Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-4767/12 Головуючий у 1 інстанції Дацюк О.І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2012 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого Гончара О.С.

суддів Воробйової І.А.

ОСОБА_2

при секретарі Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» та ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, який в ході розгляду справи був неодноразово уточнений, до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації.

В позовній заяві зазначали, що відповідно до укладеного договору про іпотечний кредит від 31.01.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 148 975 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 31.01.2033 року.

31.07.2008 року відповідно до заяви позичальника та укладеної між банком та відповідачем додаткової угоди до договору про іпотечний кредит від 31.01.2008 року, валюта кредитної угоди змінена на долари США. Поточна сукупна заборгованість позичальника конвертована у долари США за курсом процесінга на день укладення додаткової угоди. Відкрито кредитну лінію на 32 039,26 доларів США з кінцевим терміном повернення 31.07.2028 року включно.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 31.01.2008 року був укладений договір іпотеки на нерухоме майно, а саме: 2-кімнатну квартиру загальною площею 43,10 кв.м., житловою площею 27,30 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та належить відповідачу на праві власності.

Свої зобовязання за кредитним договором позичальник своєчасно та належним чином не виконує, в результаті чого, станом на 03.03.2012 року утворилась заборгованість в розмірі 64 187,42 доларів США, що еквівалентно 512 729 грн. 11 коп..

Посилаючись на зазначені обставини, просили суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 31.01.2008 року в розмірі 64 187,42 доларів США, що еквівалентно 512 729 грн. 11 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки - 2-кімнатну квартиру загальною площею 43,10 кв.м., житловою площею 27,30 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, встановити початкову ціну реалізації предмету іпотеки у розмірі 202 000 грн. 00 коп.; передати в управління ПАТ КБ «ПриватБанк» предмет іпотеки на період до його реалізації; надати ПАТ КБ «ПриватБанк» право отримати витяг з Державного реєстру прав власності на 2-кімнатну квартиру загальною площею 43,10 кв.м., житловою площею 27,30 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; виселити відповідача зі спірної квартири без надання іншого житла зі зняттям з реєстраційного обліку у Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського РВ УМВС України в Запорізькій області та стягнути судові витрати по справі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2012 року позов задоволено частково.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 31.01.2008 року, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4, зареєстрованим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 за №222, а саме: на квартиру АДРЕСА_2, належну ОСОБА_4 на праві власності шляхом продажу зазначеної квартири з укладанням договору купівлі-продажу з іншою особою за початковою ціною 202 000 грн. 00 коп. для погашення заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ «Комерційний Банк «ПриватБанк» за договором про іпотечний кредит № ZPD0GI від 31.01.2008 року, загальна сума якої становить 512 729 грн. 11 коп..

Надано Публічному акціонерного товариству ОСОБА_3 «ПриватБанк» право отримати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_2.

Виселено ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_2.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі представника ОСОБА_6 подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду та задовольнити вимоги в частині зняття з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського РВ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4, передати в управління ПАТ КБ «ПриватБанк» предмет іпотеки на період до його реалізації, надати банку право отримати дублікати правовстановлюючих документів на нерухомість та надати всі повноваження, необхідних для здійснення продажу, в іншій частині рішення залишити без змін.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

За правилами ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, та порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.03.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_4 був укладений договір про іпотечний кредит № ZPD0GI у сумі 148 975 гривень під 15% річних, строком до 31.01.2033 року .

31.07.2008 року на підставі заяви ОСОБА_4 ( а.с.169, 170) було укладено додаткову угоду до договору про іпотечний кредит, за умовами якої змінено валюту та строк повернення кредиту. Так, відповідно до п.8.1 додаткової угоди залишок заборгованості за договором від 31.01.2008 року в сумі 148 662.15 гривень, що еквівалентно 32 039,26 доларам США, позивач зобовязується надати відповідачеві строком з 31.07.2008 року по 31.07.2028 року, а відповідач, в свою чергу зобовязався повернути кредит, сплатити відсотки та інші платежі відповідно до Графіку погашення кредиту.

З метою забезпечення повернення кредитних коштів за кредитним договором, 31.01.2008 року між сторонами був укладений іпотечний договір предметом якого є двокімнатна квартира АДРЕСА_2, належна ОСОБА_4 на праві власності .

Відповідач ОСОБА_4 належним чином не виконує умови кредитного договору, заборгованість станом на 03.03.2012 року становить 64 187,42 доларів США, що за курсом 7,988 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.03.2012 року складає 512 729,11 грн., яка складається з наступного :

-31974,18 доларів США заборгованість за кредитом:

- 14665,55 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3023,22 доларів США заборгованість за комісією;

- 14524,47 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором.

Відповідно до ст. ст. 1049 , 1050 , 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержавтель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також вимог, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 33 , ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.

Встановивши порушення ОСОБА_4 своїх обовязків за кредитним договором, наявність у позивача ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, надання кредиту в доларах США, узгоджену сторонами умову договору про повернення кредиту в доларах США, суд обґрунтовано задовольнив вимоги банку про звернення стягнення на предмет іпотеки для погашення боргу .

Проте, задовольняючи частково зазначені позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» та звертаючи стягнення на предмет іпотеки двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 43, 10 кв.м., що належить ОСОБА_4, у спосіб визначений позивачем, суд першої інстанції залишив поза увагою норми ст. 38 Закону України «Про іпотеку»та неправильно визначив спосіб, у який має бути звернено стягнення на предмет іпотеки, не вірно зазначив початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації та не вказав всі складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та ухвалення в цій частині нового рішення виходячи з наступного.

Спеціальним законом, яким визначено підстави та порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки є Закон України "Про іпотеку".

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються:

- загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

- опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

- заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

- спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону;

- пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;

- початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Разом з тим, рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вище вимогам закону. Так, зокрема, судом не вказано в резолютивній частині всі складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, а також не правильно визначений спосіб реалізації предмета іпотеки, передбачений ст.38,39 Законом України "Про іпотеку". Поза увагою суду першої інстанції залишилось і питання ціни предмета іпотеки.

Оскільки, позивач не зазначав у позові спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом публічних торгів, судова колегія дійшла висновку про звернення стягнення на предмет іпотеки із визначенням способу реалізації предмета іпотеки, що передбачений ст. 38 Закону України «Про іпотеку»- шляхом продажу іпотекодержателем ПАТ КБ «ПриватБанк»від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві шляхом укладення договору купівлі-продажу, оскільки застосування такого способу, в силу ст. 11 ЦПК України не є виходом за межі позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги представника відповідача про те, що судом не встановлена сума заборгованості за кредитним договором, не заслуговують на увагу , оскільки розмір заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором досліджувався судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, судова колегія вважає за необхідне зазначити складові що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки виходячи із загальної суми заборгованості 512 729,11 грн., яка включає в себе : -31974,18 доларів США заборгованість за кредитом; 14 665,55 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 023,22 доларів США заборгованість за комісією; 14524,47 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором.

Однак, положення ч. 2 ст. 192 , ч. 3 ст. 533 ЦК України , Декрет Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом, та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені.

Тому нарахована банком пеня в розмірі 14 524,47 доларів США має бути визначена в гривні і складає 116 021,47 грн.

Щодо початкової ціни предмета іпотеки, то колегія суддів, враховуючи роз'яснення, що містяться в п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, дійшла висновку про зазначення в резолютивній частині рішення про встановлення початкової ціни на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Доводи апеляційної скарги позивача щодо неправомірної відмови судом першої інстанції передати в управління Банку предмет іпотеки не підлягають задоволенню в звязку з наступним.

Стаття 34 Закону України "Про іпотеку" передбачає, що після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду.

В силу статті 587 Цивільного кодексу України особа, яка володіє предметом застави, зобов'язана вживати заходів, необхідних для збереження предмета застави, утримувати предмет застави належним чином.

Із матеріалів справи не вбачається фактів порушення відповідачем приписів статті 587 Цивільного кодексу України .

За таких обставин відсутні підстави для передачі банку предмету іпотеки в управління.

Доводи апеляційної скарги позивача щодо відмови судом у наданні позивачу права отримати дублікати правовстановлючих документів на нерухомість та наданні позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу заслуговують на увагу. Надання ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень продавця є підтвердженням права Банку на проведення всіх необхідних дій для продажу предмету іпотеки, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Обгрунтованими є доводи апеляційної скарги позивача відносно відмови судом першої інстанції в знятті з реєстраційного обліку відповідача.

Так, відповідно до ст.7 Закону України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про : 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином оскільки судом правомірно, у відповідності до ч.2 ст.39, ст.40 Закону України «Про іпотеку» задоволено позовні вимоги про виселення ОСОБА_4, тому вимоги позивача щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку засновані на законі та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача про те, що відповідач не повідомлявся судом про час та місце судового засідання 17.07.2012 року, не можуть служити підставою для скасування рішення.

Твердження представника апелянта ОСОБА_4 про те, що відповідачем додаткова угода до договору про іпотечний кредит не підписувалась матеріалами справи не підтверджено. Так, всупереч вимогам ст. ст. 60, 61 ЦПК України, ні відповідач, ні представник відповідача не надали жодних доказів на підтвердження цих обставин. Судом неодноразово призначалась почеркознавча експертиза за клопотання представника відповідача, проте в звязку з несплатою за її проведення відповідачем, проведення експертизи не відбулось.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2012 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» задовольнити частково.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_8 станом на 03.03.2012 року за кредитним договором від 31.01.2008 року у розмірі 512 729, 11 грн., яка складається з: 31974,18 доларів США заборгованість за кредитом; 14665,55 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 3023,22 доларів США заборгованість за комісією; 116 021,47 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором; - звернути стягнення на предмет іпотеки - на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 43,10 кв.м. належну ОСОБА_4 на праві власності. Предмет іпотеки квартира АДРЕСА_2 підлягає реалізації за ціною продажу на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, із застосуванням процедури продажу, встановленої ст.38 Закону України «Про іпотеку» шляхом продажу ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу з будь-якою особою - покупцем, з отриманням банком витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та з наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Виселити ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_3 зі зняттям з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського РВ УМВС України в Запорізькій області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОСОБА_3 банк «Приватбанк» судовий збір в сумі 3334,8 грн. та 120 грн. витрат на ІТЗ.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: