Справа № 2/0907/4164/2011
Провадження № 22-ц/0990/37/12
Головуючий у 1 інстанції Горейко М.Д.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2012 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Девляшевського В.А., Проскурніцького П.І.

секретаря Юрків І.П.

з участю: представника ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» ОСОБА_3, апелянта ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитними договорами з апеляційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на рішення Івано-Франківського міського суду від 25 жовтня 2011 року, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2009 року позивач звернувся із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що відповідачі порушили умови Генеральної кредитної угоди від 07.07.2006 року та кредитних договорів від 01.12.2006 р. №010/14-10-159; від 21.02.2007 року №010/14-10-87; від 26.03.2007 року №014/14-10-184; від 09.08.2007 року №014-10-562 G; від 04.10.2007 року №014/14-10-727 G, не погашали кредит за всіма договорами згідно затверджених графіків до кожного договору, що призвело до заборгованості по всіх кредитних договорах. На 28 липня 2009 року по всіх кредитних договорах за позичальником ОСОБА_4 рахувалось 24603.05 долара США та 21975.18 гривень заборгованості за графіком погашення по всіх кредитних договорах. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 як майновий поручитель не зважаючи на письмові попередження взагалі припинили сплату кредиту та процентів за користування, тому позивач просив стягнути крім простроченої заборгованості всю суму заборгованості за всіма кредитними договорами 2 597 707, 83 гривень.

У квітні 2011 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 звернулись із зустрічними позовними заявами про визнання недійсними додаткових угод до кредитних договорів та про визнання недійсним договору іпотеки трьохкімнатної квартири.Однак ухвалою Івано-Франківського міського суду від 25 жовтня 2011 року обидва зустрічні позови залишені без розгляду.

Під час розгляду справи позивач неодноразово уточнював позовні вимоги та станом на 07 жовтня 2011 року просив стягнути з відповідачів заборгованість за всіма кредитними договорами в сумі 3 652 264, 63 гривень у звязку з порушенням умов договорів. З яких заборгованість по кредитному договору №010/14-10-727G від 04.10.2007 р. 921 486, 69 грн., з них: по тілу кредиту 600 194, 48 грн., відсотках 261 043, 49 грн; пені 60 248, 72 грн., по кредитному договору №010/14-10/159 від 01.12.2006 р. 123 750, 30 дол. США, еквівалентних 986 624, 02 грн., з них: по тілу кредиту 82 813, 26 дол. США, еквівалентних 660 245, 28 грн., відсотках 28 986, 40 дол. США, еквівалентних 231 099, 87 грн., пені 11 950, 64 дол. США, еквівалентних 95 278, 87 грн.; по кредитному договору № 014/14-10-87 від 21.02.2007 року 51 513, 76 дол. США, еквівалентних 410 703, 75 грн., з них: по тілу кредиту 30 162, 61 дол. США, еквівалентних 240 477, 44 грн., відсотках 10 568, 40 дол. США, еквівалентних 84 258,68грн., пені 10 782, 75 доларів США, еквівалентних 85 967, 63 грн.; по кредитному договору № 010/14-10-562 G від 09.08.2007 року 96 878, 30 доларів США, еквівалентних 772 381, 62 грн., з них: по тілу кредиту 64 828, 02 дол. США, еквівалентних 516 854, 36 грн., відсотках 21 121, 20 дол. США, еквівалентних 168 392, 99 грн., пені 10 929, 08 дол. США, еквівалентних 87 134, 28 грн.; по кредитному договору №010/14-10-184 від 26.03.007 року 70 373, 72 дол. США, еквівалентних 561 068, 55 грн., з них: по тілу кредиту 49 509, 11 дол. США, еквівалентних 394 721, 28 грн., відсотках 16 124, 14 дол. США, еквівалентних 128 552, 93 грн., пені 4 740, 47 дол. США, еквівалентних 37 794, 35 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 25 жовтня 2011 року позов Банку задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 3 652 264, 63 грн. заборгованості за всіма кредитними договорами та понесені судові витрати.

На дане рішення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 подали апеляційні скарги, в яких ОСОБА_4 просив змінити рішення, у задоволенні вимог за первісним позовом ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» до нього та ОСОБА_7 про стягнення заборгованості відмовити, а його позов до ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_6 про визнання недійсним додаткових угод задоволити. ОСОБА_6 також просила змінити рішення суду, а у задоволенні вимог ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» до обох про стягнення заборгованості відмовити.

Апелянти обґрунтували свої вимоги тим, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню, оскільки судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, основним процесуальним порушенням є те, що справу про стягнення заборгованості в сумі 3 652 264, 63 грн. було розглянуто за їх відсутності, хоча вони заявляли клопотання особисто брати участь у справі. Рішення у справі по суті і ухвали про залишення без розгляду їхніх зустрічних позовів були винесені в один день, що унеможливило оскарження цих ухвал в апеляційному порядку окремо від основного судового рішення.

Апелянти вважають, що стягнута сума не відповідає реальній сумі заборгованості, суд не перевірив та не обґрунтував в рішенні суму заборгованості по кредиту. Заборгованість перед банком становить 200 057, 70 доларів США, що в гривневому еквіваленті 1 595 000, 33 грн. Суд не перевірив правильність нарахування пені, не зменшив її розмір враховуючи обставини за яких утворилась заборгованість за кредитними договорами, не врахував строк позовної давності при стягненні пені. Суд не зупинив провадження у даній справі у звязку з розглядом його позову про визнання недійсними кредитних договорів.

Апелянт ОСОБА_6 також зазначила в скарзі, що кредит отримував її чоловік, а вона виступала тільки гарантом виконання ним зобовязань.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_4 та його представника, які вимоги своєї скарги підтримали, а скаргу ОСОБА_6 визнали. представника ПАТ «ОСОБА_2 Аваль», який вимоги скарг не визнав, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Постановляючи рішення про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 3 652 264, 63 грн. заборгованості за всіма кредитними договорами та понесені судові витрати, суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення.

Згідно ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у звязку з порушенням умов договору не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобовязань.

Відповідно до поданих банком розрахунків, як при зверненні з позовом в суд 20. 10. 2009 року, так і при збільшенні позовних вимог протягом часу розгляду справи згідно затверджених сторонами графіків погашення тіла кредиту та процентів за всіма кредитними договорами, позичальник прострочив сплату кредиту та нарахованих відсотків, тому ОСОБА_2 на підставі умов кредитних договорів вправі був ставити питання про дострокове витребування та погашення всієї суми кредиту.

Кредитний договір укладений відповідно до діючого законодавства і згідно ст. 629 ЦК є обовязковим до виконання сторонами.

Позичальник ОСОБА_4 в засіданні апеляційного суду крім зазначеного в апеляційній скарзі пояснив, що не погоджується з вимогами Банку про повернення кредиту у звязку з тим, що не памятає чи отримував взагалі суми кредиту по всіх договорах у звязку із зайнятістю та великою кількістю кредитних договорів, тому вправі вимагати від позивача оригіналу документів про отримання особисто кредитних коштів по договорах.

Однак доводи апелянтів, щодо неодержання кредитів, відсутності розрахунків по кредиту є необґрунтованими та не підтверджені жодними доказами.

Про отримання коштів за всіма кредитними договорами відповідачі підтверджували і у поданих до суду зустрічних позовних заявах в квітні 2011 року. В обидвох апеляційних скаргах апелянти навели власний розрахунок заборгованості тіла кредиту, де загальна сума отриманого кредиту становить 397800 доларів США за всіма кредитними договорами, що відповідає сумам отриманих кредитів згідно поданих Банком договорів. Апелянти навели також загальну суму сплачену за кожним кредитним договором, що також відповідає розрахункам заборгованості. Апелянти в скаргах погодились повернути тільки залишки тіла по кожному із 5 кредитних договорів без нарахованих процентів за користування та штрафних санкцій, що суперечить умовам всіх кредитних договорів та додатковим угодам підписаним позичальником.

Однак, стягуючи суму кредитної заборгованості за всіма кредитними договорами укладеними позичальником ОСОБА_8 в солідарному порядку також і з ОСОБА_6, суд першої інстанції в повній мірі не зясував, що вона відповідно до договору іпотеки від 9. 10. 2007 року а.с. 91 т.2 є тільки майновим поручителем по кредитних договорах ОСОБА_4 за рахунок власного майна, трьохкімнатної квартири, а не фінансовим поручителем відповідно до ст. 554 ЦК.

Судом першої інстанції не враховано, що відповідно до ст. 1 ЗУ « Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодавець має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку встановленому цим Законом.

У порядку ст. ст. 33, 35, 38, 39 ЗУ «Про іпотеку» ОСОБА_2 як іпотекодержатель з позовом про стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог за основним зобовязанням не звертався, тому у суду першої інстанції не було законних підстав для стягнення всієї суми кредитної заборгованості в солідарному порядку з ОСОБА_6 У задоволенні вимог Банку про стягнення кредитної заборгованості за всіма кредитними договорами в солідарному порядку з ОСОБА_6 слід відмовити.

Колегія суддів вважає, що розрахунок заборгованості за генеральною угодою, кредитними договорами, додатковими угодами проведений Банком на 7. 10 2011 року на а.с. 149- 158 т.2 відповідає умовам договору та закону, тому підлягає стягненню.

Апелянти безпідставно вважають, що позивачем пропущено строк позовної давності для стягнення пені. Такі вимоги предявлені в межах річного строку давності, а сума пені нараховувалась до 7. 10. 2011 року у звязку із збільшенням позовних вимог під час судового розгляду справи.

Однак, визначаючи суму стягнення пені за кожним із 5 кредитних договорів необхідно взяти до уваги доводи апелянтів, що підставою неналежного виконання зобовязання є вплив світової фінансової кризи, збільшення курсу долара США, що має істотне значення і заслуговує на увагу.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК розмір неустойки повинен бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У звязку із зазначеними обставинами колегія суддів вважає, що розмір пені по кожному кредитному договору підлягає зменшенню.

На підставі ст. ст. 551, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України, керуючись, 218, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_6 задоволити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 25 жовтня 2011 року скасувати та ухвалити нове.

В задоволенні позову ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» простягнення в солідарному порядку з ОСОБА_6 3 652 264, 63 грн. заборгованості за кредитними договорами та судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог на користь ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» заборгованість по кредитному договору №010/14-10-727G від 04.10.2007 року в сумі 600 194, 48 гривень тіла кредиту, 261 043, 49 гривень нарахованих відсотків, 30 000 гривень пені, а всього стягнути на 7. 10. 2011 року 891.237,97 гривень заборгованості.

По кредитному договору №010/14-10/159 від 01.12.2006 року в сумі 660 245, 28 гривень еквівалентних 82 813, 26 дол. США тіла кредиту, 231 099, 87 гривень еквівалентних 28 986, 40 дол. США нарахованих відсотків, 40000 гривень пені, а всього стягнути на 7. 10. 2011 року 931345,15 гривень заборгованості за кредитом.

По кредитному договору № 014/14-10-87 від 21.02.2007 року в сумі 240477, 44гривень еквівалентних 30162, 41 дол. США тіла кредиту, 84258, 46 гривень еквівалентних10568, 40 дол. США нарахованих відсотків, 30.000 гривень пені, а всього стягнути на 7. 10. 2011 року 354735,90 гривень заборгованості за кредитом.

По кредитному договору № 010/14-10-562 G від 09.08.2007 року в сумі 516854,36 гривень еквівалентних 64828, 02 дол. США тіла кредиту, 168392, 99 гривень еквівалентних 21121,20 дол. США нарахованих відсотків, 30.000 гривень пені, а всього стягнути на 7. 10. 2011 року 715247,35 гривень заборгованості за кредитом.

По кредитному договору №010/14-10-184 від 26.03.007 року в сумі 394721, 28 гривень еквівалентних 49509, 11дол. США тіла кредиту, 128552, 93 гривень еквівалентних 16124, 14 дол. США нарахованих відсотків, 15.000 гривень пені, а всього стягнути на 7. 10. 2011 року 538274, 21гривень заборгованості за кредитними договорами.

Всього стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» 3.430.840, 40 гривень на 7. 10. 2011 року заборгованості за кредитними договорами.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» 1700 гривень сплаченого судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді В.А.ОСОБА_9 Проскурніцький