Справа №22-ц-5131 2012р. Головуючий в 1-й інстанції Стамбула М.І.
Категорія: 29 Доповідач Воронцова Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2012 року березня місяця 01 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Пузанової Л.В. Суддів: Воронцової Л.П.,

ОСОБА_1

при секретарі Прохоровій І.С.

адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 01 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до приватного підприємця ОСОБА_4, в обґрунтування якого посилався на те, що між ним та відповідачем була досягнута усна домовленість про те, що ОСОБА_4 виділяє йому певні суми грошей, за які він купує нерухомість і оформляє її на ПП ОСОБА_4, забезпечує проведення ремонту обєкта. Після повернення ним відповідачу грошових коштів, вкладених у обєкт, останній передає йому у власність за нотаріально оформленим правочином не менше 50% обєкта.

З листопада 2001 року по березень 2004 року ОСОБА_4 передав йому грошові кошти на загальну суму 1019314 грн. для придбання свиноферми, м'ясопереробного підприємства, закупівлі м'ясопереробного устаткування і ремонту цих обєктів. Зазначена сума грошових коштів витрачена ним за призначенням придбано приміщення, які згодом реконструйовано в свиноферму і ковбасний цех, розташовані в с.Любимівка, вул.Мелітопольська, 2"в", що підтверджується актом звірки між ним та відповідачем №1 від 15.08.2008 року. Актом звірки №2 від 15.08.2008 року між ним та відповідачем підтверджено повернення ним ОСОБА_4 650000 грн. вартість покупки і ремонту товарної ферми.

Відповідач ухиляється від виконання домовленості про оформлення на нього 50% ферми. Одержана ОСОБА_4 від нього сума грошових коштів є чистим прибутком відповідача та безпідставно набутим майно і підлягає поверненню йому, разом з відсотками за користування грошовими коштами в сумі 183269,49 грн., компенсацією знецінення грошових коштів (інфляція) 245240,47 грн.; 3% річних 54976,51 грн., а всього 1133516,47 грн.

В серпні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу, посилаючись на ті ж обставини справи, що і позивач за первісним позовом та зазначав, що він передав ОСОБА_3 грошові кошти на загальну суму 1019314 грн., що визнає він сам та підтверджується письмовими доказами. Із зазначеної суми ним профінансовано на товарну ферму 655393,90 грн. Із вказаної суми витрати на придбання товарної ферми, згідно договору купівлі-продажу становить 44832 грн.

Дорученням, виданим ним ОСОБА_3 від 16.04.2003 року, він уповноважив останнього придбати для нього товарну ферму, укладати договори оренди земельної ділянки, на якій вона розташована, однак не доручав проведення ремонтних робіт на суму понад 600 тисяч грн., згоди на це не давав і такого ремонту ОСОБА_3 не здійснював.

Отримані кошти він мав спрямувати на придбання, утримання поголівя свиней, їх розведення.

Відповідач-позивач вважає, що з отриманих грошей в сумі 655393,90 грн. на фінансування товарної ферми, 44832 грн. ОСОБА_3 за його згодою витратив на придбання ферми, а решту 610561,90 грн. повинен повернути йому як безпідставно набуті ним. Просив постановити рішення про стягнення з ОСОБА_3 на його користь 610561,90 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 16.08.2011 року позовні заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обєднані в одне провадження (а.с.35).

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 01 грудня 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено за необґрунтованістю.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 610561,90 грн. та судові витрати в сумі 1820 грн.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_3, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права в частині оцінки доказів, просив його скасувати, постановити нове, яким первісний позов задовольнити, у задоволенні зустрічного позову відмовити.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4, посилаючись на її безпідставність, просить її відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом з листопада 2001 року по 2006 рік включно, ОСОБА_4 здійснював фінансування ОСОБА_3 з метою придбання останнім на імя ОСОБА_4 свиноферми та її розвиток на суму 655393,90 грн., що не заперечується сторонами, та на підтверджується актом звірки №1 між ними від 15.08.2008 року та письмовими розписками про передачу ОСОБА_4 та отримання ОСОБА_3 цих сум (а.с.11,27, 28).

