Справа №22-ц-6964/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія50Доповідач у 2 інстанції Коцюрба
УХВАЛА

Іменем України

26 грудня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі :

Головуючого Суханової Є.М.

Суддів - Коцюрби О.П., Ігнатченко Н.В.

При секретарі Клименко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Іванківського районного суду Київської області від 17 листопада 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до спеціалізованої медико-санітарної частини №16 м. Чорнобиль, Київської області про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування завданої моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулася до Іванківського районного суду Київської області з позовом до відповідача про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування завданої моральної шкоди.

В позовній заяві позивачка посилалася на те, що з 16 листопада 1987 року по 04 жовтня 2011 року вона працювала у відповідача - СМСЧ №16 м. Чорнобиль, Київської області на посаді медичного реєстратора. 04 жовтня 2011 року вона була звільнена з роботи за ст. 40 ч. 4 Кодексу законів про працю України (за прогул).З наказом адміністрації СМСЧ №16 м. Чорнобиль, Київської області про звільнення її з роботи за прогул вона не згодна, так як працюючи вахтовим методом 15/15 днів, вона 02 жовтня 2011 року прибула на роботу і вчасно приступила до виконання своїх трудових обовязків. 03 жовтня 2011 року вона взяла обхідний лист, так як збиралася звільнятися з роботи за станом здоровя. Але не зважаючи на це її було звільнено з роботи за прогул. Просила суд задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 17 листопада 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити повністю. Зазначила, що рішення Іванівського районного суду Київської області ухвалене з порушенням норм матеріального права. Посилалась на те, що території підприємства не покидала та не була відсутня на підприємстві протягом трьох годин, тому вважає, що наказ про звільнення за прогул є незаконним та має бути скаований.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом і це вбачається з пояснення позивачки, що вона з 1987 року працювала в Спеціалізованій медико-санітарній частині №16 в м. Чорнобилі, Київської області на посаді медичного реєстратора. З 2006 року вона хворіла і лікарі визнавали у неї сердечну недостатність, але вона хотіла продовжувати працювати в м. Чорнобилі, Київської області, так як за станом здоровя вона може працювати в зоні відчуження ЧАЕС. Влітку 2011 року вона хворіла, а коли прийшла на роботу, то головний лікар став предявлять їй претензії, сказав, що звільнить з роботи. Її направили для обстеження в інститут Стражеско. Вона вже знала, що її будуть звільнять за станом здоровя. 02 жовтня 2011 року вона приїхала на вахту і вийшла на своє робоче місце. При зустрічі з головним лікарем той сказав, що він буде звільнять її за станом здоровя і вигнав її з роботи. Вона взяла обхідний лист, але на роботі була весь день, виконувала свої службові обовязки.

За правилами ч. 1 п. 4 ст. 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим органом лише у випадку прогулу ( в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин розтягом робочого дня) без поважних причин.

Із заперечення відповідача слідує, що ОСОБА_2 02 жовтня 2011 року в період часу з 14 год. до 19 години, 03 жовтня 2011 року, майже протягом всього робочого дня та 04 жовтня 2011 року, з 08 год. до 13 год. була відсутня на своєму робочому місці та в приміщенні СМСЧ №16 в м. Чорнобилі, Київської області.

Надати пояснення адміністрації з приводу відсутності на робочому місці, ОСОБА_2

відмовилася.

З наказу №83 від 28 листопада 2006 року по СМСЧ№16 м. Чорнобиль, Київської області, графіка №6 роботи персоналу СМСЧ-16 м. Чорнобиль, Київської області на 2011 рік слідує, що з 01 лютого 2007 року реєстратура переходить на роботу з графіком 15/15 днів. Тривалість робочого часу - 10 годин на добу, в день заїзду - 6 год.

З копії пояснення в.о. завідуючого поліклінікою ОСОБА_3 слідує, що 03 жовтня 2011 року медичний реєстратор ОСОБА_2 була відсутня на робочому місці 02 та 03 жовтня 2011 року.

З копії пояснювальної записки завідуючої складом ОСОБА_4 слідує, що 03 жовтня 2011 року о 14 год. до неї підходила з обхідним листом ОСОБА_2, який вона підписала.

З доповідної записки старшої медичної сестри ОСОБА_5 слідує, що медичний реєстратор ОСОБА_2 була відсутня на робочому місці 04 жовтня 2011 року.

З копії акту від 04 жовтня 2011 року вбачається, що ОСОБА_2 у присутності свідків (комісії) відмовилася надати письмове пояснення з приводу відсутності на робочому місці 02 - 04 жовтня 2011 року.

Згідно наказу №71-о/с від 03 жовтня 2011 року вбачається, що тимчасово, на період з 02 по 17 жовтня 2011 року обовязки медичного реєстратора було покладено на ОСОБА_6, молодшу медичну сестру ВШМД, у звязку з невиходом на роботу ОСОБА_2, з оплатою 50 %.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Так як позивачка не надала суду доказів про те, що вона з поважних причин була відсутня на робочому місці, або знаходилась на робочому місці та виконувала свої службові обовязки 02 04 жовтня 2011 року та не довела в суді ті обставини, на які вона посилалась, як на підставу своїх доказів та заперечень, то колегія суддів вважає, що Іванківський районний суд Київської області прийшов до правильного висновку про відмову їй в задоволенні позовних вимог.

Так як доводи, які наведенні в апеляційній скарзі спростовуються матеріалами справи та нічим не підтверджуються то колегія суддів вважає, що вони не заслуговують на увагу.

Згідно ст. 308 ЦПК України , апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, порушень норм процесуального законодавства при розгляді справи не допустив, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 17 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: