Апеляційний суд Івано-Франківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2012 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Матківського Р.Й., Проскурніцького П.І.,

секретаря Возняк В.Д.,

з участю представника МВ ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії заступника начальника МВ ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 10 листопада 2011 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 10 листопада 2011 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій заступника начальника МВ ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 щодо відмови у зверненні до Коломийського міськрайонного суду, який видав виконавчий документ із заявою про розяснення відповідного рішення чи змісту документа, у не зупиненні виконавчого провадження згідно п.1 ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження» у зменшенні строку на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2011р., у не направленні рекомендованим листом на адресу боржника постанови про призначення примусового виконання виконавчого листа №2-88 від 12.04.2011р., а також у визнанні незаконною та скасування постанови про обєднання виконавчого провадження від 25.05.2011р. МВ ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції, і зобовязання МВ ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції негайно звернутися до Коломийського міськрайонного суду, який видав виконавчий документ, із заявою про розяснення відповідного рішення чи змісту документа, та стягненні 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду. Судом не було враховано того, що у державного виконавця не було підстав виносити постанову про обєднання виконавчого провадження від 25.05.2011 року, оскільки десятиденний термін оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2011 року не закінчився.

ОСОБА_1 вважає необґрунтованим висновок суду про те, що йому в установленому законом порядку були надіслані постанови про відкриття виконавчого провадження, про призначення примусового виконання та про обєднання виконавчого провадження.

Апелянт також вказує на те, що резолютивна частина рішення суду, на виконання якого відкрито виконавче провадження, є незрозумілою, а тому державний виконавець зобовязаний був звернутись до суду із завою про його розяснення та зупинити виконавче провадження. Однак його неодноразові письмові звернення про розяснення рішення суду та виконавчого документа №2-88 від 12.04.2011р., а також про зупинення виконавчого провадження на час такого розяснення рішення суду, залишились без відповіді.

Не враховано судом і того, що виконанню рішення суду про виселення перешкоджає невиконане рішення суду про поділ будинку.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення скарги.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився.

Представник МВ ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції апеляційну скаргу не визнав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника МВ ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції , дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 06 липня 2010 року постановлено виселити ОСОБА_1 із 47/100 частин домоволодіння по вул. Тютюнника, 15 в м. Коломия, вселити ОСОБА_3 у вищевказану частину домоволодіння, зобовязати ОСОБА_1 забрати з даних приміщень своє майно та не чинити ОСОБА_3 перешкод у користуванні приміщеннями будинку та літньою кухнею і частиною земельної ділянки площею 573 м2, яка виділена їй в користування згідно рішення суду від 25.09.2007 року для обслуговування своєї частини домоволодіння.

Відповідно до ч.1. та ч.2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

18.05.2011 року постановою ВП №26536996 заступника начальника МВ ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-88 від 12.04.2011р. про зобовязання ОСОБА_1 забрати з 47/100 частин домоволодіння по вул. Тютюнника, 15 в м. Коломия своє майно та не чинити ОСОБА_3 перешкод у користуванні приміщеннями будинку та літньою кухнею і частиною земельної ділянки площею 573 м2, яка виділена їй в користування для обслуговування своєї частини домоволодіння, а постановою від 18.05.2011 року № 26536688 виконавче провадження про виселення ОСОБА_1 та вселення ОСОБА_3

Постановою від 25.05.2011 року заступника начальника МВ ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції зазначені виконавчі провадження обєднані в одне провадження.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що державний виконавець діяв відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», а підстав для визнання незаконною та скасування постанови про обєднання виконавчих проваджень немає, оскільки зазначена постанова скасована постановою від 11 липня 2011 року.

Посилання апелянта у скарзі на те, що йому в установленому порядку не були направлені копії вищезгаданих постанов не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи копіями вимог про виконання постанов, витягом з журналів реєстрації вихідної кореспонденції, квитанціями про оплату відправлення та розписками про їх отримання.

Обґрунтованим є і висновок суду про безпідставність вимог щодо зобовязання державного виконавця звернутись до суду із заявою про розяснення рішення суду, оскільки останнє було зрозумілим для державного виконавця і відповідно до ч.1 ст.34 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення до суду за розясненням рішення є правом державного виконавця, а не його обовязком.

При таких обставинах справи, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що при прийнятті постанов про відкриття виконавчих проваджень державний виконавець діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» і підстав для визнання його дій неправомірними немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду, а тому підстав для скасування ухвали суду немає.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 10 листопада 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Судді: Л.В. Ясеновенко

ОСОБА_4

ОСОБА_5