Справа № 22-ц-922/12 Головуючий у 1 інстанції: Мельник С.Р.
Провадження № 22-ц/1390/922/12 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2012 рокуКолегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Бойко С.М., Шеремети Н.О.

при секретарі: Служала А.Ю.

з участю: представника відповідача ОСОБА_2, представника ПАТ «Страхова група «ТАС»- ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Навігатор на рішення Буського районного суду Львівської області від 30 червня 2011 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 30 червня 2011 року позов ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 до ТзОВ Навігатор, з участю третіх осіб: ОСОБА_6, ПАТ «Страхова група «ТАС», про відшкодування шкоди задоволено частково.

Вирішено стягувати з Товариства з обмеженою відповідальністю Навігатор в користь ОСОБА_4 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1, - відшкодування шкоди, заподіяної смертю її батька, в розмірі 1/3 частини пятикратного розміру мінімальної заробітної плати щомісячно, починаючи з 08.12.2004 року до досягнення нею вісімнадцяти років (учениці, студентці до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років).

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Навігатор в користь ОСОБА_4 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, - відшкодування шкоди заподіяної смертю її батька в розмірі 135200(сто тридцять пять тисяч двісті) гривень одноразово, в тому числі 59957 грн. в рахунок майбутніх платежів за три роки наперед.

Допущено до негайного виконання рішення в частині стягнення місячного платежу ( за червень 2011 року) в розмірі 1600 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Навігатор в користь держави 1700 гривень державного мита та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Рішення суду оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю Навігатор.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду прийнято з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст.1166, 1187, 1197, 1200 ЦК України, ст.ст.215, 217, 88 ЦПК України. Вказує, що відповідно до постанови від 17 грудня 2005 року про закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_6 по ст.6 п.2 КПК України в момент ДТП мала місце непереборна сила - пошкодження переднього лівого колеса автомобіля Деу-Ланос у вигляді прорізу та відсутність внаслідок цього у водія ОСОБА_6 технічної можливості уникнути ДТП і ця обставина підтверджуєься висновками судових трасологічної та автотехнічної експертиз.

Вважає, що районний суд помилково застосував норму ч.1 ст. 1197 ЦК України, оскільки ця норма визначає розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоровя заробітку, що підлягає відшкодуванню, натомість до правовідносин, що виникли, слід було застосовувати ст. 1200 ЦК України. Звертає увагу суду, що рішенням суду встановлено такий порядок стягнення шкоди, який допускає подвійне стягнення одних і тих же сум, оскільки суд не зазначив, що присуджена ним згідно ч. 3 резолютивної частини рішення до стягнення одноразово сума в розмірі 135 200 (сто тридцять пять тисяч двісті) гривень, в тому числі 59957 гривень в рахунок майбутніх платежів за три роки наперед, є тими ж платежами, які передбачені ч. 2 резолютивної частини рішення. Окрім цього вказує, що оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому відповідно до вимог ст.88 ЦПК України відсутні підстави для стягнення судових витрат з підприємства в повному обсязі.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішенння, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, оскаржуване рішення не у повній мірі відповідає даним вимогам.

Районним судом встановлено, що 07.11.2004 року біля 05 год. на перехресті доріг Чаниж-Заводське-Буське-Берестечко відбулась ДТП з участю автомобіля НОМЕР_1, власником якого є ТзОВ Навігатор, яким керував ОСОБА_6, що перебував з відповідачем у трудових відносинах, внаслідок якої загинув ОСОБА_7

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Частиною 1 ст.1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових(службових) обовязків.

Сторонами не оспорюється факту перебування ОСОБА_6 станом на 07.11.2004 року у трудових відносинах із ТзОВ Навігатор.

Твердження апелянта про те, що районний суд помилково застосував норму ч.1 ст. 1197 ЦК України, оскільки ця норма визначає розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоровя заробітку, що підлягає відшкодуванню, натомість до правовідносин, що виникли, слід було застосовувати ст. 1200 ЦК України, колегія суддів вважає вірним, а застосування судом першої інстанції ст.1197 ЦК помилковим, оскільки спірні правовідносини регулюються спеціальною нормою ст. 1200 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди має серед інших осіб і дитина потерпілого, народжена після його смерті, до досягнення нею вісімнадцяти років(учню, студенту до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років).

Із свідоцтва про народження ОСОБА_5 вбачається, що вона народилася 10.11.2004 року і її батьком був ОСОБА_7

Тому колегія суддів вважає, що відповідач зобовязаний відшкодувати шкоду, завдану смертю ОСОБА_7

Частиною 2 статті 1200 ЦК України визначено, що шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку(доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди.

Оскільки середньомісячний заробіток ОСОБА_7 становив 526,04 грн.(6313,26 грн. : 12 міс.=526,04 грн.) і на його утриманні перебувала дружина ОСОБА_4, яка відповідно до ст.1200 ЦК не має права на отримання відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого(не була непрацездатною, але не працювала), то розмір щомісячного відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_7, яку повинен відшкодовувати відповідач, становить 175,34 грн.

Отже, за період з 01.12.2004 року по 01.03.2012 року одноразово підлягало б стягненню з відповідача 15254,58 грн.

Однак, районний суд не врахував того, що до спірних правовідносин потрібно було також застосувати положення Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки цивільна відповідальність ТзОВ Навігатор на момент ДТП була застрахована відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а застрахованим транспортним засобом був саме автомобіль НОМЕР_1. Відповідно до вказаного полісу страховик, яким є ПАТ «Страхова група «ТАС», забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоров»ю та майну третіх осіб під час ДТП, що сталася за участі забезпеченого транспортного засобу, та внаслідок цієї пригоди настає цивільно правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»обовязкове страхування цивільно правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров»ю та майну потерпілих внаслідок дорожньо транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Тобто, виходячи із суті такого страхування закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника заподіювача шкоди.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати(страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою( страховим відшкодуванням).

Отже, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування; у разі відсутності такої згоди за її заявою до субсидіарної відповідальності залучається страховик.

Згоди на повне відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_7, відповідач не висловив.

За заявою ТзОВ Навігатор до участі у справі залучений страховик - ПАТ «Страхова група «ТАС», тому незалежно від того, чи наполягає позивач на відшкодуванні шкоди її заподіювачем, відповідальність якого застрахована за договором обовязкового страхування, суд повинен врахувати і відповідальність страховика, чого районним судом зроблено не було.

Позивачка своїм правом звернення про відшкодування шкоди до ПАТ «Страхова група «ТАС»не скористалась.

Так як відповідно до полісу №Б/6451211 обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик(ПАТ «Страхова група «ТАС») зобовязувався забезпечити відшкодування шкоди, завданої життю, здоров»ю третіх осіб під час ДТП, що сталася за участі забезпеченого транспортного засобу, у розмірі 8500 грн., то на цю суму і слід зменшити розмір відшкодування шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача одноразово, та стягнути з нього одноразово 6754,58 грн., а в подальшому стягувати щомісячно шкоду, завдану смертю годувальника, в розмірі 175,34 грн.

Не заслуговують на увагу покликання апелянта з приводу дії в момент ДТП непереборної сили, якою вважає пошкодження переднього лівого колеса автомобіля Деу-ланос у вигляді прорізу та відсутність внаслідок цього у водія ОСОБА_6 технічної можливості уникнути ДТП, оскільки вони не є непереборною силою.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України однією з підстав для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення постановлене з неправильним застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, то воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позов слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 1172, 1187, 1200 ЦК України, ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Навігатор задовольнити частково.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 30 червня 2011 року скасувати та постановити нове рішення, яким позов ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 до ТзОВ Навігатор, з участю третіх осіб: ОСОБА_6, ПАТ «Страхова група «ТАС», про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Навігатор в користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у відшкодування шкоди, заподіяної смертю її батька ОСОБА_7, одноразово за період з 01.12.2004 року по 01.03.2012 року 6754,58 гривень.

Стягувати з Товариства з обмеженою відповідальністю Навігатор в користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у відшкодування шкоди, заподіяної смертю її батька ОСОБА_7, по 175,34 грн. щомісячно, починаючи з 01.03.2012 року до досягнення нею вісімнадцяти років (учениці, студентці до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23-х років).

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення шкоди за один місяць в розмірі 175,34 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Навігатор в користь держави 214,60 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді: