Справа № 1519/2-169/11
Провадження № 2п/1519/201/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2012 року Малиновський райсуд м. Одеси

в складі: головуючого судді - Роїк Д.Я.

при секретарі - Чайковській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву Одеської міської ради про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 березня 2011 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, треті особи Малиновська райдержадміністрація, Управління архітектури і містобудування про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 17 березня 2011 року, ухваленим у справі за вказаним позовом, вимоги ОСОБА_1 до Одеської міської ради, треті особи Малиновська райдержадміністрація, Управління архітектури і містобудування, про визнання права власності задоволено повністю.

Відповідач Одеська міська рада, звернулася з заявою про перегляд ухваленого у справі заочного рішення, посилаючись на те, що суд не залучив до участі у судовому за сіданні Одеську міську раду, а також на той факт, що судом неповно та всебічно досліджено обставини справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судове засідання представники відповідачів не зявилися, про місце, дату і час розгляду заяви повідомлялися належним чином.

Представник позивача в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву, в якій просить розглянути заяву про скасування заочного рішення у її відсутність, з заперечує проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що відповідачів сповіщено про дату,місце і час розгляду справи належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток, а також на те, що Одеською міською радою не представлено жодних доказів на підтвердження своєї правової позиції, які б давали суду підстави для скасування заочного рішення та мали для нього істотне значення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до норм ст. 228 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Згідно із ч.2 ст.232 ЦПК заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Таким чином, підставою для скасування заочного рішення є одночасно дві умови поважність причин неявки у судове засідання та представлення доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. За змістом наведеного правила ці докази повинні мати таке істотне значення для вирішення справи, аби їх врахування мали б змінити рішення суду по суті.

Посилання Одеської міської ради в заяві про перегляд заочного рішення на те, що міська рада не залучена до справи, та справа розглянута без її участі є безпідставними, так як Одеська міська рада являється відповідачем у справі, та належним чином повідомлялась про час, місце та дату судового засідання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі про час, місце і дату судових засідань повідомлялися належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи розписки Одеської міської ради, Малиновської райдержадміністрації, Управління архітектури і містобудування. При цьому, слід зауважити, що неявка відповідачів у судові засідання були постійними, оскільки на кожне судове засідання відповідачі отримували повістку, але в судові засідання не зявлялись.

Стосовно зазначення відповідачем про неврахування судом при ухваленні заочного рішення законів України «Про основи містобудування», «Про архітектурну діяльність»та «Про місцеве самоврядування в Україні»то суд виходить з наступного.

Позивачу належить домоволодіння, яке знаходиться за адресою м. Одеса, Новомосковська дорога, 19, яке складається з житлового будинку літ. «А»загальною площею 42,9 кв.м., в тому числі жилою площею 29 кв.м.; господарчих забудов: сараю літ. «Е», гаражу літ. «Б», навісу літ. «Д», вбиральні літ. «З», літньої кухні літ. «В», І-ІІІ вимощення, № 1,2 огорожа.

Домоволодіння розміщене на земельній ділянці загальною площею 1526 кв.м..

Зазначене домоволодіння побудовано орієнтовно в 50 - 60-х роках минулого століття на земельній ділянці, відведеній під житлову забудову, знаходилося у складі житлового містечка, забудованого окремими малоповерхових будівель, в основному типу «фінських будинків.

Зазначені обставини підтверджуються і Детальним планом земельної ділянки в районі вул. Новомосковська дорога, 19 (Витяг з Генерального плану, затвердженого ОСОБА_2 Міністрів УРСР від 13.05.66 р. № 380). Земельна ділянка із спірним домоволодінням значилась разом з іншими малоповерховими будинками у складі житлового містечка. Інші житлові будинки розселені, шляхом надання жителям цих будинків інших квартир.

Єдиною сімєю, якій не надали квартиру замість спірного житлового будинку, при вирішенні питання про зміну статусу житлової зони на промислову та затвердження у 1989 році Генерального плану міста є сімя позивачки.

Разом з заявником за вказаною адресою проживають з народження та зареєстровані: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та онуки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Приписами статті 10 Закону України «Про планування і забудову територій»передбачено, що містобудівна документація затверджується відповідною місцевою радою з визначенням строку її дії та переліку раніше прийнятих рішень, що втрачають чинність, а також тих рішень, до яких необхідно внести зміни.

При цьому, статті 18 Закону України «Про планування і забудову територій»передбачає, що при здійсненні планування і забудови територій на місцевому рівні врахування приватних інтересів полягає в забезпеченні фізичним та юридичним особам рівних можливостей набуття у власність або у користування земельних ділянок, захисту майнових прав, а також безпечного функціонування обєктів нерухомості.

Встановлення режиму забудови та іншого використання земель, визначених для містобудівних потреб, не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, зміни адміністративно-територіальних меж до часу вилучення (викупу), надання цих ділянок для здійснення запланованої містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку (стаття 19 Закону України «Про планування і забудову територій»).

Детальним планом земельної ділянки в районі вул. Новомосковська дорога, 19 (Витяг з Генерального плану, довідкою ТОВ «Фаворит» підтверджується факт наявності спірного домоволодіння та інших житлових будинків ще з 1966 року.

Згідно Основних положень генерального плану м. Одеси, затвердженого ОСОБА_2 Міністрів УРСР від 31.01.1989 р. № 37 передбачено обовязок міської ради упорядкування промислової забудови, перебазування із сельбищ них територій на нові ділянки в промислово-складські райони міста тощо (пункт 3: по архітектурно-планувальній організації міста).

Невнесення змін до Генерального плану відповідно до існуючої забудови, та невиконання обовязку щодо забезпечення родини позивачки житлом, не тягне за собою позбавлення її права на житло. Саме невизнання такого права на житло, і стало підставою для звернення позивача до суду.

Тобто, при вирішенні питання про зміну статусу житлової зони на промислову, відповідач не виконав свого обовязку щодо забезпечення позивачки житлом та порушила майнові прав позивачки та її сімї, жодних рішень щодо визначення статусу побудованих існуючих житлових будинків не прийнято.

В звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, позивачка в 1999 році звернулася до Іллічівської райадміністрації з заявою про введення в експлуатацію та визнання права власності на домоволодіння.

Згідно Висновку Управління архітектури та містобудування №4/99-И від 15 березня 1999 року «Про можливість приймання в експлуатацію житлового будинку та госпбудівель гр. ОСОБА_1 по Новомосковській дорозі, 19», житловий будинок з господарськими будівлями придатні до експлуатації; можливе збереження будівель для проживання сімї позивача без права власності та розпорядження.

Згідно Розпорядження Іллічівської райадміністрації Одеської міської ради № 777 від 18.10.1999 року «Про зберігання домоволодіння 19 по Новомосковській дорозі»вирішено зберегти тимчасово без права власності спірне домоволодіння, надано згоду на проживання та прописку позивачки та членів її сімї.

Згідно Висновку № 13220 судової будівельно-технічної експертизи від 23.03.2010 року, стан спірного житлового будинку та господарських будівель відповідає вимогам, встановлених чинним законодавством, домоволодіння придатне для проживання.

При цьому, жодним нормативним актом не передбачено статусу житлового будинку «тимчасове збереження без права власності».

Тобто, міська рада надала згоду на введення в експлуатацію спірного домоволодіння, але у формі «Збереження без права власності».

Фактично, земельна ділянка використовується за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого дому, господарських будівель і споруд.

Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (стаття 379 Цивільного кодексу України).

Приписами статті 380 Цивільного кодексу України визначено поняття житлового будинку це будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Факт відповідності спірного домоволодіння поняттю «житло»визнала і міська рада ще в 1999 році. Висновком № 13220 судової будівельно-технічної експертизи від 23.03.2010 року, такий факт тільки підтверджено.

Крім того, інститут прописки громадян передбачено виключно у житлових будинках. Надання згоди на прописку сімї позивача, видача технічного паспорту на житловий будинок, нарахування земельного податку з розрахунку податку на землі житлового фонду є обставинами, які фактично підтверджують визнання відповідачами факту правомірності володіння житловим будинком та земельною ділянкою під ним за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого дому, господарських будівель і споруд.

Приписами статті 38 Земельного кодексу України передбачено, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Отже, відповідачем не представлено доказів, що могли бути істотними для справи та не були відомі суду під час розгляду справи та до ухвалення заочного рішення; у своїх аргументах про скасування заочного рішення відповідач посилається на обставини, яким судом вже була дана оцінка та які стали підставою для ухвалення заочного рішення.

Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення, оскільки відсутні підстави для задоволення такої заяви, а саме судом не було встановлено, що відповідач не був залучений у розгляді справи, не повідомлявся належним чином та не повідомив про причини неявки з поважних причин та не надав жодного нового доказу, що міг би істотно вплинути на розгляд справи та на рішення суду в цілому.

При цьому суд виходить з принципу недопустимості скасування рішення суду за відсутності достатніх та законних підстав для того, а також з формальних міркувань.

У відповідності із п.1 ч.3 ст.231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд своєю ухвалою може залишити заяву без задоволення.

Керуючись ст.ст. 231, 232 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника Одеської міської ради про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду від 17 березня 2011 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, треті особи Малиновська райдержадміністрація, Управління архітектури і містобудування, про визнання права власності, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Рішення суду від 17 березня 2011 року, ухвалене по цій справі, може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: