АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1339/11/0408 22-ц/491/339/12
Справа № 2-1339 /11 Головуючий в 1 -й інстанції
Провадження 22-ц/491/339/12 ОСОБА_1
Категорія - 48 ( І ) Доповідач Барильська А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Грищенко Н.М.,Савіної Г.О.,

при секретарі: Євтодій К.С.,

за участю: позивача ОСОБА_2, та його представника ОСОБА_3, третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 02 листопада 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа державний виконавець Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_4, про визначення заборгованості по сплаті аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа Державний виконавець Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_4, про визначення заборгованості по сплаті аліментів.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що згідно рішення Дзержинського районного суду від 01.08.2005 року з нього стягнуті аліменти на користь ОСОБА_5В, в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку. Відповідно довідки державного виконавця Баса О.Є., його заборгованість по аліментам, станом на 01 березня 2010 року, становить 19093,81 грн. ОСОБА_6 зазначеним розміром заборгованості він не згодний, оскільки вважає, що заборгованості до 2007 року не мав, та вважає, що розрахунок аліментів повинен бути проведений із розміру заробітної плати некваліфікованого працівника, тобто із мінімального розміру. У звязку із чим просить суд встановити розмір його заборгованості по сплаті аліментів станом на 28 лютого 2010 року у сумі 4417,02 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 02 листопада 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5, про визначення заборгованості по сплаті аліментів, відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду, та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Зокрема, вважає, що судом безпідставно взято до уваги розмір заборгованості по аліментам, який зазначено у вироку Дзержинського районного суду від 29.04.2010 року, оскільки під час розгляду кримінальної справи розмір заборгованості судом не досліджувався. Суд не взяв до уваги, що у позивача до 2007 року заборгованість по аліментам відсутня.

Крім того, вважає, що ані відповідачем, ані третьою особою не було доведено розмір заборгованості в сумі 19093,81 грн., та вважає застосування показника розміру середньої заробітної плати не обґрунтованим, так як розмір аліментів необхідно обчислювати виходячи із розміру заробітної плати некваліфікованого працівника, тобто із розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду від 01.08.2005 року з позивача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу (заробітку) на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_6

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що державним виконавцем йому невірно визначено розмір заборгованості по аліментам, оскільки заборгованості до 2007 року він не мав. Вважає, що розрахунок аліментів повинен бути розрахований із розміру заробітної плати некваліфікованого працівника, тобто із мінімального розміру. У звязку із чим просив суд встановити розмір його заборгованості по сплаті аліментів станом на 28 лютого 2010 року у сумі 4417,02 грн.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 29.04.2010 року встановлено розмір заборгованості по аліментам станом на 01.06.2008 року, який складає 6967.86грн.. Вирок суду набрав законної сили і є обовязковим встановленим ним факт відносно розміру заборгованості по аліментам. Розмір заборгованості з 1.06.2008 року по 01.03.2010 року державним виконавцем визначено вірно.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитись з зазначеним висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.4 ст.195 Сімейного Кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору- судом.

Відповідно до ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно ч.3 ст.195 Сімейного кодексу України, в редакції, що діяла на час виниклих між сторонами правовідносин, тобто, на момент обчислення заборгованості, якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника для даної місцевості.

Тобто, виходячи із положень зазначених норм закону, встановлено використання для обчислення розміру заборгованості виключно середньої заробітної плати, а не мінімальної заробітної плати.

Вирішуючи питання щодо порядку визначення розміру заборгованості по сплаті аліментів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що державний виконавець при нарахуванні розміру заборгованості по аліментам правильно виходив із середнього розміру заробітної плати по Дзержинському району м.Кривого Рогу за кожний період розрахування заборгованості.

У звязку з чим, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними і спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

Однак, відмовляючи у визначенні розміру заборгованості по аліментам, суд не взяв до уваги, що позивач 26.01.2009 року направив поштовий переказ ОСОБА_5 в сумі 501 грн. в якості сплати по аліментам; 17.02.2009 року позивач направив ОСОБА_5 переказ на суму 500 грн.; 12.10.2009 року 100 грн.;01.12.2008 року -501 грн.; 08.12.2009 року-200 грн.. Зазначені суми переказані позивачем ОСОБА_5 в якості сплати по аліментам, а всього на загальну суму 1802 грн..

Крім того, суд першої інстанції при визначені розміру заборгованості по сплаті аліментів не взяв до уваги, що позивач з 25 квітня 2008 року по 05 грудня 2008 року працював у ОСОБА_8 згідно трудового договору між працівником і фізичною особою і розмір його заробітної плати складав у зазначений період 525 грн., та не врахував, що у зазначений період часу державний виконавець розрахував розмір заборгованості по аліментам виходячи не з розміру заробітної плати позивача, а виходячи із середнього розміру заробітної плати по Дзержинському району м.Кривого Рогу.

Зважаючи на те, що згідно вимог ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів на дитину не повинен бути нижчим ніж 30% прожиткового мінімуму, розмір аліментів у зазначений період складає : у квітні 2008р.- травні 2008 року по 406.80 грн. щомісячно, у червні 2008 р.-вересні 2008 року по 408 грн. щомісячно, у жовтні- листопаді 2008 року по 420.60 грн., щомісячно, у грудні 2008 року 468.52грн., виходячи із розміру середньої заробітної плати по Дзержинському району м. Кривого Рогу..

Таким чином, у період з 25 травня 2005 року по 01.03.2010 року позивач має заборгованість по аліментам, а саме: за травень позивачу вірно нараховано 2005 р.-70 грн.45коп., за червень-грудень 2005 р. по 364 грн.. У червні 2005р.позивачем сплачено 100 грн., у грудні 2005р.- 200 грн.. Таким чином, сума заборгованості за 2005 рік склала 2318.45грн..

За січень- лютий 2006 року позивачу правильно державним виконавцем нараховано по 298.66грн., щомісячно, за березень-травень 2006р. по 433.33грн., щомісячно, у червні-серпні 2006р.- по 402.66грн., щомісячно, у вересні-грудні 2006року по 380 грн. щомісячно. Позивачем сплачено у січні 2006р.-200грн., у травні 2006р.- 800грн., у червні та липні по 200грн., у серпні 395 грн., у жовтні- грудні 2006 р. по 300грн. щомісяця. Таким чином, сума заборгованості за 2006 рік склала 2130грн.29 коп..

У січні- лютому 2007 р. позивачу правильно нараховано по 410 .18 грн., щомісяця, у березні- 586.98 грн., у квітні- 511.61 грн., у травні 370.49 по середній зарплаті, як не працюючого, з 16 травня 2007 року 1/3 частина пенсії), у червні 357 грн.- 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на двох дітей, у липні-вересні 2007 року по 357 грн. щомісяця, у жовтні- грудні 2007 року по 362,40 грн. щомісяця. Позивачем сплачено у жовтні- грудні 2007 року по 321.92грн. щомісяця. Таким чином, заборгованість за 2007 рік склала 3 481.88 грн..

У січні-березні 2008 року позивачу правильно нараховано по 397.8 грн., щомісяця, у квітні-червні 2008 р.- по 406.8 грн., щомісяця, у липні-вересні- по 408 грн., щомісяця, у жовтні- листопаді- по 420.60 грн., щомісяця, у грудні 2008 року- 468.53 грн.. Позивачем сплачено у січні лютому 2008 року- по 381.18грн., у березні- 390.4 грн., у квітня-травні 2008 р.- по 399.34грн., у грудні- 501 грн.. Таким чином, сума заборгованості за 2008 рік складає 2495.08 грн..

У січні 2009 року позивачу правильно нараховано 531.73грн., у лютому- 516.3 грн., у березні- 556.3грн., у квітні- 621.54грн., у травні- 582.92грн., у червні- 575.2 грн., у липні- 584.53грн., у серпні-589.06грн., у вересні 591.73грн., у жовтні- 594.66 грн., у листопаді -601.06 грн., у грудні 607.2грн.. Позивачем сплачено у січні 2009 року- 501грн., у лютому- 500 грн.,у жовтні 100грн., у грудні 200 грн.. Таким чином, за 2009 рік сума заборгованості складає 5651.23грн..

У січні 2010 року позивачу правильно нараховано 539.46грн. у лютому 542.13грн. Заборгованість за цей період складає 1081.59 грн.. Таким чином, розмір заборгованості за зазначений період складає 17530.72грн..

Доводи апеляційної скарги про те, що у позивача до 2007 року заборгованість по аліментам відсутня, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки вони не підтверджені доказами. Натомість, як вбачається із матеріалів справи, позивач має заборгованість у зазначений період.

Доводи апеляційної скарги про те, що застосування показника розміру середньої заробітної плати не обґрунтованим, так як розмір аліментів необхідно обчислювати виходячи із розміру заробітної плати некваліфікованого працівника, тобто із розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки вони не підтверджені належними доказами.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставної відмови у задоволені позову, колегія суддів вважає обґрунтованими та такими. Що заслуговують на увагу.

У звязку з чим, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, про часткове задоволення позовних вимог та визначення розміру заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.03.2010 року у розмірі 17530.72 грн..

Керуючись ст.ст. 303.307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313-314, 316 ЦПК України. Колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 02 листопада 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визначення заборгованості по сплаті аліментів - задовольнити частково.

Визначити, що станом на 01 березня 2010 року розмір заборгованості по аліментам ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 склав 17530.72 грн..

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді Н.М. Грищенко

ОСОБА_9