, без відповідної компенсації, якщо різниця в площі складає менш, ніж 2 %, позивач просить визнати недійсним внаслідок його несправедливості та стягнути з відповідача 11343,76 грн. переплату по договору за різницю площі. Також просить стягнути з відповідача суму інфляції в розмірі 1870,98 грн. Крім того, вважає, що діями відповідача їй спричинена моральна шкода, яку оцінила в 3000 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову, посилаючись на те, що підстави для визнання договору пайової участі в частині недійсним, передбачені ЦК України, відсутні. Крім того, посилалася на те, що нарахування та виплата забудовником штрафних санкцій, передбачених договорами та стягнення коштів, передбачених ст. 625 ЦК України, на строк дії ст. 3 п.4 Закону України Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва, не здійснюється. Просила відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

З договору пайової участі № 25/01/8-61 від 10.01.2006 року, укладеного між сторонами, вбачається, що відповідач зобов*язаний передати квартиру позивачу протягом 10 днів з моменту здачі до експлуатації будинку. Плановий строк здачі до експлуатації - грудень 2008 року ( п. 2.1 договору ).

З акту приймання-передачі квартири видно, що ОСОБА_1 01.03.2010 року отримала від відповідача квартиру № 88 житлового будинку № 131-Б по пр. Московському в м. Харкові, за договором пайової участі, яка була предметом договору.

Разом з цим, позивачем не надано доказів того, коли будинок був введений до експлуатації та відповідно доказів того, чи був порушений відповідачем 10-денний термін передачі квартири з дати введення будинку до експлуатації.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача пені за порушення строків передачі квартири.

Що стосується вимог позивача щодо визнання недійсним п.2.9 договору, суд зазначає наступне.

Ст. 6 ЦК України передбачає, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Таким чином, уклавши зазначений договір про пайову участь та передбачивши у договорі взаємний ризик можливого відступлення від встановленої договором загальної площі квартири в межах 2% без виплати компенсації, сторони вільно висловили своє волевиявлення, взяли на себе певні зобов*язання та повинні дотримуватись умов договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов*язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно технічного паспорту загальна площа квартири АДРЕСА_1 складає 85,8 кв.м., що менше встановленої п.1.1 договору не більше ніж на 2%, що відповідає умовам договору.

Таким чином, суд не знаходить підстав для задоволення позову у цій частині.

Суд також відмовляє позивачу в задоволенні позову в частині стягнення переплати за договором, суми інфляції та моральної шкоди, оскільки зазначені позовні вимоги є похідними від основних позовних вимог, в задоволенні яких суд відмовляє позивачу.

Надані позивачем докази: свідоцтво про право власності на нерухоме майно, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, листування з відповідачем, лист Міністерства регіонального розвитку та будівництва України, квитанції, індекси споживчих цін, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 203,215 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,61,209,212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -

23.01.2012