Провадження № 2/2508/822/2012 Справа № 2508/5691/2012
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
02 листопада 2012 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді Бузунко О.А.
при секретареві Галюк Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної майну юридичної особи,
Військова частина НОМЕР_1 (далі по тексту в/ч НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної майну юридичної особи.
В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те що, в/ч НОМЕР_1 було нанесено шкоду в розмірі 45 700 грн. 20 коп. (нестача (втрата) 403 шт. плит АСП-4), внаслідок діяльності: колишнього начальника служби ракетно-артилерійського озброєння (далі РАО) в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 , колишнього начальника служби РАО в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 та колишнього помічника (старшого помічника) начальника служби РАО в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 . Позивач зазначає, що відповідно до даних «Книги обліку наявності та руху матеріальних засобів РАО в/ч НОМЕР_1 » №2/36-1, розпочатої 28.12.07 р. та закінченої 20.10.10 р., відбулося збільшення кількості плит АСП-4 у облікових даних в/ч НОМЕР_1 з 28.03.08 р. на 480 одиниць за документом «наряд №35/7/Ж/25» від 22.10.04 р. Зазначеним документом встановлено, що ОСОБА_1 , як представник в/ч НОМЕР_1 прийняв під звіт від вантажовідправника військової частини НОМЕР_2 м. Ніжин, плити аеродромні металеві у кількості 480 штук, які більше 3-х років 5-ти місяців не були обліковані у службі РАО в/ч НОМЕР_1 . ОСОБА_2 перебував на посаді начальника служби РАО з 17.02.05 р. по 08.07.11р. та при проведенні перевірці по факту нестачі плит пояснив, що обліком плит у службі РАО в/ч НОМЕР_1 займався особисто ОСОБА_3 , а також, що зазначені плити зберігались в парку бойових машин військової частини НОМЕР_3 . Відповідні документи про передачу плит АСП-4 із в/ч НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_3 не складалися. На думку позивача, начальник служби РАО ОСОБА_2 , будучи особою, яка відає військовим господарством, не вживав жодних заходів для належної передачі майна ввіреної йому служби і забезпечення його збереження, що було його обов`язком. Своєю бездіяльністю та недбалим виконанням покладених на відповідачів обов`язків, тобто протиправною винною діяльністю, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 під час виконання ними службових обов`язків заподіяли пряму дійсну шкоду майну в/ч НОМЕР_1 на суму 45 700 грн. 20 коп., яку прозивач просив стягнути з відповідачів солідарно.
В судовому засіданні представник в/ч НОМЕР_1 підтримав заявлений позов з підстав, викладених в ньому, та просив його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він, перебуваючи на посаді начальника служби РАО, взяв плити на облік і коли залишав посаду, плити були в наявності, тому в його діях жодних порушень норм діючого законодавства немає.
Відповідач ОСОБА_2 пояснив, що в Книзі № 419 обліку наявності і руху матеріальних засобів служби РАО в/ч НОМЕР_1 (далі Книга № 419) він ставив свій підпис лише за облік плит і не ніс, як і не несе наразі, жодної відповідальності за їх збереження, тому просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 пояснив, що він не був матеріально відповідальною особою та не має жодного відношення до факту зникнення плит. Крім того, коли він звільнявся з посади, до нього не було зі сторони в/ч НОМЕР_1 жодних претензій.
Вислухавши пояснення осіб, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 на посаді начальника служби РАО з 22 листопада 2002 року по 17 лютого 2005 року, виключений зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 17 лютого 2005 року.
ОСОБА_2 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 на посаді начальника служби РАО з 17 лютого 2005 року по 8 липня 2011 року.
ОСОБА_3 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 на посадах: помічника начальника служби РАО з 6 вересня 2004 року по 5 червня 2009 року; старшого помічника начальника служби РАО з 5 червня 2009 року по 27 серпня 2010 року.
До правовідносин, які виникли між сторонами, належить застосувати загальні положення цивільного законодавства про відшкодування завданої майнової шкоди, відповідно до яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).
Отже, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України повинно бути доведено:
- неправомірність поведінки особи;
- наявність заподіяної шкоди, під якою, зокрема, розуміється втрата або пошкодження майна особи (фізичної чи юридичної);
- причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки особи, яка таку шкоду завдала;
- вина особи, що завдала шкоду, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.
Всі вищевказані умови повинні мати місце при вирішенні питання про покладення на особу обов`язку певну шкоду відшкодувати.
В судовому засіданні було оглянуто Книгу № 419 (копія окремих сторінок долучена до матеріалів справи) і встановлено, що відповідно до порядку ведення книги облік матеріальних цінностей у службі частини на кожний день має відповідати його фактичній наявності; відмітка про звірку облікових даних служби частини з підрозділами, складом заноситься наступним рядком, при цьому в графі 1 вказується дата звірки, а в графі 2 робиться запис «звірено» (п.п.10, 11 порядку).
В Книзі № 419 (стор. 61) в графі 1 вказана дата 25 листопада 2011 року, в графі 2 «звірено» і в графі 17 стоїть кількість плит АСП-4 «403», тобто, та кількість плит, про яку йде мова в позовній заяві і проти чого не заперечував представник позивача; на стор. 62, яка є продовженням стор. 61, стоїть підпис ТВО ЖРАО Палажченко.
В судовому засіданні ОСОБА_4 був допитаний як свідок та пояснив, що він після звільнення ОСОБА_5 є тимчасово виконуючим обов`язки начальника служби РАО, та підтвердив, що дійсно в Книзі № 419 на стор. 62 стоїть його підпис, а також пояснив, що він не має підстав знімати з обліку плити АСП-4 (в кількості 403 шт.) без відповідної вказівки його безпосереднього керівництва або рішення суду. Такому твердженню свідка суд надає критичну оцінку, оскільки вимогами порядку ведення книги чітко встановлено, що в ній має обліковуватися фактично наявне майно на день звірки.
Оскільки плити аеродромні металеві АСП-4 в кількості 403 шт. за станом день звільнення ОСОБА_2 (8 липня 2011 року), як і за станом на 25 листопада 2011 року обліковуються в РАО в/ч НОМЕР_1 як наявне майно, акти інвентаризації у позивача за 2010, 2011 роки відсутні, суд вважає позов в/ч НОМЕР_1 таким, що поданий безпідставно.
Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи положення вказаних статей, приймаючи до уваги, що позивачем не було надано в обґрунтування своїх позовних вимог належних та допустимих доказів про відсутність аеродромних АСП-4 в кількості 403 шт. в в/ч НОМЕР_1 , суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 57, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд
В задоволенні позову військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної майну юридичної особи, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Суддя Козелецького районного суду Бузунко О.А.