Справа № 2-332/12
Провадження № 2/1015/5587/11
РІШЕННЯ

Іменем України

06.01.2012 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нікушина В.В.,

при секретарі Василенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про надання додаткового строку для прийняття спадщини за законом, -

встановив:

У жовтні 2011 року позивачі звернулась до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивували тим, що після смерті їхнього батька ОСОБА_5 відкрилась спадщина. За життя батько заповіту не склав. У 1954 році між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, матір'ю позивачів, було укладено шлюб, у 1965 році - шлюб розірвано. У 1970 році ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7, який було розірвано у 1989 році. На момент смерті ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі не перебував. Дітей, окрім позивачів, від іншого шлюбу не мав. Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями є позивачі та ОСОБА_7 як спадкоємиця за законом четвертої черги на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області. Як особа, яка проживала із спадкодавцем однією сім'єю понад п'ять років до моменту відкриття спадщини. 01 липня 2011 року ОСОБА_7 померла, спадкоємцем майнових прав та обов'язків після її смерті є син ОСОБА_4 У встановлений законом строк заяви до нотаріальної контори не подали, на що мають поважні причини. Тому просили визначити їм додатковий строк у два місяці для подання ними заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_5

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та представник позивачів позовні вимоги підтримали. Пояснили суду, що ОСОБА_5 був батьком позивачів. Після його смерті вони не звертались до нотаріальної контори. Встановлений законом строк для прийняття спадщини вони пропустили через поважні причини., а саме на момент смерті вони не проживали із спадкодавцем; не знали про його смерть, оскільки останні 2 роки не підтримували тісних стосунків через тяжку хворобу та смерть матері. Про смерть батька дізналися наприкінці серпня 2011 року випадково, при оформленні свідоцтва про смерть матері ОСОБА_6 Тому вважають, що строк на прийняття спадщини пропущений з поважних причин. Просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти позову. Суду пояснив, що позивачі знали про смерть батька ОСОБА_5, оскільки були присутні на похованні останнього. Тому строк позивачами пропущено з неповажних причин. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено, що 08 квітня 2010 року помер ОСОБА_5,, який був батьком ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Позивачами не надано доказів, які б підтверджували неможливість звернення позивачів із заявами до нотаріуса у строк до 08 жовтня 2010 року.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. З ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року за №7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення ' додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд вважає, що вказана в позові причина пропущених строку для подання заяви про прийняття спадщини не може бути поважною та не могла викликати об'єктивні, непереборні чи істотні труднощі для спадкоємця на вчинення такої дії. Доводи про те, що позивачі не спілкувалась із батьком, їм не було повідомлено про його смерть, суд не приймає до уваги, оскільки вважає такі обставини неповажними причинами пропуску строку на прийняття спадщини. На думку суду позивачі мали можливість дізнатись про смерть свого батька раніше, про наявність перешкод дія цього суду не повідомлено.

Інших поважних причин пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини в позовній заяві не вказано, а також всупереч вимогам ст.60 ЦПК України доводи позову щодо наявності поважних причин пропуску встановленого законом строку на подання заяви про прийняття спадщини під час судового розгляду не доведені належними і допустимими доказами.

Таким чином, суд вважає, що позивачі не виконали вимоги ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Керуючись ст.ст. 1223 ст.ст.10, 61, 88, 130, 174, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 1272 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про надання додаткового строку для прийняття спадщини за законом - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Києво- Святошинський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя В.В.Нікушин