16 квітня 2003 року ОСОБА_4 видав ОСОБА_3 доручення, нотаріально посвідчене, яким уповноважив останнього придбати для нього товарну ферму, розташовану в с.Любимівка Каховського району по вул.Мелітопольській, 2 "в" та укласти договір оренди земельної ділянки, на якій вона розташована та прилеглої території (а.с.5).

17 квітня 2003 року ОСОБА_3, діючи на підставі вище зазначеного доручення від імені ОСОБА_5 придбав комплекс, товарну ферму, що розташована в с.Любимівка Каховського району по вул.Мелітопольскій, 2 "в" (а.с.6) за договором купівлі-продажу, посвідченого нотаріально та зареєструвавши право власності на нерухоме майно (а.с.8).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, та задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_5 про стягнення боргу, суд першої інстанції виходив з доведеності факту отримання ОСОБА_3 від ОСОБА_4 грошових коштів на фінансування свиноферми в сумі 655393,90 грн. та відсутності доказів їх повернення або витрачання вказаної суми грошових коштів, окрім вартості товарної ферми в сумі 44832 грн., в інтересах ОСОБА_4, а отже безпідставне набуття ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 610561,90 грн.

Однак з висновками суду першої інстанції колегія суддів повністю не може погодитися, зокрема, зі стягненням з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 610561,90 грн. з наступних підстав.

Оскільки фінансування ОСОБА_4 розпочато в листопаді 2001 року і продовжувалося до 2006 року включно, при тому, що свиноферма була придбана 16.04.2003 року за суму, що відповідно до умов договору купівлі-продажу становить 44832 грн., про яку він знав, однак продовжував проводити капіталовкладення, і це не заперечується сторонами та підтверджується актом звірки №1 від 15.08.2008 року та розписками про отримання грошових коштів (а.с.28-29), і дане фінансування було спрямовано і в ковбасний цех на суму 363920,10 грн., то дані обставини підтверджують відносини сторін, які не обмежуються правовідносинами представництва, як-то зазначив суд, з обсягом повноважень ОСОБА_3, визначених у дорученні виданому йому ОСОБА_4 лише на придбання ферми та укладення договорів оренди землі, на якій вона розміщена.

Представник ОСОБА_4 підтвердила, що фінансування її довірителем велося і з метою вкладення грошових коштів у розвиток ферми. Даний факт підтверджується також і звітами та іншими бухгалтерськими документами по свинофермі за період з листопада 2001 року по 2008 рік включно (а.с.69-91).

Колегія суддів вважає необхідним також зазначити, що акт звірки №1 від 15.08.2008 року, підписаний як ОСОБА_3, так і ОСОБА_4, є підтвердженням схвалення останнім дій ОСОБА_3 по розпорядженню належними йому фінансовими ресурсами та відсутність претензій з цього приводу до ОСОБА_3. Тому колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 610561,90 грн. різниці між вкладеними грошовими коштами в сумі 655393 грн. 90 коп. та витраченими на придбання ферми сумі 44832 грн., як безпідставно набутих, і воно у зазначеній частині підлягає скасуванню та постановлення нового про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

У частині висновків суду про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3, колегія суддів погоджується з ними, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 у цій частині є безпідставними, такими, що не ствердженні належними та допустимими доказами і підлягають відхиленню.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги, як доказ повернення ОСОБА_3 ОСОБА_4 650030 грн. вартості свиноферми, акту звірки №2 від 15.08.2008 року, оскільки, як підтвердив ОСОБА_3 власні кошти у фінансування свиноферми та ковбасного цеху він не вносив, а зміст даного акту, як-то вбачається з його назви "по поверненню фінансування з ферми" не є належним доказом повернення ОСОБА_3 його особистих грошових коштів у рахунок компенсації (повернення) вартості свиноферми, а не свідчення повернення ОСОБА_6 прибутків, отриманих від діяльності ферми.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 01 грудня 2011 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 скасувати, постановити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення 610561 грн. 90 коп. боргу та судових витрат в сумі 1820 грн., а всього 612381 грн. 90 коп. відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Л.В.Пузанова

Судді: Л.П.Воронцова, П.Я.Ігнатенко

Копія вірна ОСОБА_7

от