Справа № 22-ц/2690/3 844/2012
Головуючий у 1 інстанції: Плахотнюк К.Г. Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2012 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 грудня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

В травні 2010 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди. Посилаються на те. що з вини ОСОБА_1, який керував автомобілем «Хюндай Акцент» державний номер НОМЕР_1, 12 жовтня 2008 року на авто дорозі Обухів- Київ у напрямку м.Києва сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої був пошкоджений належний їм автомобіль автомобіля «ІЖ 412 ИЄ» державний номерний знак 300-83КВ. У відшкодування майнової шкоди просять стягнути з ОСОБА_1 28660 грн. 46 коп., а також моральну шкоду в сумі 25000 грн. Вважаючи протиправними дії старшого інспектора з дізнання ВДАІ з обслуговування Обухівського району при УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 при прийнятті рішення про відмову в порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 просять стягнути з ОСОБА_5 завдану моральну шкоду 30000 грн. В ході розгляду справи як співвідповідача за позовними вимогами ОСОБА_2Ф і ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди суд притягнув Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо». Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 20 грудня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2Ф, ОСОБА_3І, до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо»» про відшкодування матеріальної шкоди залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України. Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 20 грудня 2011 року провадження по справі в частині позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

в складі:

головуючого-судді суддів при секретарі

ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

встановила:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20 грудня 2011 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди 17 825 грн. 41 коп., зобовязавши ОСОБА_2, ОСОБА_3 після отримання відшкодування повернути ОСОБА_1 деталі автомобіля, що не підлягали ремонту. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 178 грн. 25 коп., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. Частково не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просить змінити рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 грудня 2011 року та стягнути з нього на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 1993 грн. 19 коп. Посилається на те, що оскаржуване рішення постановлено з порушенням норм матеріального права. Вважає, що стягненню з нього підлягає не вартість відновлювального ремонту автомобіля, як визначено судом, а ринкова вартість автомобіля (збитки), що становить 5 915 грн. 71 коп. та витрати позивача по оцінці пошкодженого автомобіля в розмірі 650 грн., переказу в сумі 51 грн. 50 коп. При вирішенні питання про розмір відшкодування позивачам завданої шкоди має бути врахована сума нарахованого ТДВ СК «Кредо» страхового відшкодування позивачам в рахунок погашення майнової шкоди за пошкоджений автомобіль згідно акту оцінки спеціаліста по замовленню страхової компанії в розмірі 4000 грн. та вартість складеного звіту по оцінці пошкодженого автомобіля в сумі 624,02 грн. В апеляційній інстанції ОСОБА_1 та його представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити. Позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 просять відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Вислухавши пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 жовтня 2008 року на автодорозі Обухів-Київ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ІЖ» державний номерний знак 300-83КВ під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Хюндай Акцент» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 Вироком Обухівського районного суду Київської області від 14 липня 2009 року встановлено, що зазначена дорожньо-транспортна пригода, що мала місце 12 жовтня 2008 року, сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 п. п. 1.5., 2.3.6, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого було пошкоджено належний на праві власності ОСОБА_2 автомобіль «ІЖ-412ИС» д. н. з. 300-83КВ, а також завдано потерпілому ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень, а потерпілій ОСОБА_3 ушкоджень середньої тяжкості. Зазначеним вироком суду цивільний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 9055 грн. відшкодування понесених витрат на лікування, стягнуто з ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_2 13 000 грн., а на користь ОСОБА_3 8 000 грн.

Відповідно до Звіту №40 про оцінку автомобіля «ІЖ-412ИЄ» державний номерний знак 300-83КВ, складеного 12 листопада 2009 року субєктом оціночної діяльності ТОВ «Гарант-Асистанс», матеріальний збиток завданий власнику вказаного автомобіля у результаті його пошкодження внаслідок дорожньо- транспортної пригоди складає 5915грн. 71 коп. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, що підлягають заміні складає 21 841 грн. 10 коп., вартість автомобіля «ІЖ-412ИЄ» державний номерний знак 300- 83КВ у пошкодженому стані складає 624 грн. 02 коп. (а. с.14-18). Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції виходив з положень ст. 1187 ЦК України та того, що відшкодуванню позивачам за рахунок ОСОБА_1 підлягає матеріальна шкода в розмірі 17 825 грн. 41 коп., що складається з різниці вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «ІЖ-412ИЄ» державний номерний знак 300-83КВ з урахуванням його зносу (21841 грн. 10 коп.) та нарахованого ОСОБА_2 ТДВ СК «Кредо» страхового відшкодування в сумі 4015 грн. 69 коп. Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом використання , зберігання або утримання кого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно звіту № 40 від 12 листопада 2009 року матеріальний збиток , завданий власникові автомобіля НОМЕР_3 складає 5915 грн. 71 коп. Розмір збитку визначений оцінювачем з урахуванням того, що термін експлуатації автомобіля 36,8 років, а пробіг згідно показів лічильника одометра 567227 км. Вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, а тому ринкова вартість транспортного засобу, оцінювачем не розраховувалась. Як пояснили суду відповідач ОСОБА_1 та його представник, позивачу було запропоновано отримати відшкодування завданої шкоди в натурі. Зокрема, після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 був запропонований автомобіль аналогічний пошкодженому, проте він відмовився. Даний факт не заперечував в суді позивач ОСОБА_2 та обґрунтовував свою відмову отримати відшкодування майнової шкоди в натурі тим, що відповідач не забезпечив його транспортування до місця знаходження автомобіля в м.Українка. Оскільки позивач ОСОБА_2 відмовився від запропонованого ОСОБА_1 відшкодування майнової шкоди в натурі, а відповідно до висновку оцінювача відновлення пошкодженого автомобіля НОМЕР_3 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу економічно недоцільно, на користь позивачів підлягає стягненню у відшкодування майнової шкоди 1900 грн. 02 коп., яка

Обраховується як різниця між розміром матеріального збитку за звітом № 40 від 12 листопада 2009 року та сумою нарахованого страхового відшкодування ТДВ СК «Кредо» (5915 грн. 71 коп. -4015 грн. 69 коп.). Також з ОСОБА_1 у рахунок відшкодування завданої шкоди підлягає стягненню на користь позивачів франшиза 510 грн., витрати по оцінці пошкодженого автомобіля (вартість звіту) 650 грн. та витрати на переказ в сумі 51 грн. 50 коп., які визнає відповідач. Всього з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 і ОСОБА_10 підлягає стягненню 2487,50 грн. майнової шкоди, що становить: суму розміру матеріального збитку, суми франшизи згідно договору страхування, витрат на проведення оцінки матеріального збитку автомобіля «ІЖ-412ИЄ» д. н. з. 300-83КВ та грошового переказу за вирахуванням вартості автомобіля «ІЖ-412ИЄ» д. н. з. 300-83КВ у пошкодженому стані, оскільки він залишається у ОСОБА_2, та розміру страхового відшкодування, здійсненого ТДВ СК «Кредо» (5915,71 грн. +510,00 грн. + 650,00 грн. +51,50 грн. - 624,02 грн. - 4015,69 грн.). Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 і ОСОБА_2 Н.1. до ОСОБА_1 в частині відшкодування майнової шкоди підлягають частковому задоволенню. В частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОСОБА_4 С.В. рішення суду не оскаржено, а тому підлягає залишенню без змін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 107 грн. 30 коп. Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія, - вирішила: Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 грудня 2011 року скасувати в частині стягнення майнової шкоди з ОСОБА_1 і розподілу судових витрат та ухвалити нове рішення. Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 Васильовича про відшкодування майнової задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 Федоровича і ОСОБА_3 2487 грн. 50 коп. в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди. В решті позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 107 грн. 30 коп. В іншій частині рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 20 грудня 2011 року залишити без змін. Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді