Дата документу: 07.02.2012
Справа № 2-3666/11
Номер провадження 2/818/932/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2012 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Геєць Ю.В.,

при секретарі: Ровенській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат, третя особа генеральний директор Публічного акціонерного товариства „Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

04.11.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»про скасування наказу генерального директора № 02-1339/к від 30.09.2011 року про його звільненням з посади охоронця служби охорони дирекції по захисту ресурсів Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що на підставі рішення апеляційного суду Запорізької області від 19.05.2010 року його було поновлено на роботі помічником машиніста тепловозу Відкритого акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», про що прийнято відповідний наказ по підприємству № 02-350/к від 22.06.2010 року та зроблений запис до його трудової книжки. Згідно до наказу № 02-537/к від 23.09.2010 року його було переведено у межах цього підприємства охоронцем служби охорони дирекції по захисту ресурсів.

Наказом № 02-1339/к від 30.09.2011 року з 03.10.2011 року його було звільнено з роботи з підстав виявлення невідповідності працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, яке перешкоджає продовженню даної роботи (п. 2 ч. 1ст. 40 КЗпП України). На думку позивача, його звільнення відбулося з грубим порушенням положень чинного законодавства про працю, оскільки такої хвороби як «бронхіальна астма»в нього ніколи не було, проте всім його доводам та наявність медичних документів, представлених на засіданні профкому, не була надана належна оцінка як з боку профспілки, так і з боку адміністрації підприємства, у звязку з чим він просить задовольнити його позовні вимоги.

Також, позивач вважає, що відповідач має сплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 7071,76 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, наполягають на його задоволенні на підставі обставин, викладених в позові.

Представники відповідача ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»позов не визнали, вважають позовні вимоги не обґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню. Письмові заперечення проти позову залучені до матеріалів справи.

Третя особа генеральний директор ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»в судове засідання не зявився, повідомлялись про день та час слухання справи.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Статтею 5-1 КЗпП України передбачено, що держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, правовий захист від незаконного звільнення.

Зазначена норма трудового права дає підстави для висновку, що держава забезпечує особливий захист працівника і це зобовязує роботодавця при укладенні і припиненні трудового договору діяти у такий спосіб ,щоб забезпечувалася не формальна, а фактична рівність сторін і у справах, в яких оспорюється незаконне звільнення, саме роботодавець повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Судом встановлено, що на підставі рішення апеляційного суду Запорізької області від 19 травня 2010 року ОСОБА_1 було поновлено на роботі помічником машиніста тепловозу Відкритого акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», про що прийнято відповідний наказ по підприємству № 02-350/к від 22.06.2010 року та зроблено відповідний запис в трудову книжку. Згідно до наказу № 02-537/к від 23.09.2010 року ОСОБА_1 переведено у межах цього підприємства охоронцем служби охорони дирекції по захисту ресурсів.

Наказом № 02-1339/к від 30.09.2011р. ОСОБА_1 з 03.10.2011 року звільнено з роботи з підстав виявлення невідповідності працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, яке перешкоджає продовженню даної роботи (п. 2 ч. 1ст. 40 КЗпП України) (а.с. 3).

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України обов'язковою підставою для звільнення працівника у зв'язку з його невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, повинно бути належний медичний висновок.

За даними наказу № 02-1339/к від 30.09.2011 року підставою щодо звільнення ОСОБА_1 зазначено висновок місцевої клінічної лікарні № 10, яка на вимогу адміністрації підприємства проводила у серпні 2011 року позачерговий медичний огляд стану здоров'я ОСОБА_1

За результатами огляду ОСОБА_1 встановлено діагноз «бронхіальна астма». Враховуючи наслідки такої хвороби, та те, що за даними адміністрації підприємства робоче місце ОСОБА_1 є відкрита площа, медичним висновком були надані рекомендації виключно до заборони його праці у зазначених умовах, а саме на відкритій площі (а.с. 4). Проте не зазначено, що виконувати роботу охоронця позивач не може за станом здоров'я.

Також як встановлено судом такої хворобі як «бронхіальна астма» в ОСОБА_1 ніколи не було, що підтверджується листком непрацездатності та витягом із історії хвороби, виданого Запорізькою обласною клінічною лікарнею, відділення профпаталогії, де ОСОБА_1 проходив курс лікування з 09.09.2011 року по 23.09.2011 року, значно пізніше за висновки лікарні № 10 (а.с. 6-8).

У звязку з наявністю у ОСОБА_1 захворювання за діагнозом - ХОЗЛ II стадія, яке встановлено йому 25 жовтня 2010 року інститутом медицини праці Академії медичних наук України м. Києва, та пов'язано з роботою на ПАТ «Запорізький завод феросплавів», ОСОБА_1 періодично проходить курс лікування у спеціальному медичному закладі - відділення профпаталогії Запорізької обласної клінічної лікарні. При обстеженні в вересні 2011 року ОСОБА_1 було проведено тест на обратимість бронхообструктивного синдрому, який надав негативний результат, чим виключено наявність у ОСОБА_1 «бронхіальної астми».

Проте зазначеним доводам та запереченням ОСОБА_1 та наявність медичних документів, представлених ним на засіданні профкому, не була надана належна оцінка як з боку профспілки, так і з боку адміністрації підприємства, та передчасно та необґрунтовано було прийнято рішення про звільнення позивача на підставі п. 2 ч. 1ст. 40 КЗпП України, тому у відповідності до ст.5-1 КЗпП України сумніви тлумачаться на користь працівника.

За змістом ст. 170 КЗпП України робітників, які потребують за станом здоров'я надання легшої роботи, власник або вповноважений ним орган повинен перевести, за їх згодою на таку роботу у відповідності з медичним висновком тимчасово або без обмеження строку.

Таким чином, зазначена норма виключає можливість звільнення робітника з підстав п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (за станом здоров'я), якщо, робітник згоден перейти на легшу роботу рекомендовану медичним висновком. З часу одержання медичного висновку лікарні № 10, а саме з серпня 2011 року по день звільнення 03.10.2011 року, ОСОБА_1 відповідачем не запропоновано іншої другої роботи, відповідно до цього висновку.

З огляду на викладене, відповідачем порушена процедура звільнення позивача з роботи, так як в справі відсутні належні докази того, що йому пропонувалися інші посади.

Таким чином, під час судового розгляду справи встановлено, що власник (уповноважений ним орган) припустився грубого порушення норм трудового законодавства при звільненні позивача. Відповідно незаконним є звільнення і наказ про звільнення

Згідно ст. 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Враховуючі наведені обставини, суд приходить до висновку, що звільнення ОСОБА_1 з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, відбулось незаконно та з порушенням його прав, передбачених ст. 43 Конституції України, ст. 2 КЗпП України, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову, тому наказ генерального директора № 02-1339/к від 30.09.2011 року про звільненням ОСОБА_1 з посади охоронця служби охорони дирекції по захисту ресурсів Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»підлягає скасуванню та позивача слід поновити на посаді охоронця служби охорони дирекції по захисту ресурсів Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат».

У відповідності до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню

Також, відповідно до п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справах про поновлення незаконно звільненого працівника суд допускає негайне виконання рішення.

Тому підлягають задоволенню частково позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

У разі незаконного звільнення з роботи працівник, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України повинен бути поновлений на попередній роботі. Одночасно з цим повинно бути вирішено питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Згідно до постанови Кабінету міністрів України № 100 від 08.02.1995 року розрахунок середнього заробітку обчисляється за останніх два місяці, що передують події, з якої пов'язана відповідна плата.

При цьому суд приймає до уваги надані відповідачем довідки та відомості, з яких видно, що розрахунок за період серпень 2011 року вересень 2011 року складає 1939 грн. 66 коп. та 200,97 годин, середньочасова заробітна плата за останні 2 місяці складає 9,65 грн. (1939 грн. 66 коп./200,97 год.).

Таким чином, виходячи з зазначеної середньочасової заробітної плати та часу по графіку, сума виплати за час вимушеного прогулу з 04.10.2011 року по 07.02.2012 року ОСОБА_1 складає 6 818 грн. 31 коп. (жовтень 2011 року: 9,65 грн. х 156,31 год. = 1 508,39 грн.; листопад 2011 року: 9,65 грн. х 156,31 год. = 1 508,39 грн.; грудень 2011 року: 9,65 грн. х 178,64 год. = 1 723,88 грн.; січень 2012 року: 9,65 грн. х 178,64 год. = 1 723,88 грн.; лютий 2012 року: 9,65 грн. х 36,66 год. = 353,77 грн.).

Індекс інфляції не нараховується на оплату за час вимушеного прогулу, оскільки входить до розрахунку середньої заробітної плати за останні 2 місяці.

Згідно розяснень абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»суд обчислює суму, що підлягає стягненню без урахування податків та обовязкових платежів, оскільки справляння податків і сплата обовязкових платежів є відповідним обовязком робітника і роботодавця.

Належних, допустимих і достовірних доказів на підтвердження обґрунтованості винесеного наказу відповідачем не надано, заперечення представників відповідача з приводу позову, не спростовують встановлених судом обставин по справі про незаконність прийнятого відповідачем наказу про звільнення ОСОБА_1

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 62, 84, 88, 209, 213, 215, 367 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат, третя особа генеральний директор Публічного акціонерного товариства „Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Скасувати наказ генерального директора № 02-1339/к від 30 вересня 2011 року про звільнення ОСОБА_1 з посади охоронця служби охорони дирекції по захисту ресурсів Публічного акціонерного товариства „Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат.

Поновити ОСОБА_1 на посаді охоронця служби охорони дирекції по захисту ресурсів Публічного акціонерного товариства „Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 6 818 грн. 31 коп. з вирахуванням податків та зборів згідно законодавства.

Допустити негайне виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді охоронця служби охорони дирекції по захисту ресурсів Публічного акціонерного товариства „Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат та про стягнення середнього заробітку за час затримки в межах суми платежу за один місяць.

В решті позову про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у визначеному позивачем розмірі відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат в дохід держави судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Ю.В. Геєць