Справа № 703/2759/2012
У Х В А Л А

Іменем України

19 жовтня 2012 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

ОСОБА_1 Суддів - Готра Т.Ю.ДжугиС.Д., При секретарі Свіда Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Виноградівського районного суду від 20 серпня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Виноградівського районного суду від 20 серпня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції як незаконне та необгрунтоване та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 до задоволення не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2С, стверджує, що 08.06.2011 року у вищевказаних статтях розповсюджено недостовірну інформацію, а у тижневику №22 без його згоди опубліковано його фото. Так, його фото було опубліковане без його згоди, де він зображений на ліжку у №22 інформаційного духовно-просвітницького тижневика «Чорна Гора», ст.5. Як стверджує позивач, дане фото принижує його честь і гідність і мотивує це тим, що на його думку, читачі тижневика оцінюють його негативно, тому що це фото вказує на те, що сесії сільради він проводить не встаючи з ліжка, бо у статті йдеться про сесію сільради, яка була зірвана.

Також у статті «Самовправність та неспортивна поведінка голови ОСОБА_2» у тижневику «Чорна Гора» №22 ст.5 опубліковано тези, що на думку позивача є недостовірною інформацією, а саме:

1.У назві статті «Самовправність та неспортивна поведінка голови ОСОБА_2»; (позивач не вважає свої дії самовправними та наводить обгрунтування на спростування таких відомостей);

2.«Памятаємо інтерв'ю з лікарняної палати від «побитого» голови ОСОБА_2 та його родини»; (позивач вважає, що автор ставить під сумнів його побиття, тому наводить факти на підтвердження цієї обставини);

3.«наступну спробу провести сесію сільської ради голова запланував, як нам повідомили, приблизно через 10 днів. В дні коли в Україні вже почнеться ЄВРО-2012. Тільки безумці можуть наважитися в це спортивне свято проявляти щось окрім миролюбності істинно спортивної поведінки (позивач не вважає свої дії безумством і наводить власні доводи);

А у статті «ОСОБА_4: «В цьому районі цивілізованим бізнесом займатися не можна»у інтернет-виданні тижневика «Чорна Гора»№16, 17 ст.4 опубліковані наступні оспорювані позивачем тези, що на думку позивача є недостовірною інформацією:

1.У назві статті «ОСОБА_4: «В цьому районі цивілізованим бізнесом займатися не можна», у якій позивач вбачає звинувачення його перешкоджанні ОСОБА_5 займатися цивілізовано бізнесом, що найді твердження не відповідає дійсності;

2.«Думаю, що це просте банальне замовлення, яке визріло між головою села, зацікавленими підприємцями і працівниками міліції»;

3.«Голова села зацікавлений і він використовує міліцію»;

4.«Ви розумієте, після півтора року роботи цього голови села, із села втекли майже всі підприємці»;

5.«...ОСОБА_6, який навіть судився з головою ОСОБА_2 і виграв суд. Як би то вам сформулювати: просто цей голова любить на людей писати заяви і це у нього в крові. Є просто такі люди. І люди дуже негативно до цієї його діяльності відносяться. Прикладом може бути те, що, наскільки мені відомо вже 3 місяці він не може зібрати сесію сільської ради. Депутати просто не хочуть мати з ним жодних спільних справ»; (позивач наводить ряд доводів на спростування недостовірної інформації, яку вважає недостовірною).

Розповсюджену відповідачем інформацію, що міститься у наведених позивачем уривках, позивач вважає недостовірною. Позивач стверджував, що внаслідок публікацій вказаних статей та поширення недостовірної інформації, він зазнав душевних страждай було принижено його честь, гідність, ділову репутацію, що призвело до погіршені реалізації його здібностей як голови Чорнотисівської сільської ради. Моральну шкоду позивач оцінив у 20 000 гривень.

Відповідно до ст.ст. З, 4, 6 Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872 засіданні Комітету ОСОБА_7 Європи, вказується , що оскільки політичні діячі та посадові особи , які обіймаю публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорення , то вони підлягаю ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції.

Ознайомившись зі змістом публікацій, колегія суддів приходить до висновку, такий не виходить за допустиму межу критики позивача, оскільки публікації не містять висловлювань у брутальній, принизливій чи непристойній формі.

Матеріалами справи встановлено, що фото, зроблене відповідачем ОСОБА_3 у лікарняній палаті травматологічного відділення Виноградівської районної лікарні куди відповідач був запрошений з відома та за згоди позивача. Тобто це фото позивача ОСОБА_2 як приватної особи.

Відповідно до ч. 1 ст.308 ЦК України фотографія, інші художні твори, на яких зображено фізичну особу можуть бути публічно показані, відтворені, розповсюджені лише за згодою цієї особи. Фотографія може бути розповсюджена без дозволу фізичної особи, яка на ній зображена , якщо це викликано необхідністю захисту її інтересів або інтересів інших осіб.

Ознайомившись з зображенням на фото та змістом статті «Сенсація з палати №26», колегія суддів приходить до висновку, що під час фотографування ОСОБА_2 при свідомості, не заперечував проти фотографування. Крім то, спірне фото зроблено час інтерв'ю, яке він давав. ОСОБА_3 з приводу отриманих ним тілесних ушкоджень. Позивачем було надано згоду на опублікування фото з метою висвітлення в газеті обставин отримання ним тілесних ушкоджень.

Як вбачається з матеріалів справи, зміст статті «Самовправність та «неспортивна» поведінка голови ОСОБА_2?», опублікованої 08.06.2012 року у № 22 тижневика з тією самою фотографією ОСОБА_2С, що і в № 46 (669), не має ніякого відношення до попередньої статті щодо отримання позивачем тілесних ушкоджень. Крім того, в статті йде мова про діяльність ОСОБА_2 на посаді голови Чорнотисівської сільської ради Виноградівського району.

Згідно зі ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Однак, позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували обставини про понесені ним душевні страждання, про «погіршення реалізації його здібностей як голови Чорнотисівської сільської ради», про негативну оцінку його читачами газети внаслідок публікації його фото із зображенням його лежачим на ліжку тощо.

Жодна обставина, на яку посилається апелянт, щодо обгрунтування вимог про стягнення моральної шкоди не підтверджена належними доказами.

На підставі викладеного, колегія судців прийшла до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог позивача.

Суд вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством. Рішення суду є законним та обгрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Справа розглянута у межах доводів апеляційних скарг.

Судові витрати сторонами не заявлені.

Керуючись ст.ст.307,308,314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Виноградівського районного суду від 20 серпня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подачі скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді: