Справа №2-6956/11
провадження № 403/3357/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2012 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Ханберовій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11.01.2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №004-03141-110107, згідно до якого відповідачу було надано в кредит грошові кошти в сумі 2044 грн. 90 коп. на придбання певного майна/послуг на умовах, визначених договором, із остаточним терміном повернення кредиту та сплати процентів і комісійних по ньому не пізніше ніж 10.01.2008 року. Позивач свої зобов»язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у вказаній сумі, відповідач станом на 30.08.3011 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 2215 грн. 66 коп., яка складається з заборгованості за сумою кредиту 1548 грн. 69 коп., заборгованості за відсотками 64 грн. 95 коп., заборгованості за комісіями в сумі 602 грн. 02 коп. Позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та понесені витрати по справі.

В судове засідання представник позивача не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, у заочному порядку.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необгрунтованість, просив застосувати до позовних вимог позивача строк позовної давності.

Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягють? зважаючи на наступне.

Відповідно зі ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено в судовому засіданні, 11.01.2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є позивач, та відповідачем був укладений кредитний договір № 004-03141-110107, відповідно до якого банк надав відповідачу у кредит грошові кошти в сумі 2044 грн. 90 коп. на строк 12 місяців з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 10.01.2008 року. Відповідно до п. 2.3. договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи із ставки 10% в рік.

Згідно до п.2.2. договору моментом погашення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки кредитора у повному обсязі: суми кредиту нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених цим договором, та можливих штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання позичальником умов цього договору.

Відповідно до п.3.1. договору позичальник зобов»язується щомісяця сплачувати платежі у строки, визначені цим договором. Згідно до п.3.6. договору у разі порушення строків сплати платежів, які включають заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за ведення кредитної справи позичальник сплачує на користь кредитора штрафні санкції (пеню) в розмірі 1,00% від простроченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п.3.7. договору в разі порушення позичальником будь-якої з умов цього договору останні зобов»язується на вимогу кредитора та у терміни, вказані кредитором, достроково виконати прийняті на себе зобов»язання за цим договором, в тому числі повернути в повному обсязі кредит, сплатити нараховані проценти за його користування та плату за ведення кредитної справи, а також можливі штрафні санкції, передбачені цим договором.

У відповідності до п. 6.1. договору при несвоєчасній сплаті позичальником платежів в строки, передбачені цим договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати бор говором зобов»язання у примусовому порядку згідно чинного законодавства України.

Позивач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві в кредит обумовлену кредитним договором суму. Позивач звернувся до суду з даними позовними вимогами, посилаючись на те, що відповідач свої зобов'язання стосовно своєчасного погашення заборгованості та процентів за користування кредитом не виконував, після закінчення строку дії кредитного договору грошові кошти позивачу не повернув, в зв'язку з чим станом на 30.08.3011 року має прострочену заборгованість на загальну суму 2215 грн. 66 коп., яка складається з заборгованості за сумою кредиту 1548 грн. 69 коп., заборгованості за відсотками 64 грн. 95 коп., заборгованості за комісіями в сумі 602 грн. 02 коп.

В судовому засіданні відповідач заявив клопотання про застосування до позовних вимог позивача строку позовної давності.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою відмови у позові.

Як вбачається з п.1.2. кредитного договору № 004-03141-110107 від 11.01.2007 року, кредит надається на строк 12 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 10.01.2008 року на умовах, визначених даним договором. Тобто, позивачеві стало відомо про порушення позичальником умов договору безпосередньо після 10.01.2008 року, а саме з 11.10.2008 року.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, до суду позивач направив поштою даний позов про стягнення заборгованості з відповідача 14.10.2011 року, тобто після спливу трьох років після того, як позивач довідався про порушення свого права.

Зважаючи на те, що відповідач до винесення судом рішення у справі заявив клопотання про застосування строку позовної давності, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, що відповідає положенням ч.4 ст.267 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.О. Кудрявцева