Справа № 0438/1908/2012
Провадження № 2/0438/340/2012
У Х В А Л А

"12" липня 2012 р.

суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Омелюх В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю Гольфстрім-ІІ про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Гольфстрім-ІІ про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

У поданій до суду 09 липня 2012 року заяві позивачі просять в порядку забезпечення позову накласти арешт на всі грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю Гольфстрім-ІІ, які знаходяться в установах банків, окрім тих, які використовуються для виплати заробітної плати.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи поповичів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову приходжу до наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, при цьому у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову відповідно до ч.2 ст. 151 ЦПК України.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів, в тому числі обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном, що може призвести до незворотних наслідків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не зазначено будь-яких обєктивних відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а вжиття такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на всі грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю Гольфстрім-ІІ, які знаходяться в установах банків, окрім тих, які використовуються для виплати заробітної плати, може призвести до незворотних наслідків, оскільки обмежить можливість господарюючого субєкта. користуватися та розпоряджатися власним майном.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю Гольфстрім-ІІ про стягнення матеріальної та моральної шкоди, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча: суддя