Справа № 206/5917/2012
Провадження № 2/232/804/12
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2012 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л. В.,

при секретарі Чумаченко С. М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яка була уточнена в процесі розгляду справи, до ОСОБА_3 про розірвання договору, стягнення матеріальної та моральної шкоди, в якому просить суд, розірвати договір № 337 від 09 січня 2008 року, додаткову угоду №1 до договору №337 від 09 січня 2008 року та додаткову угоду №2 від 30 грудня 2009 року до основного договору №337 та стягнути на його користь з ОСОБА_3 4 000 гривень на відшкодування завданої шкоди невиконанням умов договору, 1000 гривень, обумовлений умовами оспорюваного договору та судові витрати у розмірі 37 гривень, а також у відшкодування завданої моральної шкоди 5000 гривень.

Оскільки, вищевказані угоди укладенні з відповідачем, останьою не було виконано, чим порушено договірні зобов`язання та права і законні інтереси позивача, що змусило його звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні просив суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, а також надані письмові заперечення відповідача, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 січня 2008 року між позивачем та суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_3 , що діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію № від 05.11.2002 року, було укладено договір №337 та додаткова угода №1 до договору №337 від 09 січня 2008 року про надання юридичних послуг, а саме: про надання позивачу правової допомоги, а позивач, як замовник зобов`язався прийняти та оплатити зазначені послуги.

Згідно з ч.2 п.2.2. додаткової угоди №1 до договору №337 від 09 січня 2008 року відповідач повинна була розробити позовну заяву з необхідними документами, подати документи до суду, надавати позивачу висновки про виконану роботу та всі зазначені вище дії повинні були стосуватися перерахунку пенсії позивача, відповідно до наказу Міністра Оборони №175 від 14.04.2007 року та Наказу Міністра оборони №324 від 01.07.2004 року.

Відповідно до ч. 3 п.3.1 основного договору замовник сплачує виконавцю в день його підписання, а саме: суму в розмірі 2000 тис. гривень, а до 11.02.2008 року замовник сплачує виконавцю всю договірну суму, всього 4000 тис. гривень, що є еквівалентом 800 доларів США по курсу НБУ на день розрахунків сторін.

Всі свої зобов`язання по вказаному договору та додатковій угоді №1 до договору №337 від 09 січня 2008 року позивач виконав, сплативши виконавцю Ягничук О.В. 4000 грн., що підтверджується оспорюваним договором та додатковою угодою №1 до договору №337 від 09 січня 2008 року, а також листом ОСОБА_3 від 22.04.2010 року, в якому остання не заперечує отримання нею вказаних коштів (а.с. 6, 7, 8).

30 грудня 2009 року позивач відповідно до вимог уже укладеного договору та додаткової угоди, уклав з відповідачкою додаткову угоду №2 від 30 грудня 2009 ро до вказаного основного договору та додаткової угоди №1, із змісту якої вбачається, що виконавець Ягничук О.В. зобов`язалася підготувати та направити документи до Замостянського районного суду м. Вінниці (за підсудністю), про зобов`язання Вінницького обласного військового комісаріату, Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати виплатити пенсію відповідно до наказу Міністра Оборони №175 14.04.2007 року та Наказу Міністра оборони №324 від 01.07.2004 року у визначенні строки, зокрема:

пп. 1) п 2.2. виконавець зобов`язується до кінця грудня 2009 підготувати та направити документи до суду;

пп. 2) п 2.2. виконавець зобов`язується до кінця січня 2010 року розгляд справи у суді першої інстанції;

пп. 3) п 2.2. виконавець зобов`язується до кінця травня 2010 року розгляд справи в апеляційній інстанції.

У разі невиконання зобов`язань у визначені строки, відповідачка повинна повернути кошти у сумі 4000 грн., в повному обсязі у місячний термін.

У порушення прийнятих на себе зобов`язань, відповідач не виконала свої зобов`язання, після отримання коштів за вищевказаними угодами, надання послуг не відбувалося, зокрема відповідач не представляв інтересів позивача у судах, пов`язаних з пред`явленням відповідної позовної заяви.

Як наслідок, позивачу довелось самому звертатися зі скаргами та заявами на адресу ОСОБА_3 , для відновлення порушених своїх прав та розірвання з адвокатом угоди у зв`язку з невиконанням ним своїх зобов`язань і повернення коштів.

Вищевказане підтверджується матеріалами справи, а саме: укладеними угодами (а.с. 6,7); листами відповідями відповідача на звернення позивача (а.с. 7, 8, 9).

Позивач натомість, щоб вирішувати питання пов`язанні із призначенням та перерахунком його пенсії змушений був звертатися до іншого адвоката за допомогою для складання позову про повернення коштів ОСОБА_3 та витрачати кошти.

Дані обставини виникли з вини відповідача, оскільки, уклавши з ним угоду та повністю оплативши його послуги, позивач розраховував на належне та професійне представлення відповідачем його інтересів у судах.

Наді в судовому засіданні документи представником відповідача для спростування заявлених позовних вимог позивача (а.с. 44, 56, 57), суд не бере до уваги, оскільки вони датовані 2007 роком, а правовіднсини між позивачем та відповідачем виникли з моменту укладання договору № 337 від 09січня 2008 року, додаткової угоди №1 до договору №337 від 09 січня 2008 року та додаткової угоду №2 від 30 грудня 2009 року до основного договору №337.

Згідно ст. 7 Закону України Про адвокатуру, який діяв на момент виникнення договірних правовідносин, адвокат при здійсненні своїх професійних обов`язків зобов`язаний неухильно додержувати вимог чинного законодавства, використовувати всі передбачені законом засоби захисту прав і законних інтересів громадян та юридичних осіб і не має права використовувати свої повноваження на шкоду особі, в інтересах якої прийняв доручення, та відмовитись від прийнятого на себе захисту підозрюваного, обвинуваченого, підсудного.

Частиною 3 ст. 12 вказаного Закону передбачає також, що якщо договір розривається достроково, оплата праці адвоката провадиться за фактично виконану роботу. У разі неналежного виконання доручення на вимогу громадянина або юридичної особи, які уклали договір з адвокатом чи з адвокатським об`єднанням, внесена плата повертається повністю або частково, а при виникненні спору - за рішенням суду.

Проте, відповідач навіть і частково не виконав укладені між ними угоди, а відтак повинен повернути всю суму гонорару, яка йому оплачена, а саме 4 000 грн.

Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); п. п. 1 та 4 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі.

Враховуючи вищевикладенні обставини справи, суд вважає за необхідне розірвати укладений договір №337 від 09 січня 2008 року, додаткову угоду №1 до договору №337 від 09 січня 2008 року та додаткову угоду №2 від 30 грудня 2009 року до основного договору №337 та стягнути на користь позивача з ОСОБА_3 4 000 гривень на відшкодування завданої шкоди невиконанням умов договорів та угод.

Також, підлягають задоволенню і вимоги, щодо стягнення штрафу з відповідача в розмірі 1000 гривень, який обумовлений умовами оспорюваного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1167 моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995р. розмір відшкодування моральної(немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Але, в матеріалах справи такі докази відсутні, хоча у відповідності до ст. 60 ЦПК України їх надання є обов`язком позивача.

Таким чином, вимоги про стягнення моральної шкоди є недоведеними, тому не підлягають до задоволення.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 37 гривень, а також судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп. на користь держави, оскільки позивач був звільненний від його сплати в силу Закону України "Про захист прав споживачів".

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

На підставі ст. 59 Конституції України, ст. ст. 5, 12, 16 Закону України "Про адвокатуру", який діяв на момент виникнення договірних правовідносин між сторонами по справі, ст.ст. 22, 23 Закону України "Про захист прав споживачів" ст. ст. 16, 525, 526, 610, 611 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 215 - 217 ЦПК Україн, суд
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору, стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Розірвати договір №337 від 09 січня2008 року, додаткову угоду №1 до договору №337 від 09 січня 2008 року та додаткову угоду №2 від 30 грудня 2009 року до основного договору №337.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 - 4 000 (чотири тисячі) гривень на відшкодування завданої шкоди невиконанням умов договору, штраф в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, обумовлений умовами оспорюваного договору та судові витрати у розмірі 37 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збор в розмірі 214 грн. 60 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: