Справа № Провадження №22-ц-4493/12 22-ц/1090/6005/12 Головуючий у І інстанціїЧернова Д.Є.
Категорія18Доповідач у 2 інстанції Поліщук М.А.
УХВАЛА

Іменем України

4 вересня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: Поліщука М.А.,

суддів: Малорода О.І., Коцюрба О.П.

при секретарі: Білан К.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 липня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Ірпінського комунального житлово-експлуатаційного підприємства про стягнення коштів та розірвання договору.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2012 року ОСОБА_3 звернувся в суд із вказаним позовом і просив стягнути з Ірпінського комунального житлово-експлуатаційного підприємства кошти за оплачені матеріали для ремонту в сумі 631грн. в рахунок сплати за житлово-комунальні послуги та розірвати договір про умови надання житлово-комунальних послуг.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідач не виконує обов'язки по утриманню в належному технічному стані внутрішньобудинкових мереж та не здійснює їх технічне обслуговування і ремонт в зв'язку з чим позивач був вимушений за власні кошти замінити стояк подачі холодної води. Вимогу розірвання договору обґрунтовував відсутністю повної інформації в договорі про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу та норми споживання.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 02 липня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на незаконність і необґрунтованість судового рішення, ухвалення його з неправильним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, неповнотою встановлення обставин, що мають значення для справи.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд виходив із того, що відсутні достатні підстави передбачені законодавством України для розірвання договору про умови надання житлово-комунальних послуг.

Також суд врахував, що відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Оскільки позивач дізнався про порушення свого права у 2008 році, що підтверджується матеріалами справи, то термін позовної давності у три роки сплив в 2011 році. В свою чергу позивач подав позов до суду першої інстанції в 2012 році.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду, так як вони ґрунтуються на матеріалах справи і узгоджуються із вимогами закону.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно із ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Судом встановлено, що позивач мешкає на першому поверсі багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1.

10 листопада 2008 року позивач звернувся з листом до відповідача в якому просив направити спеціалістів для огляду та ремонту стояка в його квартирі.

21 грудня 2008 року відповідач виконав роботи по заміні частини непридатного стояка холодної води та запірної арматури в підвалі, чим виконав свій обов'язок в розумінні ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

22 грудня 2008 року позивач придбав сантехніку згідно товарного чеку на загальну суму 631 грн. 00 коп.

24 грудня 2008 року відповідач повідомив позивача про те, що роботи по заміні частини непридатного стояка холодної води та запірної арматури на ньому виконано 21.12.2008 року.

22 березня та 22 травня 2012 року відповідач надіслав позивачу претензії з метою добровільного погашення останнім заборгованості за надання житлово-комунальних послуг,.

Позивач листом від 03.04.2012 р. відмовився сплатити борг із житлово-комунальних послуг.

Встановивши вказані обставини, суд прийшов до законного і обґрунтованого висновку про те, що позивачем не надано суду доказів істотного порушення умов договору відповідачем.

Правильними також є висновки суду про відмову в позові за спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.І ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Встановлено, що позивач 22 грудня 2008 року придбав матеріали для ремонту на суму 631грн.

Із позовом в суд звернувся 30 травня 2012 року, тобто більше ніж через три роки.

Оскільки відповідач заявив про застосування позовної давності до винесення рішення, позивач поважність причин пропуску строку не довів, то суд обґрунтовано відмовив в позові за спливом позовної давності

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про неправильне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неповноту встановлення обставин, що мають значення для справи, незаконність і необґрунтованість судового рішення є необґрунтованими і не впливають на законність рішення суду.

Керуючись ст.ст.308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: