Справа № 701/2-421/2011
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 червня 2012 року м. Ужгород

21 червня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

Головуючого - Куцина М.М.,

суддів: Фазикош Г. В., Мацунича М. В.,

при секретарі - Козакової М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Берегівського районного суду від 14 вересня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства « Страхова компанія Україна», де третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 комерційний промисловий банк про стягнення страхового відшкодування,

встановила:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства « Страхова компанія Україна», де третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 комерційний промисловий банк, про стягнення страхового відшкодування.

У позові зазначав, що 29 вересня 2009 року між сторонами по справі

укладений договір добровільного страхування, предметом якого були

майнові інтереси, пов'язані з володінням, користуванням та

розпорядженням транспортним засобом ОСОБА_4 - Джета,

реєстраційний номер НОМЕР_1.

27 березня 2010 року стався страховий випадок, а саме: застрахований автомобіль під керуванням позивача в результаті дорожньо- транспортної пригоди зазнав механічних пошкоджень, про що у передбачений умовами договору термін було повідомлено відповідача.

Відповідно до цього договору, розмір страхового відшкодування транспортного засобу, була встановлена в розмірі 149.500.00 гри. Серед страхових випадків вказано і випадок пошкодження чи знищення транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди .

Відповідач 12 серпня 2010 року надіслав лист- повідомлення про відмову у виплаті страхового відшкодування з підстав, передбачених ст. 26 Закону України « Про страхування» та пп.. 18.5.3, і 18.5 зазначено договору, посилаючись на висновок транспортно- трасологічного дослідження, в якому зазначено, що обставини настання страхового випадку не відповідають обставинам, зазначеним ним, позивачем по справі.

Розмір страхового відшкодування становить 120.613.43 гривенц 149500-5% франшизи ( 7475 гривень)- 25% 21411.57 гривень залишкова вартість автомобіля, відповідно до пп. 6.1 Правил страхування).

Позивач вважає відмову незаконною. Враховуючи, що настав страховий випадок, він вчасно звернулася до відповідача за одержанням страхового відшкодування і надав всі необхідні документи.

Позивач, посилаючись на зазначені в уточненій заяві обставини справи, та з підстав, передбачених ст. ст.1 , п.З ч.І ст.20 Закону України «Про страхування», ст.526 ЦК України просив стягнути з відповідача на| його 120.613.63 гривень та судові витрати.

Рішенням Берегівського районного суду від 14 вересня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

Представник позивача у суді апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Представником відповідача в суді апеляційної інстанції визнається позов, оскільки цим представником 20 червня 2012 року до суду апеляційної інстанції надіслано письмове пояснення, із якого вбачається, що ПАТ СК «Україна» визнає подію, яка сталася 27 березня 2010 року з| зазначеним автомобілем як страховим випадком.

Представник третьої особи не з'явилися в судове засідання апеляційної інстанції. Судова колегія вважає, що на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України може розглянути справу без його участі, тому що його належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи та його неявка не перешкоджає розглядові справи.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову у повному Заслухавши представника позивача , дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову та у виплаті страхового відшкодування місцевий суд посилався на висновок експертизи, яка проведена на замовлення ПАТ « СК Україна» в ТОВ « Декра експерт», і якою стверджується факт надання ОСОБА_2 завідомо недостовірної інформації про причини та обставини події пошкодження застрахованого транспортного засобу, та у відповідності до правил п.З ч.І ст.991 ЦК України, ст.26 Закону України «Про страхування», підпункту 15.1.1 договору страхування №20-114022569/СТ2.1.5.1., укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ « СК Україна» вважав, що є підставою для відмови Страховика у здійсненні страхового відшкодування.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки суд дійшов його без повного та всебічного з'ясування дійсних обставин справи, прав сторін та з порушенням норм матеріального права.

Матеріалами справи встановлено, що між позивачем та відповідачем

29 вересня 2009 року укладений письмовий договір добровільного

страхування за № 20-114022596/СТ.2.1.5.1, відповідно до якого позивач

застрахував майновий інтерес, що пов'язаний з володінням, користуванням і

розпорядженням транспортним засобом ОСОБА_4 - Джета,

реєстраційний номер НОМЕР_1.

Правовими нормами, що підлягають застосуванню до цих правовідносин є глава 67 ЦК України, яка регулює зобов'язальні відносини в сфері страхування, Закон України «Про страхування» та договір, який укладений між сторонами.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Встановлено, що 27 березня 2010 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений застрахований автомобіль. Сторони не оспорюють, що відбувся страховий випадок, умови якого обумовлені п. 6.3.1 договору страхування.

Факт пошкодження даного автомобіля підтверджується постановою Берегівського районного суду від 8 квітня 2010 року, яка набрала законно сили.

Разом з тим, в рамках даної цивільної справи судом призначена автотоварознавча експертиза, яка проведена експертом ОСОБА_5 Згідно з висновком експертизи №56/05 від 27 травня 2011 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля внаслідок його пошкодження у ДТП 27 березня 2010 року, становить 182.375.98 грн Залишкова вартість становить 21, 411.57 гривень. ( а. с.27-55)

Із висновку експерта за №444/74 від 24 лютого 2012 року стверджується факт того, що транспортно- трасологічним дослідженням механізм утворення пошкоджень на застрахованому автомобілі неі суперечить обставинам виникнення пошкоджень на цьому автомобілі згідно з поясненнями водія щодо контактування з двома деревами у правому по напрямку руху кюветі.( а. с. 179-185).

Представником відповідача 20 червня 2012 року до суду апеляційної інстанції надіслано письмове пояснення, із якого вбачається, що ПАТ СК «Україна» погоджується з висновком експерта від 24 лютого 2012 року щодо утворення пошкоджень на автомобілі ОСОБА_4 д/н № А0| 34401 АІ і визнає подію, яка сталася 27 березня 2010 року з зазначеним автомобілем як страховим випадком.

З врахуванням вимог ст.ст. 58-59, 66, 143-147 ЦПК України, колені суддів приходить до переконання, що зазначений висновок експерта по даній цивільній справі є належним та допустимим доказом, добутим і передбаченому ЦПК України порядку, який узгоджується із іншими доказами по справі.

Згідно із ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату, відповідно до умов договору на підставі страхового акта та заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначена договором.

Статтею 9 ЗУ «Про страхування» передбачено що страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Розмір страхової суми,визначений у договорі страхування, складає 149,500.00 грн. Розмір прямого збитку, який зазнав позивач, становить 182,375.00. 149,500.00 гривень страхова сума за договором добровільного страхування, безумовна франшиза у розмірі 5% від страхової суми, дорівнює 7475.00 гривень 21411,57 гривень ( сума вартості залишків пошкодженого застрахованого автомобіля.

За таких обставин визначено розмір страхового відшкодування з відповідача 149,500,00 гривень 7475,00 гривень 21411,00 гривень = 120,613.00 гривень страхового відшкодування. Яке підлягає стягненню з відповідача.

Невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, відповідно до ст.. 309 ЦПК України, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Судові витрати позивача: 1809,2 гривень судового збору та 240 ТЗ.

Керуючись ст.. ст.. 307, 311, 315 ЦПК України, колегія суддів -

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Берегівського районного суду від 14 вересня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія Україна», де третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 промисловий банк про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ПАТ «Страхова компанія Україна» на користь ОСОБА_1 120.613.00 гривень страхового відшкодування та судові витрати у сумі 1809,2 гривень судового збору та 240 ІТЗ.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено на протязі двадцяти днів. Шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Судді: