АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/4334/2012 Номер провадження 22-ц/1690/4334/2012Головуючий у 1-й інстанції Середа А.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Пікуля В.П., Триголова В.М.

при секретарі: Цюрі Я.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 червня 2012 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2009 року позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 червня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Ухвалено: виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3 разом із неповнолітньою дитиною з квартири № 92 в будинку №15 в 278 кварталі в м. Кременчуці без надання іншого житлового приміщення.

З рішенням місцевого суду не погодились відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскарживши його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просили скасувати оскаржуване ними судове рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

На апеляційну скаргу відповідачів своє заперечення подала позивач ОСОБА_4, в якому просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення місцевого суду, як законне та обґрунтоване, залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 12 лютого 2004 року ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_5 квартиру №92, що знаходиться в м. Кременчуці, квартал 278, буд. 15, загальною площею 50,3 кв. м, жилою площею 28,2 кв. м.

Згідно договору купівлі-продажу від 02 листопада 2007 року ОСОБА_4 від імені якої на підставі довіреності діяв ОСОБА_6, продала, а ОСОБА_2 купила за 42649,00 грн. квартиру №92, що знаходиться в м. Кременчуці, квартал 278, буд. 15.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 01 квітня 2009 року зазначений договір купівлі-продажу від 02 листопада 2007 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7, визнано недійсним. Вказаним судовим рішенням застосовано реституцію шляхом повернення сторін договору купівлі-продажу в первісне становище.

За довідкою КП Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної радивід 11 червня 2012 року № 61/2915, державна реєстрація права власності на квартиру №92, що знаходиться в будинку №15, квартал 278 в м. Кременчуці на ім'я ОСОБА_2 скасована на підставі рішення апеляційного суду Полтавської області від 01 квітня 2009 року.

Встановивши вищенаведені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що набрання законної сили рішенням апеляційного суду Полтавської області від 01 квітня 2009 року про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири, укладеного 02 листопада 2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, має своїм наслідком поновлення права власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1.

Оскільки ні родинних, ні договірних відносин щодо порядку користування спірною квартирою позивач та відповідачі не мають, місцевий суд, відповідно до ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321 ЦК України, дійшов вірного висновку, що подальше проживання відповідачів у спірній квартирі є безпідставним та перешкоджає власнику ОСОБА_4 у здійсненні її права володіння, користування та розпорядження своїм майном, порушуючи права та законні інтереси позивача.

Зважаючи на зазначені обставини, з урахуванням положень ст. 391 ЦК України, правильним є висновок суду першої інстанції щодо обґрунтованості позову ОСОБА_4 та наявності правових підстав для його задоволення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків місцевого суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірності виходячи з наступного.

Згідно положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуются при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням апеляційного суду Полтавської області від 01 квітня 2009 року встановлено, що 12 лютого 2004 року між продавцями ОСОБА_8 і ОСОБА_5, від імені яких на підставі доручення від 19 грудня 2003 року діяв ОСОБА_6 та покупцем ОСОБА_4. укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 вартістю 28006 грн.

Договір зареєстровано в Кременчуцькому міжміському БТІ 16 березня 2004 року.

18 травня 2007 року власник квартири ОСОБА_4 уповноважила нотаріальною довіреністю ОСОБА_6 розпоряджатись /продати, обміняти, здати в оренду, тощо/ належну їй зазначену квартиру, на умовах, які будуть визначатись нею самостійно, виходячи з розумної доцільності.

02 листопада.2007 р. між ОСОБА_4, від імені якої діяв ОСОБА_6, та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу квартири №92, що знаходиться в м. Кременчуці, квартал 278, буд. 15 за ціною 42649 грн.

При цьому встановлено, що повірений ОСОБА_6 вийшов за межі наданих йому довіреністю повноважень, всупереч волевиявленню власника квартири, фактично розпорядився квартирою на користь своєї доньки, здійснивши її безоплатне відчуження.

З цих підстав рішенням апеляційного суду зазначений договір купівлі-продажу спірної квартири від 02 листопада 2007 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7, визнано недійсним та застосовано реституцію шляхом повернення сторін договору купівлі-продажу в первісне становище.

Вказане судове рішення набрало законної сили та є чинним, як на час вирішення даного спору судом першої інстанції, так і на час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судом апеляційної інстанції.

В той же час, рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 листопада 2012 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним, копія якого надана відповідачем ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції, законної сили не набрало, тому згідно положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України, не є підставою звільнення від доказування тих обставин, на які посилаються відповідачі.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить висновку, що судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовано всі обставини справи, надані сторонами докази та надано їм належну правову оцінку.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 червня 2012 року судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: