Справа № 1624/3107/2012
пров. №2/1624/712/2012
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 грудня 2012 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Несена О.І.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2 (фізичних осіб), представника відповідача ОСОБА_3 (представника юридичної особи),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду на вул. Леніна, 41 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Пирятинському районі про підтвердження роботи у важких і шкідливих умовах праці,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся у листопаді 2012 року до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Пирятинському районі Полтавської області про підтвердження роботи у важких і шкідливих умовах праці.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що у період з 23.07.1986 по 05.08.1997 року на умовах повного робочого дня працював машиністом холодильних аміачних установок на Полтавському виробничому обєднанні по птахівництву «Пирятинська птахофабрика»(реорганізоване у АТ «Пирятинська птахофабрика»), що знаходилося у с. Вікторія Пирятинського району Полтавської області, що відноситься до Списку №2 професій та посад з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. З 09.09.2005 року ЗАТ «Пирятинська птахофабрика»припинило свою діяльність.

Оскільки позивач має необхідний стаж роботи на посаді машиніста холодильно-аміачних установок для призначення пенсії на пільгових умовах, він звернувся до управління Пенсійного фонду України у Пирятинському районі Полтавської області для призначення йому пільгової пенсії і його заяву було передано на розгляд комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Полтавській області. Рішенням комісії від 14.03.2011 року йому було відмовлено в підтвердженні періоду роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії, з 23.07.1986 по 05.08.1997 року внаслідок недоведеності робіт на посаді компресорщика, що обслуговує аміачно-холодильні установки, так як в його трудовій книжці записано, що він з 23.07.1986 року переведений на посаду оператора компресорного цеха холодильних аміачних установок. Надати інші докази його роботи в шкідливих умовах він не може, оскільки підприємство, на якому він працював ліквідоване. Просить суд встановити, що в період роботи з 23.07.1986 по 05.08.1997 року на Полтавському виробничому обєднанні по птахівництву «Пирятинська птахофабрика»(реорганізоване у АТ «Пирятинська птахофабрика»), що знаходилося у с. Вікторія Пирятинського району Полтавської області, він працював на посаді машиніста холодильних аміачних установок на умовах повного робочого дня на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі. Пояснив, що працював на Пирятинській птахофабриці з 1979 року, з липня 1980 по серпень 1983 року був переведений на посаду машиніста аміачних холодильних установок забійного цеху, потім працював шофером. У липні 1986 року був відбудований новий забійний цех і його переведено на посада машиніста холодильно-аміачних установок цього цеха. Про те, що його посада в трудовій книжці була записана як оператор холодильно-аміачних установок компресорного цеху він не знав, оскільки на той час його з записами в трудовій книжці у відділі кадрів не знайомили, про ознайомлення з наказом про переведення він не підписував . Весь період роботи на вказаній посаді з 23.07.1986 по 05.08.1997 року він виконував роботу машиніста, працював з компресором, який працює на аміаку, у зміни по 15 год. Всі працівники, в тому числі і він, що працювали у цеху, були забезпечені спецодягом та спеціальними засобами захисту, отримували молоко за шкідливі умови праці. Крім того, в цей період він проходив навчання по професії машиніста холодильних установок і отримав відповідну кваліфікацію.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 також підтримав та просив їх задовольнити.

Представник управління Пенсійного фонду України Пирятинського району Полтавської області позов не визнала у повному обсязі, зазначила, що підстав для зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача з 23.07.1986 по 05.08.1997 року немає, у звязку з тим, що посада оператора компресорного цеху не передбачена розділом ХХХІІ Списку №2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173. Крім того, зазначила, що відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого ОСОБА_4 КМУ від 12.08.1993 року №110 встановлення свідками спеціального трудового стажу не передбачено. Згідно цього Порядку, показання свідків можуть братися для підтвердження стажу роботи лише за відсутності письмових доказів про роботу позивача. В даному випадку основним документом позивача, що підтверджує його стаж є трудова книжка, де чітко зазначено на якій посаді працював позивач. Також відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок, показання свідків не можуть бути підставою для виправлення внесених раніше записів у трудову книжку. Тому вважає вимоги позивача необґрунтованими, просить відмовити у їх задоволенні.

Суд, заслухавши позивача, його представника, представника управління Пенсійного фонду України Пирятинського району Полтавської області, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини:

Позивач ОСОБА_1 з 25.04.1979 року прийнятий на посаду слюсаря ЦРМ Полтавського виробничого обєднання по птахівництву «Пирятинська птахофабрика», розташованого у с. Вікторія Пирятинського району Полтавської області. З 03.07.1980 по 03.08.1983 року працював на вказаному підприємстві машиністом холодильних аміачних установок, що підтверджується копією трудової книжки та копією наказу від 02.07.1980 №126-к (а.с.6-8,14-15). Згідно наказу від 25.07.1986 № 153-к позивач був переведений на посаду оператора компресорного цеху з 23 липня 1986 року та працював на цій посаді вищевказаного підприємства до 05.08.1997 року (а.с.8,13), яке у 1994 році було реорганізоване у АТ «Пирятинська птахофабрика», у 1997 році перейменовано у ВАТ «Пирятинська птахофабрика», що зазначено в трудовій книжці позивача.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено призначення пенсій за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловікам - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно Порядку застосування списків №2, який затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383 та зареєстровано в Мінстрестві юстиції України 01.12.2005р. за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

У період роботи позивача з 1986 року до 1991 року діяв Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22 серпня 1956 року, згідно якого до Розділу ХХХІІ включена посада машиніста, що обслуговує аміачно-холодильні в промисловості.

У період роботи позивача з 1992 року до 1997 року також діяли Списки № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які були затверджені постановою Ради Міністрів СРСР № 10 від 26 січня 1991 року (Розділ XXXIII) та ОСОБА_4 Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року (Розділ XXXIII), згідно з якими обумовлено застосування Списків за результатами атестації робочих місць. Працівники, що обіймали посаду машиніста, що обслуговує аміачно-холодильні установки в промисловості користувалися правом пільгового пенсійного забезпечення за вказаними Списками.

Позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у Пирятинському районі Полтавської області для призначення пенсії на пільгових умовах, проте, не надав документи, що підтверджують період роботи на умовах повного робочого дня на роботах із шкідливими та важкими умовами праці.

Відповідно до ОСОБА_4 КМУ від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній»у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів

роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Оскільки ЗАТ «Пирятинська птахофабрика»припинило свою діяльність з 09.09.2005 року у звязку з банкрутством, в звязку з чим позивач не мав змоги отримати уточнюючу довідку, відповідно до вищевказаного Порядку, його заяву про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах передано на розгляд комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Полтавській області.

Рішенням комісії від 14.03.2011 року було прийнято рішення про підтвердження пільгового стажу ОСОБА_1 за період роботи на посаді машиніста холодильних установок з 03.07.1980 по 03.08.1983 року та відмовлено в підтвердженні періоду роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії за період з 23.07.1986 по 05.08.1997 року внаслідок недоведеності робіт на посаді компресорщика, що обслуговує аміачно-холодильні установки, так як в його трудовій книжці записано, що він з 23.07.1986 року переведений оператором компресорного цеха холодильних аміачних установок (а.с.17-18).

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Конституція України регламентує основні напрямки розвитку суспільства, держави та загальні принципи, серед яких, зокрема, визнаються і діють принципи верховенства права та права на соціальний захист.

Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, що і відображено у принципі верховенства права.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства України. Особливо актуальною для визначення напрямів подальшого розвитку та вдосконалення національного права з точки зору дотримання принципів верховенства права є результати судової діяльності Європейського суду з прав людини. У своїх рішеннях Суд розяснив, що формулювати закони важко, тому необхідна певна гнучкість, яка дозволить національним судам розвивати право в світлі уявлень про необхідні заходи для досягнення справедливості. Така гнучкість може проявлятися в наданні суду права на застосування не лише „букви, але й „духу закону. Залишені законодавцем певні прогалини в законі наповнюватимуться змістом лише в такому правозастосуванні, яке надає можливість діяти на власний розсуд. У рішеннях Європейського суду часто містяться положення, за допомогою яких можна обрати найкращий шлях застосування національного законодавства з огляду на "дух закону", а не лише на його формальні приписи.

Враховуючи вищевикладене, суд не приймає до уваги заперечення відповідача проти позову з тих підстав, що відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердждениого ОСОБА_4 КМУ від 12.08.1993 року №110, встановлення свідками спеціального трудового стажу не передбачено, а основним документом позивача, що підтверджує його стаж є трудова книжка, де чітко зазначено на якій посаді він працював.

.

В судовому засіданні були допитані в якості свідків ОСОБА_5., ОСОБА_6, які зазначили, що працювали з позивачем на Пирятинській птахофабриці с. Вікторія Пирятинського району в одному компресорному цеху ( ОСОБА_5 з 1986 по 1995 роки, ОСОБА_6 з 1988 по 1997 роки), у всіх працівників цеху були одинакові посадові обовязки, що полягали в обслуговуванні аміачно-холодильних установок. Всі працювали в шкідливих умовах, в звязку з чим були забезпечені спецодягом та спеціальними засобами захисту, отримували молоко. ОСОБА_5 працював в одній зміні з позивачем повний робочий день, вони виконували одну роботу, мали один тарифний розряд.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що він працював механіком на Пирятинській птахофабриці с. Вікторія Пирятинського району. Позивач працював спочатку машиністом у старому компресорному цеху, а потім був переведений у новий цех, де виконував роботу машиніста холодильних установок. Вказав, що в даному цеху працювали тільки машиністи, інших посад не було. Всі працівники цеху обслуговували установку, що працювала на аміаку, в звязку з чим їх умови праці були шкідливими і вони забезпечувалися респіраторами для роботи у цеху.

Допитаний у виїзному судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що з 1976 по 1997 рік працював машиністом аміачно-холодильних установок компресорного цеху на Пирятинській птахофабриці. Працівники компресорного цеху працювали у 3 зміни по 2 чоловіки, виконуючи обовязки машиніста аміачно-холодильних установок, в тому числі і позивач, який прийшов на роботу у новий цех у 1986 році. Посади оператора в цеху не було. В заявах про надання йому відпусток він вказував свою посаду як машиніст холодильних установок, але з наказами про їх надання він не був ознайомлений. Згодом він виявив, що інспектор по кадрам підприємства не вказала у його трудовій книжці про те, що він працював на посаді машиніста і за його проханням вона внесла відповідні виправлення у трудову книжку. В звязку з цим йому було призначено пільгову пенсію. Підтвердив, що всі працівники цеху виконували одну роботу і працювали у шкідливих умовах праці.

Про те, що у трудовій книжці позивача його посаду помилково, насамперед у звязку із неналежним виконанням своїх посадових обовязків інспектором з кадрів, визначено як оператор, а не машиніст, що обслуговує аміачно-холодильні установки, свідчать і досліджені у судовому засіданні копії наказів, що передані на зберігання до трудового архіву Пирятинської районної ради.

Згідно наказу від 25.07.1986 № 153-к позивач був переведений на посаду оператора компресорного цеху з 23 липня 1986 року, а в наказах про надання йому відпусток від 02.03.1987 №44-к (а.с.43) та від 05.07.1987 №148-к (а.с.44) його посада зазначається відповідно машиніст компресорних установок та машиніст холодильно-аміачних установок. Згідно копії трудової книжки свідок ОСОБА_8 з 1976 по 1997 рік працював на посаді машиніста аміачно-холодильних установок (а.с.11-12), а в копії наказу від 25.07.1992 року № 105-к (а.с.40) йому надають відпустку як оператору аміачно-холодильного обладнання. Крім того, встановлено, що посада позивача, зазначена у трудовій книжці, не відповідає тексту наказу про його переведення, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

З копій досліджених наказів також вбачається, що ОСОБА_1 під час роботи в компресорному цеху Пирятинської птахофабрики, щорічно надавалися відпустки тривалістю 24 робочих дні, що дає підстави стверджувати про його роботу на умовах повного робочого дня (а.с.38-44).

Крім того, відповідно до наказу від 25 жовтня 1986 року № 244-к (а.с.37) ОСОБА_1, машиніст холодильних установок, був направлений на навчання в Полтавський учбово-курсовий комбінат с 27 жовтня 1986 року строком на три місяці по спеціальності машиністи холодильних установок. Після проходження курсу навчання ОСОБА_1 присвоєна кваліфікація - машиніст холодильних установок, про що видане відповідне посвідчення. У подальшому позивач у 1993, 1994 та 1995 роках проходив повторну перевірку знань з правил безпечної експлуатації за присвоєною йому кваліфікацією (а.с.45,46).

Те, що позивач працював саме на посаді машиніста холодильних установок, а не оператора, вказує той факт, що чинними на період роботи позивача ОСОБА_4 Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати від 14 січня 1969 року № 24 «Про затвердження розділу «Професії робітників, загальні для всіх галузей народного господарства»Єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника»та Всесоюзним Класифікатором професій робітників, посад службовців та тарифних розрядів, затвердженого ОСОБА_4 Державного комітету СРСР по стандартам від 27 серпня 1986 року №16 та введеного в дію з 1 січня 1987 року, не передбачено посади оператора аміачно-холодильного обладнання, тому ця посада не могла бути внесена до штатного розпису підприємства.

Відповідно до вищевказаних документів до функціональних обовязків машиніста холодильних установок входить обслуговування холодильних установок різних систем і різної потужності. Машиніст: підтримує найпродуктивніший режим роботи холодильних установок, регулює роботу компресорів аміачних і водяних насосів, ресиверів, конденсаторів, випарників та інших механізмів холодильних установок, спостерігає за справністю двигунів, трубопроводів, арматури, приладів та апаратури, визначає та усуває несправності в роботі агрегатів і апаратури холодильних установок, знімає індикаторні діаграми, контролює якість подаваного в випарники холодагента, а також тиску і температури в компресорах, веде записи про роботу установок і витрат холодагента і електроенергії. З пояснень свідків та самого позивача вбачається, що він виконував посадові обовязки за переліченими вище характеристиками.

Іншим чином, аніж у судовому порядку позивач не може підтвердити свою роботу у шкідливих умовах праці, оскільки підприємство ЗАТ «Пирятинська птахофабрика», на якому він працював було ліквідовано. Документи по особовому складу, які б підтвердили спеціальний трудовий стаж позивача, в тому числі про проведення атестації робочих місць, за період з 1986 по 1997 роки до архіву не передавалися (а.с.35). У звязку з цим, суд вважає, що незабезпечення підприємством, на якому працював позивач, збереження необхідних документів для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пільгової пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, не може бути підставою для порушення або обмеження прав позивача.

Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що позивач ОСОБА_1 у період з 23.07.1986 по 05.08.1997 року працював на посаді машиніста, що обслуговує аміачно-холодильні установки на Полтавському виробничому обєднанні по птахівництву «Пирятинська птахофабрика» (реорганізоване у АТ «Пирятинська птахофабрика»), що знаходилося у с. Вікторія Пирятинського району Полтавської області, і його посада є такою, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Відповідно до приписів пп. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09 липня 2003 року особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Оскільки позивач повний робочий день з 03.07.1980 по 03.08.1983 року та з 23.07.1986 по 05.08.1997 працював на посаді машиніста, що обслуговує аміачно-холодильні установки, його стаж роботи за вказаний період становить 14 років 1 місяць, досяг необхідного пенсійного віку, він набув право на призначення пенсії згідно п. «б»ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,

За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт роботи ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_1, на посаді машиніста, що обслуговує аміачно-холодильні установки Полтавського виробничого обєднання по птахівництву «Пирятинська птахофабрика», що було реорганізоване у АТ «Пирятинська птахофабрика» та знаходилося у с. Вікторія Пирятинського району Полтавської області, на умовах повного робочого дня у шкідливих умовах праці в період з 23.07. 1986 по 05.08.1997 року, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Головуючий О.О.Сайко

Повний текст рішення виготовлено 18.12.2012

Рішення не набрало законної ОСОБА_9