Справа № 2-410/3378/12
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2012 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Борисова С.А.

при секретарі Литвиненко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та її представника, що діє на підставі довіреності ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанкв особі жовтневого відділення Дніпропетровської обласної філії про захист прав споживача та визнання третейського застереження недійсним, -

Встановив:

14 грудня 2006 року між позивачем - ОСОБА_1, та Жовтневим відділенням Дніропетровської обласної філії АКБ УкрсоцбанкАкціонерного - комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанкправонаступником якого є ПАТ Укрсоцбанкбуло укладено договір кредиту № 1764. Зазначений договір укладений сторонами із зазначенням його змісту на основі стандартної форми, запропонованої Банком для будь-яких клієнтів - фізичних осіб. Ціль кредитування - споживча з встановленням іпотеки.

Пунктом 6.2 кредитного договору передбачено третейське застереження, відповідно до якого у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони, керуючись ст. 5 Закону України "Про третейські суди", домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Мороз О.А. Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: 02002, м. Київ, вул. М.Раскової, 15.

Вважаючи це третейське застереження таким, що не відповідає вимогам закону, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ "Укрсоцбанк" в особі Жовтневого відділення Дніпропетровської обласної філії ПАТ Укрсоцбанкпро захист прав споживачів та визнання третейського застереження недійсним. На обгрунтування позовних вимог вказала, що таке застереження порушує її права, як споживача, на звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав і цим самим ставить її в нерівні умови порівняно з банком, який має безпосередній вплив на Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків, оскільки є членом Асоціації українських банків, яка в свою чергу є засновником Постійно діючого Третейського суду, крім цього, третейська угода (третейське застереження) не відповідає вимогам ч. 5 ст. 12 ЗУ "Про третейські суди", оскільки не містить жодних відомостей про предмет спору.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримала. Надала покази аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила. Просила відмовити позивачу в повному обсязі.

Заслухавшиучасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Згідно ст. 6 Цивільного кодексу України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливае з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ст. ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших агентів цивільного законодавства, звичаїв дійового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас договір є й однією з основних підстав виникнення цивільних прав та обов'язків.

3 метою захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом штересів фізичних та юридичних осіб діючим законодавством передбачений судовий порядок захисту цих прав та інтересів.

Закон України "Про третейські суди" регулює порядок утворення та діяльності третейських судів в Україні та встановлює вимоги щодо третейського розгляду з метою захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних та юридичних осіб.

Згідно ст. 5 цього ж Закону юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникае з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Тобто, наведені норми чітко визначають підвідомчість справ третейським судам і відокремлюють винятки (справи), що не можуть бути передані на розгляд третейського суду. Спори щодо виконання кредитних договорів не відносяться до виключень, передбачених ст. 6 Закону.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядаеться як невід'ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положения регламенту. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Предметом укладеного між сторонами кредитного договору є зобов'язання кредитора ПАТ "Укрсоцбанк" надати позичальнику ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 22000 доларів США на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Підписуючи договір, ОСОБА_1 була ознайомлена з його умовами, її волевиявлення було вшьним і відповідало внутрішнй волі, вона чітко усвідомлювала всі умови договору і вважала їх прийнятними для себе, про що свідчить її підпис під договором.

Пунктом 6.2 кредитного договору сторонами визначений порядок врегулювання спорів, які можуть виникнути між ними у зв'язку з укладанням та виконанням положень договору (третейське застереження, яке є невід'ємною частиною договору). Договором також визначені усі умови, передбачені ч. 4 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів".

Отже, сторони при укладенні договору керувались чинним законодавством та досягли згоди з усіх істотних умов договору. В разі коли ті чи інші умови не влаштовували позивача, він не був позбавлений можливості відмовитись від укладання такої угоди. Крім того, позивач з пропозицією про внесения змін до кредитного договору щодо виключення з нього третейського застереження (п. 6.2) до відповідача не звертався.

Вищенаведені обставини визнаються позивачем та підтверджуються договором кредиту № 1764, укладеного 14 грудня 2006 року між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зазначеною нормою встановлено, що недійсніть правочину може мати мюце тільки в тому випадку, коли на момент вчинення правочину, його зміст не відповідав чи суперечив вимогам чинного на той час законодавства.

За приписами статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень .

Позивач не довів, що укладення третейської угоди у вигляд1 третейського застереження в договорі кредиту № 1764 від 24 грудня 2006 року (п. 6.2) відбулося з порушенням чинного законодавства України, права та інтереси позивача відповідачем порушені не були, оскільки правовідносини, а саме права та обов'язки сторін за договором, реалізовувались саме в такий спосіб, про який вони домовились при укладенні договору.

Оспорювана позивачем угода відповідає вимогам Закону, моральним засадам суспільства і підстав, в межах заявлених вимог, визнавати її недійсною немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 11, 626, 627, 638, 1054, 1055 ЦК України, Законами України "Про захист прав споживачів", "Про третейські суди", ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 в позовних вимогах до Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанкв особі жовтневого відділення Дніпропетровської обласної філії про захист прав споживача та визнання третейського застереження недійсним в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Борисов С.А.