Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2012 Справа №2-9075/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Дуди О.О.

з участю секретаря Сагайдак М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач у 2008 році мав на меті вкласти грошові кошти в сумі 30000дол. США у інвестиційну компанію Londgevine Limited, тому звернувся за допомогою до позивача. В подальшому, сторони, не маючи бланку договору доручення підписали договір позики та акт від 13.03.2008 року(далі перший договір та акт). Згідно договору №799 від 17.03.2008 року між Londgevine Limited та ОСОБА_1 вказані кошти були внесені на ім'я ОСОБА_1 Після укладення договору від 13.03.2008 року сторони уклали справжній договір позики та акт передачі коштів від 13.03.2008 року (далі другий договір та акт), де позичальником є компанія Londgevine Limited, а ОСОБА_1 посередник. Старий договір від 13.03.2008 року знищили. Просить визнати перший договір позики та акт від 13.03.2008 року недійсними у зв'язку із тим, що їх укладення не відповідало внутрішній волі сторін.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просять задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та вказав, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 16.09.2011 року та рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 24.11.2011 року встановлено, що кошти в сумі 30000дол. США були передані ОСОБА_2 ОСОБА_1 саме на підставі першого договору позики від 13.03.2008 року. Інший договір від 13.03.2008 року укладений від імені компанії Londgevine Limited ОСОБА_1, хоча у останнього жодних повноважень на вчинення дій від імені компанії Londgevine Limited немає. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідач у судовому засіданні просить у задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено наступні обставини.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.09.2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 28760дол. США основного боргу за договором позики, що згідно офіційного курсу НБУ гривні до долара США (797,33грн. за 1 дол. США) становить 229312,10грн., 6384,72дол. США, що еквівалентно 50907,29грн. інфляційних втрат та 2165,20 дол. США, що еквівалентно 17263,79грн. 3 відсотків річних за користування позикою за період з 14.03.2011 року по 16.09.2011 року, а також 1820грн. в повернення сплачених судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.09.2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу рішення Тернопільського міськрайонного суду від 16.09.2011 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6384,72дол. США, інфляційних страт скасовано та увалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні зазначених позовних вимог. В решті рішення Тернопільського міськрайонного суду від 16.09.2011 року залишено без змін. Рішенням встановлено, що сторони уклали договір позики у письмовій формі, що стверджується оригіналом договору позики від 13.03.2008 року, долученим до матеріалів справи, по даному договору були фактично передані грошові кошти і зазначений договорі сторонами в установленому порядку не оспорений.

В обґрунтування позовних вимог позивачем було представлено суду другий договір позики від 13.03.2008 року, укладений між ОСОБА_2 (Позикодавець) та компанією Londgevine Limited, через помічника пастора церкви "Відродження" ОСОБА_1 (Позичальник), згідно якого Позикодавець передає у власність, а Позичальник приймає 30000дол. США на день укладення договору, та зобов'язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно другого акту прийому передачі грошових коштів у позику від 13.03.2008 року Позикодавець ОСОБА_2 передав, а Позичальник компанія Londgevine Limited, через помічника пастора церкви "Відродження" ОСОБА_1, прийняв в позику готівкою грошові кошти в розмірі 30000дол. США. Другий договір та акт підписано ОСОБА_1 зі сторони позичальника, що ним не заперечується.

17.03.2008 року між компанією Londgevine Limited та ОСОБА_1 (Клієнт) було укладено договір №799, згідно якого компанія зобов'язалась розмістити інвестиційні кошти Клієнта в сумі 30000дол. США на торгових рахунках у брокера з метою створення торгового прибутку в інтересах Клієнта.

Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст. 237,244 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може грунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Дослідивши зміст другого договору позики та акту від 13.03.2008 року, суд приходить до переконання, що останні слід вважати неукладеними між ОСОБА_2 та компанією Londgevine Limited. Так, у вказаних договорі та акті зазначено, що він укладений з компанією Londgevine Limited через ОСОБА_1, однак будь-які докази, які б стверджували наявність у ОСОБА_1 повноважень на вчинення дій від імені компанії Londgevine Limited, відсутні. Таким чином, ці акт та договір жодних прав та обов'язків для компанії Londgevine Limited, як позичальника, не створили, а 17.03.2008 року безпосередньо між ОСОБА_1 та Londgevine Limited укладено договір №799 про розміщення інвестиційних коштів на суму 30000дол. США.

З урахуванням вищенаведеного, вказаних рішень Тернопільського міськрайонного та апеляційного судів Тернопільської області, матеріалів справи, стверджується отримання ОСОБА_1 від ОСОБА_2 коштів в сумі 30000дол. США згідно укладених першого договору позики та акту від 13.03.2008 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, які ґрунтуються на неукладених договорі позики та акті є безпідставними, судом не встановлено порушення прав позивача відповідачем, тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 220 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Дуда О.О.