Справа № 2-189/2012 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2012 року селище Вигода

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої: судді Монташевич С.М.,

секретаря: Менделяк А.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Вигода справу за позовом приватного акціонерного товариства страхової компанії «Галицька» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить ухвалити рішення, яким визнати договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який посвідчений полісом № ВЕ/4740961 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і укладений відповідачем терміном на один рік з 17.11.2010 р. по 16.11.2011 р. недійсним з моменту його укладання.

Свої вимоги мотивує тим, що між приватним акціонерним товариством страхова компанія "Галицька" та відповідачем 19 серпня 2010 року було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був посвідчений полісом № ВС/9408128 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладений терміном на один рік з 19.07.2010 р. по 18.07.2011 р. з лімітом відповідальності 76500 грн., де зазначено страхувальником ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчення водія АТВ 016842 від 2000 року, забезпечений транспортний засіб «ВАЗ 2106», держномер 647-74 РЕ, кузов № ХТА210600М2858190, рік випуску 1992.

Аналогічно 17 листопада 2010 року відповідач отримав поліс № ВЕ/4740961 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладений терміном на один рік з 17.11.2010 р. по 16.11.2011 р., ліміт відповідальності 150000 грн., в якому також страхувальником значиться ОСОБА_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчення водія АТВ 016842 від 2000 року, забезпечений транспортний засіб «ВАЗ 2106», держномер 647-74 РЕ, кузов № ХТА210600И2858190, рік випуску 1992.

Вважає, що договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був посвідчений полісом № ВЕ/4740961 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладений відповідачем терміном на один рік з 17.11.2010 р. по 16.11.2011 р. порушує законні права та інтереси позивача та має бути визнаним недійсним.

Відповідач на дату укладання вищевказаного договору страхування не повідомив страховика про діючий на той час договір № ВС/9408128 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений 19.07.2010 року між ОСОБА_2 та страховою компанією «Галицька». Отже, у ОСОБА_2 було два діючих договори в один час, відповідно до яких страхова компанія несе відповідальність по відношенню до одного, і того ж забезпеченого транспортного засобу, що являється неправомірним відповідно до законодавства України. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що обєкт уже застрахований новий договір страхування є нікчемним. Оскільки в момент укладення правочину стороною не дотримано вимог законодавства, то такий договір повинен бути визнанний недійсним.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, зіславшись на вищевказані обставини, просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, подали заперечення проти позову та пояснили, що позов відповідач не визнає та не погоджується із висунутими у ньому вимогами, оскільки вони є безпідставними та необґрунтованими. 19.07.2010 року між ним та відповідачем було укладено перший договір страхування цивільної відповідальності № ВС/9408128, де забезпеченим транспортним засобом було визначено автомобіль НОМЕР_1, а страхувальником - ОСОБА_1 Ліміт відповідальності страхової компанії було передбачено у розмірі 25500,00 грн. за шкоду, завдану майну та 51000,00 грн. за шкоду, завдану життю та здоров'ю третіх осіб. Страхова премія ним була сплачена позивачу у розмірі 124,17 грн. Однак ним було втрачено оригінал полісу, а тому він повторно звернувся в страхову компанію, пояснивши, що загубив поліс. Страховий агент повідомив йому, що відбулись зміни в законодавстві, за якими збільшено ліміт відповідальності страховика, що є вигіднішим для нього, але необхідно укласти новий договір страхування, сплативши страхову премію вже в розмірі 243,00 грн. Таким чином 17.11.2010 року між ним та позивачем було укладено другий договір страхування цивільної відповідальності № ВЕ/4740961. Твердження позивача про те, що слід визнати недійсним другий договір страхування з тих причин, що відповідач нібито не повідомив про укладення першого договору страхування, є абсурдними. Це доводиться тим, що страхуючи свою відповідальність вдруге, він звернувся саме до позивача, а не до іншої страхової компанії. Страхування проводив той самий агент, що і перший раз. Відтак, оформляючи на нього другий страховий поліс, позивач знав про існування першого, оскільки він же його і оформляв. Крім того, інформація про страхувальника - фізичну особу та наявність у нього страхового полісу дуже легко перевіряється за даними, занесеними до комп'ютера. Таким чином посилання позивача на те, що йому нібито було невідомо про існування першого полісу страхування є безпідставними та необґрунтованими у повному обсязі.

Причиною звернення позивача до суду з вимогою про визнання недійсним другого договору страхування є намагання уникнути майнової відповідальності, яка передбачена Законом при наявності такого полісу. 28.12.2010 року у с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області він потрапив у ДТП, де іншим учасником пригоди став автомобіль марки "Шкода Супер Б", р.н. НОМЕР_2. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 30.12.2010 року ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 340,00 грн. Розмір завданих збитків за наслідками зазначеного ДТП склав 44090,57 грн.

У провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 та ПрАТ СК "Галицька" про відшкодування завданих збитків внаслідок ДТП, яка мала місце 28.12.2010 року, де сума позовних вимог складає 47090,57 грн. Дізнавшись про те, що потрібно відшкодовувати потерпілому таку суму грошових коштів, позивач подав до суду заяву про визнання недійсним договору страхування, що свідчить про його намагання уникнути фінансових витрат, маючи надію на скасування цього договору страхування.

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання недійсним другого договору страхування не після його укладення (в листопаді 2010 р.), не після того як сталось ДТП (у січні 2011 р.) і навіть не після того як до нього звернувся потерпілий із заявою про виплату страхового відшкодування (у липні 2011 р.). Він звернувся до Долинського районного суду з таким позовом у грудні 2011 року, тобто саме після того, як потерпілий звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області із позовом про відшкодування завданих збитків і суд відкрив провадження у даній справі. Все це свідчить про те, що єдиною метою позивача є уникнення відповідальності, яку він прийняв на себе уклавши другий договір страхування.

Згідно чинного законодавства з метою організації обміну інформацією про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності та контролю за його здійсненням створена єдина централізована база даних, яка містить відомості про чинні та припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників.

Під час розгляду цивільної справи у Пустомитівському районному суді Львівської області за позовом ОСОБА_5 було встановлено, що у Центральній базі даних МТСБУ зареєстровано два укладених та діючих договори страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів ВС/9408128 від 19.07.2010 року та ВЕ/4740961 від 17.11.2010 року, оформлених на прізвище ОСОБА_1, де забезпеченим транспортним засобом було зазначено автомобіль НОМЕР_3. Вказану інформацію до Централізованої бази даних МТСБУ подавав особисто позивач після укладення кожного із наведених вище договорів страхування з ним, що в свою чергу виключає можливість його незнання про наявність будь-якого із вказаних правочинів. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що даний позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно п.1 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 989 Цивільного кодексу України страхувальник зобов'язаний при укладанні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об'єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об'єкт уже застрахований, новий договір страхування е нікчемним.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Про те, що між сторонами укладено два договори обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів свідчать копії полісів № ВЕ/474961, строк дії з 17.11.2010 року до 16.11.2011 року, ліміт відповідальності: за шкоду, заподіяну життю і здоровю, - 100000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну, - 50000,00 грн., франшиза -1000,00 грн., та № ВС/9408128, строк дії з 19.07.2010 року до 18.07.2011 року, ліміт відповідальності: за шкоду, заподіяну життю і здоровю, - 51000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну, - 25500,00 грн., франшиза -510,00 грн., забезпечений транспортний засіб за якими «ВАЗ 2106», н.з. 64774 РЕ (а.с. 8-9).

Відповідно до відповіді Моторного (транспортного) страхового бюро України № 24843/7-3-11 від 11.11.2011 року інформація про вказані вище договора занесена до єдиної централізованої бази даних МТСБУ, яка формується на підставі відомостей, отриманих від страховиків-членів МТСБУ (а.с. 17).

Таким чином пояснення представника позивача та дані, зазначені в пояснюючій записці ОСОБА_6 (а.с. 7), про те, що при укладенні договору страхування від 17.11.2010 року їм не було відомо про існування договору страхування від 19.07.2010 року не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки стороною в обох договорах був позивач, договір складався одним страховим агентом та ним же вносились дані про ці договори в єдину централізовану базу даних МТСБУ.

Незважаючи на те, що страховик самостійно подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому законодавством, і йому відомо про наявність всіх договорів страхування, протягом всього строку дії договору від 17.11.2010 року останній не звертався ні до відповідача, ні до суду з вимогою про визнання цього договору нікчемним чи недійсним, а звернувсядо суду з даним позовом тільки у січні 2012 року, після подання ОСОБА_5 до Пустомитівського районного суду Львівської області позову до ОСОБА_1 та ПрАТ СК "Галицька" про відшкодування завданих збитків внаслідок ДТП, одним з автомобілів у якому є застрахований за вказаними договорами автомобіль «ВАЗ 2106», н.з. 64774 РЕ (а.с. 19-20).

Отже, між сторонами були укладені два договори обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпеченим транспортним засобом за якими був один і той же автомобіль марки «ВАЗ 2106», н.з. 64774 РЕ. Другий договір страхування був укладений у період дії договору від 19.07.2010 року. Проте умови договорів є різними в частині ліміту відповідальності страховика. Строк дії першого договору закінчився 18.07.2011 року, другий договір діяв до 16.11.2011 року. Договір від 17.11.2010 року укладено добровільно, з погодженням усіх його істотних умов, у межах цивільної дієздатності сторін, у встановленій формі, спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, не суперечить чинному законодавству, а тому відсутні підстави для визнання даного договору недійсним.

Таким чином позов не підлягає до задоволення.

Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі ст.ст. 215, 627, 988, 989 Цивільного кодексу України, п. 1.8 ст. 1, п. 2.1 ст. 2, ст.ст. 11, 17, 39, 55 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 16, 20, 21, 29 Закону України «Про страхування», керуючись ст.ст. 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

РІШИВ:

У задоволенні позову приватного акціонерного товариства страхової компанії «Галицька» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. У разі подачі заяви про апеляційне оскарження, але якщо апеляційна скарга не була подано в строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: