Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22ц-4120/2012р. Головуючий у 1 інстанції Курдюков В.М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Бєлки В.Ю.,

Суддів Кримської О.М.,

ОСОБА_2

При секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та Комунального підприємства редакція газети «Наше місто Токмак» на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 26 квітня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства редакція газети «Наше місто Токмак» про стягнення компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2012 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, який уточнювала в процесі розгляду справи, до КП редакції газети «Наше місто Токмак» про стягнення компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди.

В позовній заяві позивач зазначала, що 18.04.2005 року вона була прийнята на роботу до комунального підприємства редакція газети «Наше місто Токмак» на посаду головного бухгалтера, що підтверджується наказом № 32 від 18.04.2005 року.

У період з 09.03.2009 року по 09.01.2012 року позивачка знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується наказом № 35 від 09.03.2009 року та свідоцтвом про народження дитини серії І-ЖС № 103480 від 22.01.2009 року.

Згідно наказу № 1 від 10.01.2012 року позивачку звільнено з посади головного бухгалтера підприємства за ст. 38 КЗпП України , тобто за власним бажанням по догляду за дитиною до 14 років.

Відповідно до довідки від 12.01.2012 року виданої КПРГ «Наше місто Токмак» тарифна ставка (посадовий оклад) складає 2398 грн.

Згідно розрахунків позивачки розмір середньої заробітної плати складає 119,90 грн., тобто 2398 грн. : 20 робочих днів січня місяця, таким чином компенсація за затримку при звільненні на момент зміни позовних вимог складає: 4556,20грн. (38 днів х 119,90 грн.)

Також позивачка зазначає, що внаслідок порушених її трудових прав їй завдана моральна шкода, яку вона обґрунтовує душевним стражданням, на підставі чого вона змушена була звертатися за медичною допомогою до Токмацької ЦРЛ моральну шкоду оцінює в розмірі 2000 грн.

На підставі викладеного, просила стягнути з відповідача компенсацію за невикористану відпустку, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та моральну шкоду.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 26 квітня 2012 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства редакції газети «Наше місто Токмак» на користь ОСОБА_3 заборгованість по виплаті компенсації за невикористану відпустку у розмірі 4539 грн. 36 коп. за виключенням суми необхідних платежів, що справляються із заробітної плати працівника.

Стягнуто з Комунального підприємства редакції газети «Наше місто Токмак» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 4556грн. 20 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Комунального підприємства редакції газети «Наше місто Токмак» на користь держави судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить змінити рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та просить стягнути на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11 січня 2012 року по 26 квітня 2012 року в розмірі 12829грн. 30 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, Комунальне підприємство редакція газети «Наше місто Токмак» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 працювала на посаді головного бухгалтера КП редакції газети «Нашемвсто Токмак» з 18.04.2005 року (а.с.10)

У період з 09.03.2009 року по 09.01.2012 року позивачка знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується наказом № 35 від 09.03.2009 року та свідоцтвом про народження дитини серії І-ЖС № 103480 від 22.01.2009 року.

Згідно наказу № 1 від 10.01.2012 року ОСОБА_3 звільнена з роботи за власним бажанням по догляду за дитиною до 14 років. ( а.с.13)

На час звільнення ОСОБА_3 не було виплачено компенсацію за невикористані відпустки за період з 18.04.2005 року по 10.01.2012 рік у сумі 4539 грн. 36 коп., що підтверджується довідкою ( а.с. 17) та визнається відповідачем.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача компенсацію за невикористані відпустки у сумі 4539 грн. 36 коп., районний суд правильно виходив з того, що заборгованність існує та доказів щодо її виплати відповідачем не надано.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Правила обрахування середнього заробітку передбачені ч.2 ст. 235 КЗпП України, ст. 27 Закону України «Про оплату праці» та Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Вирішуючи спір щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд першої інстанції правильно застосував положення вищеназваних нормативних актів та визначив розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 10.01.2012 року по 02.03.2012 року.

Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦПК України, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже, виключно позивачу належить право вибору характеру своїх процесуальних дій змінити підстави чи предмет позову або відмовитися від позовних вимог в цілому чи в їх частині.

Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У березні 2012 року позивачка змінила свої позовні вимоги щодо розміру стягнення середнього заробітку за час затримки розрахуну та просила стягнути цю суму на момент внесення змін до позову, тобто станом на 02 березня 2012 року в сумі 4556 грн. 20 коп. ( а.с.24)

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції обґрутовано стягнув з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 4556 грн.20 коп. станом на 02 березня 2012 року.

Доводи апелянта ОСОБА_3 про те, що суд самостійно повинен визначити суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на час ухвалення рішення є неприйнятними з огляду на вищевказане.

Доводи апелянта КП редакція газети «Наше місто Токмак» щодо невирахування судом із суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суми отриманої позивачкою як допомоги по безробіттю, не ґрунтуються на законі, оскільки КЗпП України на час вирішення спору не містять такого положення.

Судове рішення про відмову у стягнення моральної шоди не оскаржується.

Судові витрати розподілені у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Отже, доводи апеляційних скарг є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, про часткове задоволення позову ОСОБА_3 та колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення, а тому у відповідності до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційні скарги слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та Комунального підприємства редакція газети «Наше місто Токмак» - відхилити.

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 26 квітня 2012 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: