Дата документу 19.01.2012 Справа № 2-2730/11
Я Справа № 2-2730/11
Октябрський районний суд м.
головуючого –судді
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Полтаві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
державного підприємства «Виробниче
об’єднання «Знамя»про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
середнього заробітку за час
прострочення заборгованості з виплати
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
із позовом до відповідача –ДП
«Виробниче об’єднання «Знамя»про
стягнення заборгованості з
нарахованої але не виплаченої
заробітної плати, виплати вихідної
середнього заробітку за час затримки з
виплати заробітної плати у сумі 1691
гривня 46 копійок (а.с. 1-2).
Свої позовні вимоги обґрунтовує
наступними обставинами. Вона працювала
у ДП «Виробниче об’єднання «Знамя»з 24
липня 1970 року по 29 грудня 2010 року і
звільнена з роботи на підставі п. 6 ст. 36
КЗпП України, внаслідок відмови від
продовження роботи у зв’язку зі зміною
істотних умов праці.. На день її
звільнення відповідачем нарахована
але не виплачена їй заробітна плата у
з вимогами ст. 44 КЗпП України їй
нараховано вихідну допомогу у сумі 2158
гривень 39 копійок, які також не
виплачено. Дії відповідача вважає
незаконними, так як згідно з вимогами ч.
1 ст. 47 та ч. 1 ст. 116 КзПП України, виплата
усіх сум, що належать працівнику від
підприємства чи установи, проводиться
у день звільнення. У разі невиплати з
вини власника або уповноваженого ним
органу, звільненому ним працівникові
усіх сум, які повинні бути йому
виплачені на день його звільнення,
згідно з вимогами ч. 1 ст. 117 КзПП
України, роботодавець повинен
виплатити цьому працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку. За її підрахунками розмір
середнього заробітку за час затримки з
виплати їй заробітної плати становить
1691 гривню 46 копійок. Прохає суд
стягнути на її користь заборгованість
з нарахованої але не виплаченої
копійок та середній заробіток за час
затримки з виплати заробітної плати у
сумі 1691 гривня 46 копійок.
У судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги підтримала, прохала
задовольнити у повному обсязі.
Пояснення надала аналогічні тексту
Представник відповідача у судове
засідання не з’явився, звернувся із
письмовою заявою з проханням
розглянути справу за його відсутності,
позов визнав у повному обсязі (а.с. 11).
Позивач не заперечувала проти
розгляду справи за відсутності
представника відповідача. З цих
підстав суд, спираючись на норми ст. 169
КПК України, розглянув справи за його
відсутності та ухвалив рішення.
Заслухавши пояснення позивача та
перевіривши фактичні обставини справи
письмовими доказами, суд приходить до
висновку про те, що позов обґрунтований
та підтверджений, а тому підлягає
Судом встановлено, що з 24 липня 1970
року і по 29 грудня 2010 року ОСОБА_1
працювала у ДП «Виробниче об’єднання
«Знамя»і звільнилася з роботи на
підставі п. 6 ст. 36 КзПП України,
внаслідок відмови від продовження
роботи у зв’язку зі зміною істотних
умов праці (а.с. 5-6). Відповідно до
довідки ДП «Виробниче об’єднання
«Знамя» від 23 лютого 2011 року за № 200,
заборгованість із заробітної плати
копійок, а її середньоденна заробітна
плата становить 100 гривень 39 копійок
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 47 КЗпП
України, власник або уповноважений ним
орган зобов’язаний у день звільнення
працівника видати працівникові
належно оформлену ним трудову книжку і
провести з ним розрахунок у строки,
зазначені у ст. 116 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 115 КЗпП України,
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно у робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором, але не рідше двох разів на
місяць через проміжок часу, що не
перевищує 16 календарних днів. Згідно з
вимогами ст. 116 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата усіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться у
день його звільнення. Якщо працівник у
день звільнення не працював, то
зазначені суми мають бути виплачені ні
пізніше наступного дня після
пред’явлення звільненим працівником
вимог про розрахунки. Відповідно до
вимог ст. 117 КЗпП України, у разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені у статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір,
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки на день фактичного
З наведених норм чинного
цивільного законодавства України та
фактичних обставин справи випливає
наступне. Позивач має право на
отримання невиплаченої їй заробітної
плати на день свого звільнення, яку
вона не отримала з вини відповідача.
Також позивач має право на стягнення з
відповідача середнього заробітку за
весь час затримки розрахунку
заробітної плати, який прохає стягнути.
Згідно з наданими суду відповідачем
документом, його заборгованість перед
копійок. враховуючи те, що відповідач
погодився та не оспорив зроблений
позивачем розрахунок розмір
середнього заробітку за час затримки з
виплати заробітної плати у сумі 1691
гривня 46 копійок, суд вважає можливим
його прийняти. Право позивача на
отримання заробітної плати у
встановлені законом строки та на
компенсацію за затримку з виплати
заробітної плати відповідачем
порушено, а тому підлягає захисту. З цих
підстав позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 47, 95, 115-117 КЗпП України, ст.ст. 3, 15,
30, 60, 76, 88, 208, 212-215, 218, 293 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 –задовольнити у
Стягнути із державного
підприємства «Виробниче об’єднання
«Знамя»на користь ОСОБА_1
заборгованість із невиплаченої
копійок, середній заробіток за час
затримки з виплати заробітної плати у
сумі 1691 гривня 46 копійок, а всього
стягнути грошових коштів на загальну
Стягнути із державного
підприємства «Виробниче об’єднання
«Знамя»судовий збір у сумі 118 гривень 35
копійок та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у сумі 120 гривень на
Рішення суду може бути оскаржене
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Полтавської області
через суд першої інстанції протягом 10
днів зо дня його проголошення особами,
що брали участь у судовому засіданні, а
особами, які не брали участь у судовому
засіданні –протягом 10 днів зо дня
отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
протягом 10 днів зо дня його
проголошення, або протягом 10 днів зо
дня отримання його копії учасниками
процесу, які не брали участь у судовому
засіданні, якщо не буде оскаржено у
встановленому порядку.

Суддя
І.Ю. Литвиненко