Справа № 2/2506/228/2012 Провадження № 22-ц/2590/3427/2012 Головуючий у I інстанції Жук М.І.
Категорія цивільна Доповідач - Шитченко Н. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2012 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3В,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 вересня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про розірвання кредитного договору, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 вересня 2012 року в задоволенні позову ОСОБА_6 до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» про розірвання кредитного договору відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не дослідив належним чином наявні докази, що призвело до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На думку апелянта, суд не взяв до уваги, що вона не могла ніяким чином при укладанні договору передбачити значного росту курсу швейцарського франку відносно гривні, не мала можливості передбачити виникнення світової фінансової кризи і запобігти негативного впливу саме на неї. Апелянт зазначає, що виконання вимог кредитного договору внесло великий дисбаланс в договірні відносини між нею та відповідачем. Вказує, що зі змісту договору не вбачається, що ризик, повязаний зі зміною обставин, повинна нести саме вона.

В письмових запереченнях представник відповідача просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 вересня 2012 року залишити без змін, посилаючись на його законність, обґрунтованість та ухвалення з дотриманням норм матеріального права.

Заслухавши суддюдоповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при укладенні договору кредиту позивач був попереджений про можливі валютні ризики стосовно коливання валютних курсів, інтереси позивача у разі збільшення курсу гривні до швейцарського франку у кредитному договорі іншим чином не врегульовані, тобто настання такої обставини не є підставою для розірвання договору з ініціативи позичальника.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

По справі встановлено, що 10 вересня 2007 року між відкритим акціонерним товариством Державний експортно-імпортний банк України» (скорочено АТ «Укрексімбанк») та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір, згідно якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 111172,71 швейцарських франків для оплати придбання житла на первинному ринку на строк до 01 вересня 2021 року.

Умовами договору встановлено, що позичальник зобовязався проводити щомісячне погашення відсотків за користування кредитом у валюті кредиту у розмірі річної процентної ставки не менше 10,24 %.

Проаналізувавши наявні у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що обставини, на які ОСОБА_6 посилалась у позові та які зазначає в апеляційній скарзі, не підтверджуються наданими доказами і не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання. Частиною 2 ст. 652 ЦК України передбачено, що у разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов: а) в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна не настане; б) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; в) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; г) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Позивачем не доведено наявність одночасно всіх чотирьох умов, необхідних для розірвання договору у звязку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Згідно зі ст. 36 Закону України «Про ОСОБА_7 України», офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється ОСОБА_7 Банком України.

Валютні курси, як зазначено в ч. 1 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», встановлюються ОСОБА_7 Банком України за погодженням із Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, відповідно до Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого Постановою Правління ОСОБА_7 Банку України від 12 листопада 2003 року № 496, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до швейцарського франку, встановлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют за станом на останню дату. Отже, незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена.

Таким чином, укладаючи спірний кредитний договір в іноземній валюті, сторони приймали на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь-яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане. Виходячи зі змісту ст. ст. 1046, 1054 ЦК України, відповідальність за валютні ризики лежить саме на позичальнику.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно визначив наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, оскільки позивача відповідно до умов договору було попереджено про валютні ризики, які вона може понести у разі отримання кредитних коштів.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на нормах права, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 вересня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: