Справа №2-0-69/12
Рішення

Іменем України

26 червня 2012 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючого судді Коцюрби М.П. за участю секретаря Кучер В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Галузевий державний архів Служби безпеки України про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2012 року ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11 лютого 1981 року помер батько заявника ОСОБА_2. Свідоцтво про смерть № 486222 на прізвище «Везінгер» видано повторно виконкомом Бушевської сільської ради Рокитнянського району Київської області на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 2003 року по справі № 2а-1087/03. За життя померлий мав прізвище «Візінгер».

В 1945 році ОСОБА_2 був засуджений і відбував покарання на території Казахстану.

В 2011 році, маючи на меті його реабілітацію, як незаконно засудженого, ОСОБА_1 звернулася до Галузевого державного архіву Служби безпеки України щодо надання відомостей про її батька та можливості ознайомлення з архівною кримінальною справою. У відповідь заявнику повідомили, що вона має надати документи, які підтверджують родинні стосунки з репресованим. У звязку з вищезазначеним ОСОБА_1 змушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту родинних стосунків з ОСОБА_2.

До шлюбу заявник мала прізвище «Візінгер», свідоцтво про укладення шлюбу ІІ-БК № 354820. Народилася заявник 21 вересня 1952 року в Казахській PCP, Карагандинська область, Осакарівський район, с.Осакарівка. При реєстрації мого народження, оскільки на той час її батько відбував покарання, в графу «отец» реєструючим органом було вписано слово «нет». Також по-батькові ОСОБА_1 було помилково записано «Борисівна», так як в той час німецькі імена негативно сприймалися суспільством. В 1957 році родина заявника після звільнення батька повернулася в Україну і проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1

На підтвердження факту родинних відносин між заявником та померлим ОСОБА_1 додала письмові свідчення її рідного брата ОСОБА_3 та ще 13 жителів села Бушево та сусіднього села Ольшаниця Рокитнянського району Київської області.

Заявник просила суд встановити факт, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2, померлого 11 лютого 1981 року.

В судовому засіданні заявник та її представник підтримала заявлені вимоги у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про задоволення вимог ОСОБА_1 з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як встановлено в судовому засіданні, 11 лютого 1981 року помер ОСОБА_2. Свідоцтво про смерть № 486222 на прізвище «Везінгер» видано повторно виконкомом Бушевської сільської ради Рокитнянського району Київської області на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 2003 року по справі № 2а-1087/03. За життя померлий мав прізвище «Візінгер».

В 1945 році ОСОБА_2 був засуджений і відбував покарання на території Казахстану.

В 2011 році, маючи на меті його реабілітацію, як незаконно засудженого, ОСОБА_1 звернулася до Галузевого державного архіву Служби безпеки України щодо надання відомостей про її батька та можливості ознайомлення з архівною кримінальною справою. У відповідь заявнику повідомили, що вона має надати документи, які підтверджують родинні стосунки з репресованим. У звязку з вищезазначеним ОСОБА_1 змушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту родинних стосунків з ОСОБА_2.

До шлюбу заявник мала прізвище «Візінгер», свідоцтво про укладення шлюбу ІІ-БК № 354820. Народилася заявник 21 вересня 1952 року в Казахській PCP, Карагандинська область, Осакарівський район, с.Осакарівка. При реєстрації мого народження, оскільки на той час її батько відбував покарання, в графу «отец» реєструючим органом було вписано слово «нет». Також по-батькові ОСОБА_1 було помилково записано «Борисівна», так як в той час німецькі імена негативно сприймалися суспільством. В 1957 році родина заявника повернулася в Україну і проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Проаналізувавши зазначені докази у сукупності, співставивши їх з поясненнями учасників справи, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_2, який помер 11 лютого 1981 року.

Керуючись ст. ст. 256-259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Галузевий державний архів Служби безпеки України про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме, що ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_2, який помер 11 лютого 1981 року.

Рішення бути оскаржене до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя