Справа № 2517/5220/12 Провадження № 22-ц/2590/2956/2012 Головуючий у I інстанції Рябота В. І.
Категорія цивільна Доповідач - Скрипка А. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2012 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 серпня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8, ОСОБА_7 про виселення з житлового будинку,

в с т а н о в и в:

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 серпня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_8, ОСОБА_7 про виселення з житлового будинку задоволено. Виселено ОСОБА_8, ОСОБА_7 із житлового будинку № 17 по вул. Шевченка, в с. Рудівка, Прилуцького району без надання іншого житлового приміщення. Стягнуто з ОСОБА_8, ОСОБА_7 в солідарному порядку на користь позивача 107грн. 30 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення суду першої інстанції, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції при вирішенні справи по суті не прийняв до уваги певні обставини, які мають значення для вірного вирішення справи. Такою обставиною апелянт вважає те, що відповідачка ОСОБА_7, його матір, проживала з позивачем в цивільному шлюбі, на момент купівлі спірного будинку вона була вагітна від позивача. Апелянт також вказує, що позивач підмінив домову книгу, зробивши нову домову книгу, згідно якої в спірному будинку зареєстрований лише ОСОБА_5 Крім того, ОСОБА_7 зазначає, що показання свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні суду першої інстанції були суперечливими, проте, суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаній обставині.

В судове засідання апеляційного суду позивач, відповідачі ОСОБА_8, ОСОБА_7 не зявились, відповідно до повідомлень про вручення поштових відправлень ( а. с. 74, 76, 77), вони є належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи. Відповідно до приписів ч. 2 статті 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю - доповідача, пояснення учасника судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення суду, - залишенню без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив його з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з вимог позову ОСОБА_5 ( а. с. 1-2), він просить виселити відповідачів ОСОБА_8, ОСОБА_7 з будинку № 17 по вул. Шевченка в с. Рудівка, Прилуцького району, Чернігівської області, який належить йому на праві власності, захистивши його право власності в порядку статті 386 Цивільного кодексу України. Позивач зазначає, що через деякий час після купівлі будинку він став проживати з ОСОБА_8, не перебуваючи з нею у шлюбі. Відповідач ОСОБА_7, 21. 11. ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_8, який проживав в м. Прилуки, а в подальшому переїхав проживати до будинку позивача. Між ОСОБА_5 та відповідачами виникли конфліктні відносини, внаслідок чого позивач позбавлений можливості проживати в своєму будинку та розпоряджатися ним. При цьому ОСОБА_5 вказує, що порушено його право власності на даний житловий будинок, він як власник будинку, позбавлений можливості в ньому проживати та розпоряджатися будинком, оскільки відповідачі, проживаючи в будинку позивача без жодних правових підстав, чинять перешкоди для проживання в будинку ОСОБА_5, занедбали житлове приміщення, ведуть спосіб життя, який порушує громадський порядок, що підтверджується довідкою Рудівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області № 144 від 30 травня 2012року (а. с. 13), довідкою характеристикою Прилуцького МВ УМВС України в Чернігівській області ( а. с. 14). В добровільному порядку звільнити будинок, який належить на праві власності позивачу, відповідачі відмовляються.

Обставини, на які посилається позивач в обгрунтування вимог заявленого позову, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду даної справи.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 про виселення відповідачів з будинку № 17 по вул. Шевченка в с. Рудівка, Прилуцького району, Чернігівської області, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є власником спірного будинку, в якому відповідачі, які не є членами родини позивача, проживають без жодних правових підстав, без відповідної згоди позивача на їх проживання в будинку. Оскільки позивач, як власник вказаного будинку, позбавлений права проживати в ньому та розпоряджатися своєю власністю, суд першої інстанції вважав за можливе, виходячи із засад захисту права власності, регламентованих статтею 386 Цивільного кодексу України, задовольнити позовні вимоги ОСОБА_5

Апеляційний суд погоджується з вірним по суті висновком суду першої інстанції, оскільки такий висновок суду відповідає фактичним обставинам справи та узгоджується з нормами матеріального права, які регламентують спірні правовідносини.

