Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 1720 / 2012 р. Головуючий у 1 інстанції: Наумова І.Й.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2012 року м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Савченко О.В.,

Суддів: Кочеткової І.В.,

ОСОБА_2,

При секретарі: Мосіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Аліко Україна»про визнання недійсним договору страхування життя,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2011 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому зазначала, що у грудні 2010 року уклала з відповідачем договір добровільного страхування життя, внесла страховий платіж і отримала Страховий поліс № 100135694 від 08.12.2011 року.

У січні 2011 року її неповнолітній син, який являється застрахованою особою, проходив курс стаціонарного лікування, проте страхова компанія відмовила їй у виплаті страхового відшкодування, пославшись на те, що відповідно до Правил добровільного страхування життя будь-яка госпіталізація у звязку з будь-яким захворюванням протягом перших 60 днів після укладання договору страхування не визнається страховим випадком.

Посилаючись на те, що при укладанні договору страхування посадовими особами страхової компанії їй не були розяснені всі його суттєві умови, які суперечать вимогам чинного законодавства і порушують її права як споживача, являються несправедливими і містять ознаки нечесної підприємницької діяльності, просила на підставі ст.ст.203, 215 ч.1 ЦК України визнати договір страхування недійсним, зобовязати відповідача повернути їй страховий платіж в розмірі 5000 грн. та стягнути з відповідача на її користь моральні збитки у розмірі 3000 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про задоволення позову ОСОБА_3 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, надавши всебічний аналіз як умовам оспорюваного договору, так і обставин його укладання, прийшов до обґрунтованого висновку про безпідставність заявлених вимог.

Вказаний висновок є правомірним, враховуючи, що відповідно до положень ст. 215 ЦК України та розяснень Пленуму Верховного Суду України в п.7 постанови № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 6 листопада 2009 року правочин може бути визнаний недійсним лише на підставах, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Такими підставами є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України.

Виходячи з положень ст.ст. 3,4,11,27, 31 ЦПК України право визначати предмет і підставу позову, та спосіб захисту порушеного права належить позивачеві.

Доводи позивача щодо недійсності оспорюваного ним правочину законних підстав для визнання його недійсними не містили, враховуючи, що посилання на нечітке викладення суттєвих умов договору, їх несправедливість, тощо, не відповідають фактичним обставинам справи.

Укладений сторонами договір відповідає вимогам Закону України „Про страхування, „Про захист прав споживачів, не містить ознаки нечесної підприємницької діяльності. Порядок набуття чинності договором, умови виплати страхового відшкодування, інші суттєві умови договору детально викладені в Правилах добровільного страхування, які являються невідємною частиною договору. З вказаними Правилами ОСОБА_3 була ознайомлена, що підтверджується її підписом на заяві на укладання договору (а.с.7- 31)

Неуважність позивача при укладанні договору страхування і відмова страхової компанії у здійсненні страхової виплати не являється достатньою підставою для визнання спірного договору недійсним.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права не заслуговують на увагу і не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.307,308,313,317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2012 року в цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: