АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0441/2-2890/12 22-ц/491/2978/12
Справа 2/441/2890/12 Головуючий в 1-й інстанції
Справа № 22ц-491/2978/2012 суддя Мельник Ю.П.
Категорія - 26 ( ІІІ ) Суддя-доповідач - Остапенко В.О.
РІШЕННЯ

Іменем України

04 грудня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Остапенко В.О.

суддів - Братіщевої Л.А., Карнаух В.В.

при секретарі - Євтодій К.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційними скаргами представника Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудемй комбінат», представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 вересня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» -

Майтак Ігорь Валерійович.

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» (далі - ПАТ «Євраз Суха Балка») та Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі ПАТ «Кривбасзалізрудком») про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що він, працюючи тривалий час в шкідливих умовах праці на підприємствах відповідачів, отримав професійне захворювання, у зв'язку із чим висновком МСЕК від 11.01.2012 року йому було встановлено стійку втрату професійної працездатності у розмірі 25% з яких 20% по ХОЗЛ, 5% по ТНГ з 12 грудня 2011 року по 01 січня 2013 року .

Вважає, що у зв'язку з отриманим професійним захворюванням йому спричинено моральну шкоду, яку він просив суд стягнути на свою користь з ПАТ «Суха балка» в розмірі 100 000 грн., з ПАТ «Кривбасзалізрудком» в розмірі 20 000 грн.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 вересня 2012 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 22 000 грн. без проведення з цієї суми відрахувань податків та обов'язкових платежів, та на користь держави судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп.

Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 8 000 грн. без проведення з цієї суми відрахувань податків та обов'язкових платежів, та на користь держави судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп..

В апеляційній скарзі представник відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідач є неналежним відповідачем по справі , оскільки, ПАТ «Кривбасзалізрудком» не є правонаступником у відносинах з працівниками шахти «Перштравнева», а тому не може нести відповідальність за дії адміністрації шахти «Першторавнева» ВО «Кривбасруда».

В апеляційній скарзі представник відповідача ПАТ «Євраз Суха Балка» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом помилково до врегулювання спірних правовідносин застосовано положення загальних норм діючого законодавства ст.ст. 153,173,237-1 КЗпП України, 1167 ЦК України замість спеціального Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», ПАТ «Євраз Суха Балка» є неналежним відповідачем по даній справі. Судом першої інстанції не враховано, що робота у шкідливих умовах праці з перевищенням гігієнічних нормативів законодавчо дозволяється та наявність шкідливих умов праці є об`єктивним явищем, а тому в діях відповідача відсутня протиправна поведінка. При укладанні трудового договору відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, а тому не може нести відповідальність у вигляді моральної шкоди із- за цієї підстави, що суд не взяв до уваги.

Крім того, позивачем не надано доказів спричинення йому моральної шкоди.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Кривбасзалізрудком» підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ПАТ «Євраз Суха Балка» підлягає частковому задоволенню.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просив захистити свої порушені трудові права в спосіб стягнення моральної шкоди з ПАТ "Кривбасзалізрудком", як винної особи.

Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що не може бути належним відповідачем по справі й нести відповідальність перед позивачем за порушення його трудових прав ВО "Кривбасруда", на шахті "Першотравнева-1"якої працював позивач, оскільки не є правонаступником ліквідованого підприємства (а.с. 48-54).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції не звернув уваги на вказані заперечення ПАТ "Кривбасзалізрудком", не встановив хто саме є правонаступником ліквідованої шахти й відповідно належним відповідачем по справі, й виходячи тільки з факту заподіяння моральної шкоди позивачу у зв'язку з отриманням ним на підприємстві професійного захворювання, стягнув її з ПАТ «Кривбасзалізрудком».

Відповідно до наказу № 139 від 11.09.1998 року була виключена зі складу структурних одиниць ВО "Кривбасруда" та на базі шахт "Першотравнева-Дренажна"і "Гігант-Дренажна"створено нове підприємство - Державне підприємство "Кривбасгідрозахист".

Наказом Міністерства промислової політики України № 104 від 17 березня 2006 року призначено комісію з припинення діяльності ДП "Кривбасгідрозахист", шляхом його ліквідації та зобов'язано Державне підприємство "Кривбасшахтозакриття" прийняти на баланс до статутного фонду майно ДП "Кривбасгідрозахист", яке залишиться після задоволення вимог кредиторів.

Враховуючи те, що на час виникнення у ОСОБА_4 права на відшкодування моральної шкоди (11.01.2012 року), підприємство, яке визнано винним у спричиненні позивачу професійного захворювання, зазначеного в п. 19 акту № 96 розслідування професійного захворювання від 14.10.2011 року, окрім ВАТ "Суха Балка", ліквідовані, а відповідач не є їх правонаступником, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди з ПАТ «Кривбасзалізрудком», а тому в цій частині рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ПАТ «Кривбасзалізрудком» про відшкодування моральної шкоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 з 15.06.1983 року по 01.01.1984 року та з 01.12.1995 року по 06.01.1998 року працював на шахті Першотравнева ВО «Кривбасруда» підземним гірником, підземним машиністом електровозу, підземним вибухівником. З 08.01.1998 року по 25.02.2008 року та з 10.04.2008 року по 03.03.2011 року працював на шахті «Ювілейна» ПАТ «Євраз Суха Балка» на посаді підземного підривника, з 25.02.2008 року по 10.04.2008 року - підземним люковим, з 03.03.2011 року по 29.12.2011 року - підземним електрогазозварником, в умовах, перевищення гранично допустимих концентрацій шкідливих чинників, запиленості повітря, отримав професійне захворювання з відповідним діагнозом.

Висновком МСЕК від 11.01.2012 року позивачеві первинно встановлено стійку втрату професійної працездатності у розмірі 25 % з яких: 20 % - хронічне обструктивне захворювання легень першої - другої ст., 5% - по ТНТ катаракта першої ст.. обох очей з 01.12.2012 року по 01.01.2013 року. 29.12.2011 року звільнений за власним бажанням в зв`язку з виходом на пенсію за віком (а.с. 5-7).

Зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки на ім'я позивача, актом розслідування хронічного професійного захворювання №96 від 14.10.2011 року, інформаційною довідкою про умови праці, санітарно - гігієнічною характеристикою умов праці, висновками МСЕК та медичними документами про лікування позивача у зв'язку з стійкою втратою професійної працездатності на виробництві.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 в частині відшкодування моральної шкоди з ПАТ «Євраз Суха Балка», суд обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог позивача та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов'язків і пов'язане з виробництвом, і наявності у зв'язку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди, але помилково визначив, що вказані, правовідносини, крім зазначених правових норм, регулюються ст. 1167 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що між сторонами по справі склалися правовідносини з приводу спричинення моральної шкоди, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, оскільки з матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки каліцтво отримано позивачем під час виконання ним трудових обов'язків і пов'язане і виробництвом.

Норми ЦК України, що регулюють відшкодування моральної (немайнової) шкоди по відношенню до трудових правовідносин не є спеціальними нормами та не підлягають застосуванню до вказаних правовідносин.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що районним судом застосовано закон, який не поширюється на дані правовідносини, у зв'язку з чим рішення суду в цій частині підлягає зміні з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, з виключенням з мотивувальної частини рішення посилання на ст. 1167 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як вбачається з акту розслідування професійного захворювання від 14 жовтня 2011 року (а.с. 9-10) причиною професійного захворювання ОСОБА_4 є робота на протязі 16 років 4 місяців в умовах запиленості повітря робочої зони, та 7 років 5 місяців - хімічних речовин, що перевищують ГДК, які виникли в результаті порушення керівництвом шахти «Першотравнева» ВО «Кривбасруда», шахти «Ювілейна» ПАТ «Євраз Суха Балка», де працював хворий, вимог ст. 153 КЗпП України, ст. 13 Закону України «Про охорону праці», якими передбачений обов'язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Доводи представника відповідача про відсутність обов'язку ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» відшкодовувати моральну шкоду, завдану позивачу з тих підстав, що останній є суб'єктом страхування від нещасного випадку на виробництві, суперечать нормам діючого законодавства, оскільки Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV в редакції, що діяла на час встановлення позивачеві вперше стійкої втрати працездатності, не передбачає у 2012 році відшкодування застрахованим і членам їх сімей моральної (немайнової) шкоди, отриманої внаслідок ушкодження здоров'я Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Спростовуються встановленими обставинами та матеріалами справи й доводи представника відповідача ПАТ «Євраз Суха Балка» щодо відсутності підстав для відшкодування ОСОБА_4 моральної шкоди.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що суд не вірно визначив відповідача по справі, не перевірив факту заподіяння позивачу моральної шкоди шляхом проведення медичної експертизи, що позивач добровільно працював у шкідливих умовах праці, спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

Разом з тим, при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачу, суд першої інстанції не врахував роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» і не обґрунтував розмір моральної шкоди в сумі 20 000 гривень.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги конкретні обставини по справі, тяжкість тілесних ушкоджень, характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках та, враховуючи зниження ступеня втрати професійної працездатності, вважає необхідним змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і зменшити її з 20 000 гривень до 8 000 гривень.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі представника ПАТ «Євраз Суха Балка», не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції -скасуванню з підстав, передбачених п.1,п.3 п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України у зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1,п.3,п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» задовольнити.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 вересня 2012 року в частині стягнення моральної шкоди з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат"про відшкодування моральної шкоди та судового збору - відмовити.

В частині відшкодування моральної шкоди з Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» на користь ОСОБА_4 змінити, зменшити розмір моральної шкоди, стягнутої з Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» на користь ОСОБА_4 з 20 000 гривень до 8 000 гривень.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання на матеріальний закон - ст. 1167 ЦК України, який не регулює ці правовідносини.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)