Справа № 2- 1741/11
2/2011/97/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2012 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого: судді - ЛОСЄВОЇ Д.А.

при секретарі - ДОЛГОВОЇ К.С.

за участю позивачки ОСОБА_1 , представників відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 3-ої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС`в особі Харківської регіональної дирекції АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТА «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про стягнення суми страхового відшкодування та моральної шкоди, -

встановив:

12.11.2010 р. позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 12680, 14 грн. та судові витрати у справі.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 30.06.2010 року в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів ВАЗ 21013 державний № НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 та автомобілем Volkswagen державний № НОМЕР_2 , який належить їй, під керуванням ОСОБА_6 , що керував автомобілем на підставі довіреності.

Згідно із постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.07.2010 p. по справі про адміністративне правопорушення винним у настанні ДТП, що сталася 30.06.2010 року за участю вищезазначених водіїв є ОСОБА_5 .

На час настання ДТП, цивільна відповідальність ОСОБА_5 була застрахована у відповідача (поліс ОСЦПВВНТС серії ВС № 8786028 від 04.02.2010 р.).

Після настання ДТП вона звернулась до Відповідача із заявою - повідомленням про настання страхового випадку. Разом із заявою Відповідачу були надані усі необхідні документи згідно із ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(надалі - ЗУ «Про ОСЦПВВНТС»).

25.08.2010 року було встановлено розмір відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу пошкодженого в ДТП автомобіля, який склав 12680 грн. 14 коп., що встановлений згідно із Заключениям експертного автотоварознавчого дослідження № 111 від 25.09.2010 р. (проведено Суб`єктом судово-експретної діяльності ОСОБА_7 ).

Позивачка вказує, що на даний час вона не отримала страхове відшкодування, незважаючи на те, що нею були виконані усі необхідні дії для отримання страхового відшкодування, встановлені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

30.08.2010 року Відповідачем були отримані усі необхідні документи для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування.

Ремонт пошкодженого автомобіля вже проведено. Відповідач ігнорує неодноразові її звернення про проведення виплати належного страхового відшкодування. Через її похилий вік, їй необхідно постійно залучати свого сина, ОСОБА_6 для безпосереднього прийому у працівників ХРД AT «Страхова група «ТАС».

Через те, що відповідачем не надавалось чітких та обґрунтованих причин затримки у виплаті страхового відшкодування, їй потрібно було звертатися до спеціалістів у різних галузях за консультаціями стосовно ситуації, що склалася із процедурою виплати страхового відшкодування, ці обставини напряму порушили звичайні зв`язки із її родичами та приятелями, а також вплинуло на її душевний спокій. Внаслідок вказаних обставин, позивачка зазначає, що її було нанесено моральну шкоду, яку вона оцінює у 10 000 грн.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовну заяву у повному обсязі та просила задовольнити її позовні вимоги.

Представники відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову заперечували посилаючись на те, що ними, для перевірки механізму дорожньо-транспортної пригоди було проведено транспортно-трасологічне дослідження у експертній компанії дочірнє підприємство «Центр експертних досліджень», згідно висновків якого пошкодження зазначених автомобілів не могли утворитися при їх взаємному зіткненні, оскільки наявні на транспортних засобах пошкодження ні за об`ємом ні за характером деформації не відповідають механізму їх утворення, і такий випадок не можна назвати страховим, оскільки позивачка надала завідомо неправдиві відомості про факт страхового випадку, отже на підставі ст. 991 ЦК України це є підставою для відмови у здійсненні страхових виплат, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання повторно не з`явився про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суд не повідомив.

Третя особа ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивачки у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Суд, вислухавши позивачку ОСОБА_1 , представників відповідача, третю особу ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.07.2010 pоку 30.06.2010 року о 18 годині 40 хвилин ОСОБА_5 керуючи автомобілем ВАЗ 21012, державний номер НОМЕР_1 по пр. Московському в м. Харкові, біля перехрестя з вул. 12 Квітня змінюючи напрямок руху не впевнився в безпеці маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 . ОСОБА_5 було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124 КпАП України. (а.с. 6)

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 30.06.2010 року о 18 годині 40 хвилин, та такою, що не підлягає доказуванню.

Згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль Volkswagen, державний номер НОМЕР_2 належить позивачці ОСОБА_1 (а.с. 7)

Як вбачається, з поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС 8786028 цивільна відповідальність ОСОБА_5 була застрахована у відповідача Харківської регіональної дирекції акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС». (а.с. 52)

Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. ст. 58-59 ЦПК України докази повинні бути належними та допустимими.

Посилання представників відповідача на те, що ними, для перевірки механізму дорожньо-транспортної пригоди було проведено транспортно-трасологічне дослідження у експертній компанії дочірнє підприємство «Центр експертних досліджень», згідно висновків якого пошкодження зазначених автомобілів не могли утворитися при їх взаємному зіткненні, оскільки наявні на транспортних засобах пошкодження ні за об`ємом ні за характером деформації не відповідають механізму їх утворення, суд не приймає до уваги, оскільки за клопотання позивачка по справі була проведена судова транспортна - трасологічна експертиза.

Згідно висновків судової транспортно-трасологічна експертиза № 8054 від 20.09.2012 року механічні пошкодження автомобіля Volkswagen-Polo реєстраційний номер НОМЕР_2 та BA3-21013 реєстраційний номер НОМЕР_1 могли виникнути при їх взаємному контакті, що в свою чергу не суперечить поясненням водіїв автомобілів Volkswagen-Polo ОСОБА_4 та НОМЕР_4 -21013 ОСОБА_5 відносно механізму та обставинам дорожньо-транспортної пригоди, а також матеріалам справи № 3-2129/10 про адміністративне правопорушення.

По причині, вказані в дослідницькій частині висновку, питання: «Чи відповідають встановленим нормативам та вимогам щодо проведення експертиз, з технічної точки зору, висновки експерта ДП Центр Експертних Досліджень про механізм ДТП у тій частині, що механічні пошкодження автомобілів учасників ДТП ( ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ) ні за об`ємом ні за характером деформації не відповідають механізму їх утворення?»- експертом не вирішувалося. Дане питання може бути вирішено судом самостійно з урахуванням даного висновку та матеріалів цивільної справи .

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що механічні пошкодження автомобіля Volkswagen-Polo, реєстраційний номер НОМЕР_2 та BA3-21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 виникли при їх взаємному контакті, дорожньо-транспортної пригоди, яке мало місце 30.06.2010 року.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що володіє транспортним засобом на відповідній правовій підставі, якщо вона не доведе, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортник засобів`від 01.07.2004 року № 1961-IV в редакції чинній на час ДТП, який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 6 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до п. 35.1. ст. 35 вищезазначеного Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 19) позивачка звернулась до відповідача с заявою про виплату страхового відшкодування, однак відповідач відмовив їй у цій виплаті (а.с.32-33)

Статтею 22.1. цього ж закону передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 111 від 25.08.2010 р., проведеного суб`єктом судово-експертної діяльності ОСОБА_7 (свідоцтво № 409) було встановлено розмір відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу пошкодженого в ДТП автомобіля, який склав 12680 грн. 14 коп.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми страхового відшкодування підлягають задоволенню, як законні та обґрунтовані.

Відповідно до ст. 22.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказів того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягала у фізичному болю та стражданнях, у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я чи у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього чи членів його сім`ї, чи близьких родичів, суду не надано.

Виходячи з наведеного, правових підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, у суду немає.

Згідно статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином на користь позивачки з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 12 680,14 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., держмито у розмірі 126,80 грн. витрати за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи у розмірі 3 169,10 грн. (а.с. 114), а всього 16096 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212- 215 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1187, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково:

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС`в особі Харківської регіональної дирекції АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТА «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС»(р/р НОМЕР_5 у філії «Розрахунковий центр`ПриватБанку, МФО 320649, ) на користь ОСОБА_1 16 096 (шістнадцять тисяч дев`яносто шість) грн.

В іншій частині в позові відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ : лд