Справа №22-ц-6340/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія54Доповідач у 2 інстанції Білоконь
УХВАЛА

Іменем України

02 грудня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Сержанюка А.С.,

суддів Верланова С.М., Білоконь О.В.

з участю секретаря Хворостяної А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 вересня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства Центр Державного земельного кадаструпро захист прав споживача, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2011 року позивач звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що в серпні 2008 року вона придбала у ТОВ ВВ Брік Трастшість земельних ділянок загальною площею 5,738 га по вулицях Радгоспна та Островського в смт. Гостомель Київської області, які мали цільове призначення для ведення підсобного сільського господарства.

8 вересня 2008 року, з метою виготовлення державних актів на ці земельні ділянки нею з відповідачем було укладено договір від на створення (передачу) технічної продукції, за умовами якого відповідач повинен був розробити технічну документацію із землеустрою на вказані земельні ділянки.

Через те, що вона не має права використовувати земельну ділянку для ведення підсобного сільського господарства, необхідно було змінити цільове призначення земельних ділянок на землі житлової забудови та громадського призначення. При укладенні договору вона надала відповідачу вказівку, згідно з якою він повинен був виготовити технічну документацію на земельні ділянки із цільовим призначенням для житлової та громадської забудови.

01.04.2010 р. відповідач виготовив та зареєстрував державні акти на всі придбані нею земельні ділянки, однак ним не було дотримано вимог ст.20 Земельного кодексу України та Постанови Кабінету Міністрів України від 11.04.02 № 502, тому що виготовлення технічної документації, заповнення бланків державних актів було здійснено без розробки проекту зміни цільового призначення та без отримання рішення Гостомельської селищної ради про зміну цільового призначення земельних ділянок.

Тому позивач просила розірвати договір від 08.09.08 р. № 02-53/09.08 на створення (передачу) технічної продукції та стягнути з відповідача на її користь вартість придбаних земельних ділянок у розмірі 327 000 грн. в рахунок відшкодування збитків, заподіяним неналежним виконанням зазначеного договору.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15 вересня 2011 року в позові ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, посилаючись на порушення судом норм матеріального права при його ухваленні, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по суті її позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відсутні підстави для розірвання договору, оскільки відповідачем виконано всі вимоги договору щодо виготовлення і передачі позивачу технічну документацію із землеустрою на земельні ділянки, разом з тим зміна цільового призначення земельних ділянок не передбачалась вказаним договором.

Колегія суддів із вказаними висновками погоджується, оскільки вони є обґрунтованими і відповідають вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач на підставі договорів купівлі-продажу від 04.08.2008 року і від 08.08.2008 року було придбано у ТОВ ВВ Брік Трастшість земельних ділянок за цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства площею 2,9820 га, 0,5349 га, 0,2553 га, 1,3585 га, 0,3194 га та 0,2846 га відповідно, які розташовані в смт. Гостомель Київської області, за які сплатила 327 000,00 грн.

8 вересня 2008 року, між сторонами укладено договір на створення (передачу) технічної продукції, умовами якого передбачено, що відповідач повинен був виготовити технічну документацію на складання державних актів на вказані земельні ділянки, вартість робіт становила 5788 грн. 02 коп. ( а.с.6).

В заяві позивача, завданні на виконання робіт та обґрунтуванні для розробки технічної документації позивач доручала відповідачу розробити технічну документацію із землеустрою на вказані земельні ділянки з визначенням цільового призначення землі житлової та громадської забудови( а.с.11,13,77-78).

На виконання зазначених договору та вказівок відповідач виготовив технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку шляхом купівлі-продажу громадянці ОСОБА_2 для житлової та громадської забудовита здійснив заповнення бланків державних актів на право власності на земельні ділянки придбані позивачем як на землі житлової та громадської забудови(а.с. 7-85) і передав її позивачу по акту здачі-приймання виконаних робіт від 30.09.2008 р., за що вона сплатила 5 788,02 грн. (а.с. 6).

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Разом з тим позивачем не доведено, що відповідач істотно порушив умови договору, внаслідок чого вона позбавлена того, на що розраховувала при укладанні договору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем виконано всі вимоги договору, виготовлено і передано позивачу ОСОБА_3 документацію із землеустрою на земельні ділянки, придбані нею як на землі житлової та громадської забудови, на що і розраховувала позивачка.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстави для розірвання договору та задоволення позовної вимоги про розірвання договору.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, договір на створення ( передачу) технічної продукції, який укладений між сторонами 08 вересня 2008 року виконаний 30 вересня 2008 року відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт, позивач підписав цей акт і не надав мотивовану відмову від прийняття роботи з переліком недоліків у письмовому вигляді, хоча така можливість була передбачена п. 3.3. вказаного договору.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Правовим наслідком розірвання договору є, згідно з положеннями ч.2 ст. 653 ЦК України, припинення зобовязань сторін.

Отже, відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобовязання по створенню технічної продукції між сторонами припинилось 30 вересня 2008 року внаслідок його виконання, проведеного належним чином, тому припинення зобовязань внаслідок розірвання виконаного раніше договору є неможливим у звязку з тим, що зобовязання за цим договором вже є припиненими.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача збитків, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження факту заподіяння їй збитків результаті порушення її права, їх розміру, правових підстав покладення обоваязку відшкодувати збитки саме на відповідача.

Безпідставним є також посилання позивача на те, що відповідачем не розроблено проект зміни цільового призначення земельних ділянок, а технічна документація виготовлена без отримання рішення Гостомельської селищної ради про зміну цільового призначення земельних ділянок, оскільки договором від 08.09.08 № 02-53/09.08, укладеним між сторонами, не передбачено вчинення таких дій відповідачем.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними у рішенні.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони теж не спростовують висновків суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий :

Судді :