Справа №2312/362/2012
У Х В А Л А

про попереднє судове засідання

15 березня 2012 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -ОСОБА_1.
при секретарі -ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання заповіту недійсним.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 23 серпня 2011 року в селищі Буки Маньківського району Черкаської області у віці 67 років померла позивача мати ОСОБА_5, про що в книзі реєстрації смертей 25 серпня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 27, свідоцтво про смерть серії 1-СР № 171507 видано 25.08.2011 року Буцькою селищною радою Маньківського району Черкаської області. Проживала мати на момент смерті в селищі Буки у власному будинку № 15-а по вул. Горького. Після того, як позивач поховав матір, він звернувся із заявою про прийняття спадщини до Маньківської районної державної нотаріальної контори, де заведено спадкову справу за № 393, номер у спадковому реєстрі 51622143. Після цього позивач звернувся до Буцької селищної ради за довідкою, яка необхідна для пред'явлення нотаріусу. Спочатку посадові особи ради взагалі не хотіли надавати йому будь-якої інформації, і лише після його звернень до органів влади та до нотаріуса, надали довідку від 29.08.2011 року за №38. Із змісту даної довідки випливає, що позивач та його брат ОСОБА_6 є спадкоємцями майна померлої матері за законом. Разом з тим, у довідці вказано, що спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_4, 17.07.1967р.н. (житель селища Буки, проживає по вул. Горького). Заповіт посвідчено виконавчим комітетом Буцької селищної ради 22.07.2011 року за №92. Ця інформація його здивувала і шокувала, оскільки виявляється, за місяць до смерті мати начебто зробила заповіт на зовсім чужу людину. При цьому, позивач має заповіт, зроблений матір'ю на ім'я позивача, який посвідчено посадовою особою Буцької селищної ради 26.09.2005 року, та зареєстровано в реєстрі за № 267.

Позивач спілкувався з матір'ю незадовго до її смерті, і вона йому повідомила між іншим, щоб позивач не забував, що своє майно вона заповіла йому, те ж саме вона казала і його братові ОСОБА_6, іншим особам. За життя мати постійно повторювала, що про дітей своїх вона подбала, на брата переписала хату в Маньківці, а позивачу залишає хату в Буках. Періодично, коли дозволяли обов'язки військової служби, позивач з дітьми матір навідував, допомагали гуртом по господарству, дружно все робили. По мірі своїх можливостей матері позивач допомагав матеріально, можливо і не повністю в тому об'ємі, в якому вона б того бажала, але ніколи мати не говорила про позбавлення його спадщини. Навпаки, любила його і завжди до останнього наголошувала, що це господарство в Буках вона залишає позивачу. Позивач негайно приїхав в селище Буки, поховав матір, все зробив по-людськи, сусіди ОСОБА_4 його запитували, чи не має він наміру продавати хату, на що позивач відповів, що про це він зараз у такому стані після похорону матері і говорити не може. Ось чому позивач з подивом віднісся до наданої йому селищною радою інформації, яка ще й надана після їх спротиву.

Позивач вважає, що вказаний заповіт підлягає визнанню недійсним на підставі ч. 2 ст. 1257 Цивільного кодексу України, оскільки волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, на момент вчинення даного правочину мати-заповідач внаслідок свого стану усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не могла. На обґрунтування позовних вимог та їх правомірності слід зазначити наступне. Його мати була людиною хворобливою, згідно довідки про смерть, причиною смерті вказано ІХС Атеросклеротичний кардіосклероз, мала вона і цілий комплекс інших хвороб (гіпертонічна хвороба, цукровий діабет, анемія, остеоартроз), перебувала на обліку в Буцькій дільничній лікарні. Мати позивача хворіла, внаслідок чого приймала ліки, та разом з тим вживала алкоголь, тому не могла у повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними. У неї почастішали випадки не сприйняття дійсних подій, депресивного стану внаслідок вживання спиртних напоїв з одночасним прийняттям ліків.Саме тому позивач мав намір забрати маму до себе на проживання, однак не встиг цього зробити. Вищевикладені факти підтверджуються відповідними довідками, доданими до позовної заяви. Крім того, його твердження можуть підтвердити свідки,клопотання про виклик яких він заявить на попередньому засіданні. Таким чином, його мати не могла зробити особисте розпорядження на випадок своєї смерті 22.07.2011 року, однак такий заповіт чомусь має місце. В даний час йому стало відомо, що гр. ОСОБА_4 зі своїми батьками вчиняють активні дії по проникненню до материної хати по вул. Горького, 15-а в селищі Буки Маньківського району, начебто для здійснення обмірів працівниками БТІ, не маючи для цього в даний час жодних підстав, всі документи на майно знаходяться в позивача, у зв'язку з чим він змушений звернутись з даною позовною заявою до суду.

Представник позивача в попередньому судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач та його представник позов не визнали та заперечували проти задоволення даної позовної заяви.

Представник третьої особи: Буцької селищної ради в попереднє судове засідання не зявився.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача та його представника, оглянувши матеріали справи, вважає за необхідне призначити дану справу до судового розгляду у відповідності до ст.130 ЦПК України, оскільки представник позивача в попередньому судовому засіданні позов підтримав, а відповідач та його представник позов не визнали та заперечували проти його задоволення, тому розгляд справи на попередньому судовому засіданні з винесенням рішення неможливий.

Керуючись ст. 130 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про визнання заповіту недійсним, призначити до судового розгляду на 22.03.2012 р. на 10 год.00 хв. в судовому засіданні в смт. Маньківка з участю сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1