КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-2569/11
Провадження № 2/1414/639/12 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.07.2012 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м.Миколаєва у складі :

головуючої по справі судді - Циганок В.Г.,

при секретарі судового засідання - Спільній Ю.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

третьої особи - ОСОБА_4 ,

представника третьої особи - ОСОБА_11,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконкому Миколаївської міської ради, де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору є ОСОБА_4 , про визнання права власності на 2/3 частки нерухомого майна за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконкому Миколаївської міської ради, про визнання за ним право власності на 2/3 частки жилого будинку АДРЕСА_1 за набувальною давністю посилаючись на те, що він є власником 1/3 частки цього жилого будинку і понад 10 років, починаючи з 02 вересня 1997 року, фактично та добросовісно володіє 2/3 частками цього будинку, який належить на праві власності його бабці ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначав, що він з 02.09.1997 року фактично проживає у жилому будинку АДРЕСА_1 . Відповідно до правовстановлюючих документів цей будинок належить: 1/3 частка йому, на підставі договору- дарування від 14.02.2005р.,посвідченому приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Козленок С.І.,реєстровий № 588 та 2/3 частки бабці ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_7 , які посвідчені Жовтневою нотаріальною конторою 10.07.1968 року, реєстровий № 1061 та № 1063.

Далі зазначав, що у спірному будинку проживав його батько ОСОБА_8 , за яким він у зв`язку з хворобою здійснював догляд до його смерті, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 Жінка померлого ОСОБА_5 отримала після смерті чоловіка 1/3 частку спірного будинку і 14.02.2005р. подарувала йому цю частку спірного будинку. Свого права на спадкування жодна особа серед спадкоємців до цього часу не заявляла, інші спадкоємці які мали право на спадкування після ОСОБА_5 , померли. Весь час, починаючи з 1997 року він підтримує будинок в належному стані, робить косметичний ремонт, сплачує кошти за комунальні послуги.

Посилаючись на викладене і те, що він добросовісно заволодів чужими 2/3 частками спірного будинку і продовжує відкрито та безперервно володіти цим майном протягом десяти років, просив визнати за ним право власності на це майно за набувальною давністю.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі та пояснили, що ОСОБА_1 добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується спірним будинком, проживає в ньому, робить поточний ремонт, підтримує належний стан, обробляє земельну ділянку, сплачує комунальні послуги.

Представник відповідача позов не визнав та просив у задоволенні його відмовити стверджуючи, що позивач після укладання договору дарування від 14.02.2005р., згідно якого його мати ОСОБА_6 подарувала йому 1/3 частку спірного будинку, знав, що інша 2/3 частка спірного будинку належать бабці ОСОБА_5 . Крім того позивач у тексті позову зазначає, що він з 1997 року проживав за адресою спірного будинку і мав відомості про власників житлового будинку АДРЕСА_1 . Вважає, що в даному випадку відсутня ознака добросовісності володіння нерухомим майном, оскільки позивач знав, що володіє чужим майном, можливо припускав наявність кола спадкоємців на спадщину, що відкрилася після смерті бабці ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та батька ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За таких обставин, вважає, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту своїх порушених прав та інтересів, треба було звертатися після смерті батька з позовом про встановлення факту прийняття^ спадщини після смерті батька.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову просила відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що вона є рідною сестрою позивача і брат ніколи не проживав та не користувався будинком АДРЕСА_1 оскільки проживає по АДРЕСА_2 . Вона з жовтня 2000р. проживає у сусідньому будинку АДРЕСА_3 і користується земельною ділянкою по АДРЕСА_1 . Будинок зруйнований і в ньому неможливо жити. Крім того, вона не згодна з позивачем, що він тільки один має право власності на цк? земельну ділянку.Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили, що вони проживають по АДРЕСА_1 і підтвердили, що в спірному будинку ніхто не проживає через те, що він в занедбаному стані. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши докази по справі, які надані сторонами, судом встановлені наступні факти та відповідні до них обставини.

Зокрема ч.І ст. 344 ЦК України визначено, що якщо особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність ) , якщо інше не встановлено цим Кодексом; право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною власністю з моменту державної реєстрації.

Ствердження позивача, що він добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується спірним будинком з 1997р. спростовується матеріалами справи, а саме довідкою № 3927 ММБТІ від 10.11.2011р., якою підтверджується, що ОСОБА_1 зареєстрував право власності на 1/3 частку спірного будинку з 14.02.2005р., а до цього цією часткою володіла його мати ОСОБА_6 , яка отримала це право на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідчену 21.05.2004р. державним нотаріусом П' ятої Миколаївської державної нотаріальної контори, реєстровий № 3-374 після смерті свого чоловіка ОСОБА_8 , а до цього будинок належав ОСОБА_5 , яка отримала після смерті свого чоловіка ОСОБА_7 .

Судом встановлено, що відповідно до копії паспорту ОСОБА_1 , який виданий Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 07 квітня 1998р. він зареєстрований та проживає з сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 , тобто ніколи не був зареєстрованим за спірною адресою, (а. с. 18-19 )

Оцінюючи квитанції про сплату за комунальні послуги, які надав позивач суд зазначає, що всі квитанції, які сплатив ОСОБА_1 датовані 2010-2011 роками, а не з 1997р. ( а. с. 30-33 )

Згідно довідки Державного нотаріального архіву Миколаївської області № 2419/01-21 від 24.09.2012р. (а.с.47) Спадкова справа після смерті батька позивача ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 була заведена 02.06.1999р. за № 174/1999 і відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21.05.2004р. за реєстром 3-374 спадкове майно складається з 1/3 частини житлового будинку з відповідною частиною прилеглих до неї господарських та побутових будівель та споруджень, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яка належала матері спадкодавця ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 спадкоємцем майна якої був її син ОСОБА_8 , який прийняв спадщину, але не встиг оформити своїх спадкових прав - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданих Жовтневою державною нотаріальною конторою Миколаївської області 10.07.1968 року за реєстровим №№ 1061,1063 та зареєстрованих в ММБТІ 10.09.1968р. за реєстровим № 634 в реєстровій книзі №3. Згідно матеріалів спадкової справи 1/3 частка житлового будинку АДРЕСА_1 успадкована ОСОБА_8 після смерті матері ОСОБА_5 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 21.04.2004р. за реєстровим № 3-374. Заява про прийняття спадщини надана ОСОБА_8 до Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори 10.12.1991р. за № 480.(а. с. 47 ) Тобто після смерті батька позивач ОСОБА_1 взагалі не звертався до нотаріальної контори, а туди звернулася тільки його мати, це свідчить про те, що він не проживав з батьком у спірному будинку і пропустив строк звернення до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Також не дає суду підстав для задоволення позову, і та обставина, що третя особа по справі ОСОБА_4 заперечує про те, що позивач відкрито та добросовісно користується спірним будинком, а між ними існує спір з приводу цього. Суд вважає, що позивач вибрав не той спосіб захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод або інтересів.

На підставі викладеного,суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61,79,83, 88,209, 212-218 ЦПК

України суд,

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Виконкому Миколаївської міської ради, де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору є ОСОБА_4 , про визнання права власності на 2/3 частки жилого будинку АДРЕСА_1 з відповідною часткою надвірних господарських та побутових будівель та споруд в порядку набувальної давності - відмовити.

На рішення суду може бути надана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Г.Циганок