Як встановлено в ході судового розгляду даної справи і вказані обставини підтверджуються її матеріалами ( а. с. 5), ОСОБА_5 06 квітня 1991 року, відповідно до договору купівлі - продажу, придбав у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спірний житловий будинок № 17, що знаходиться по вул. Калініна, нині ОСОБА_3 у с. Рудівка, Прилуцького району. Даний договір посвідчено секретарем виконкому Рудівської сільської ради народних депутатів, підписано сторонами, зареєстровано в реєстрі № 42.

Згідно даних домової книги для прописки громадян, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 з 1991 року є зареєстрованим у вказаному будинку (а.с. 6-7). Інші особи в даному будинку не зареєстровані.

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав від 25 листопада 2011 року № 32198008, свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ № 238419 від 09 листопада 2011року, ОСОБА_5 є власником будинку № 17 по вул. Шевченка в с. Рудівка Прилуцького району, Чернігівської області (а. с. 11-12).

Судом встановлено, що порушено право власності позивача на житловий будинок № 17 по вул. Шевченка, с. Рудівка Прилуцького району , Чернігівської області, оскільки позивач, як власник будинку, позбавлений можливості в ньому проживати та розпоряджатися будинком. Відповідачі, проживаючи в будинку позивача без жодних правових підстав, чинять перешкоди для проживання в будинку ОСОБА_5, занедбали житлове приміщення, ведуть спосіб життя, який порушує громадський порядок, що підтверджується довідкою Рудівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області № 144 від 30 травня 2012року (а. с. 13), довідкою характеристикою Прилуцького МВ УМВС України в Чернігівській області ( а. с. 14). В добровільному порядку звільнити будинок, який належить на праві власності позивачу, відповідачі відмовляються.

За даних обставин суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність захисту права власності позивача на вищезазначений будинок, регламентованого приписами статті 386 Цивільного кодексу України та відповідно, задоволення вимог заявленого позову.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_8 проживала з позивачем без реєстрації шлюбу ще до купівлі ОСОБА_5 спірного будинку, і судом не зясовано, вона чи позивач передавали грошові кошти попереднім власникам спірного будинку при вчиненні договору купівлі - продажу, не можуть бути підставою для скасування вірного по суті рішення суду першої інстанції. Оскільки згідно матеріалів справи ( а. с. 5), ОСОБА_5 06 квітня 1991 року, відповідно до договору купівлі - продажу, придбав у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спірний житловий будинок № 17, що знаходиться по вул. Калініна, нині вул. Шевченка у с. Рудівка, Прилуцького району. Даний договір посвідчено секретарем виконкому Рудівської сільської ради народних депутатів, підписано сторонами, зареєстровано в реєстрі № 42. Як вбачається зі змісту п. 3 вказаного договору купівлі продажу, продаж спірного будинку вчинено за 2 000 крб., покупець будинку ОСОБА_5 сплатив вказані кошти повністю при підписанні договору.

Твердження апелянта відносно того, що позивач підмінив домову книгу, в якій, крім ОСОБА_5, в спірному будинку були зареєстровані і відповідачі, на нову, в якій лише позивач є зареєстрованим в спірному будинку, також не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи, оскільки жодних доказів на підтвердження своїх доводів апелянтом не представлено. Відповідно до приписів статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, відповідно до даних довідки виконавчого комітету Рудівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області № 224 від 13 липня 2012року ( а. с. 47), станом на квітень 1991 року відповідачі в спірному будинку зареєстровані не були.

Доводи апелянта відносно того, що він та його матір ОСОБА_8 протягом тривалого часу проживають в будинку, якій на праві власності належить позивачу, також не можуть бути підставою для скасування вірного по суті рішення суду першої інстанції. Оскільки факт проживання відповідачів без відповідних правових підстав в будинку, який на праві власності належить позивачу, внаслідок чого ОСОБА_5 позбавлений права користуватись та розпоряджатись своєю власністю, не дає підстав для відмови в задоволенні позову.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, ухваленого на основі повно з'ясованих обставин по справі, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями : 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 серпня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: