Справа № 2-3418/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2012 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

Головуючого-судді Казака С.Ю.

при секретарі Ткаченко А.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Четверта державна нотаріальна контора, про розірвання договору довічного утримання, анулювання реєстрації права власності, повернення майна, визнання права власності, скасування заборони відчуження,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що тривалий час проживає одна. Їй виповнилось 90 років, вона часто хворіє і потребує стороннього догляду. В 2004 році ОСОБА_3 , який проживає в м.Одеса запропонував їй свої послуги по забезпеченню її утримання та догляду довічно. 27.10.2004 року вона уклала з відповідачем договір довічного утримання, який вони засвідчили у державного нотаріуса Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Нікітюк Г.М. Згідно із договором нею було передано у власність відповідача належну їй на праві приватної власності двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Відповідно до умов договору, а саме п.5, відповідач зобов`язався довічно утримати її, надавати всі види матеріального забезпечення та догляду, медичного обслуговування, забезпечувати харчуванням і одягом, доглядати за нею, та надавати іншу допомогу, забезпечити її правом користування квартирою, що відчужується та правом довічного проживання в ній. Був встановлений розмір щомісячного матеріального забезпечення в 40 грн. Сума, належна до сплати у забезпечення виконання договору довічного утримання відповідачем не сплачувалась, окрім того, не надався відповідний догляд та необхідна допомога. Відповідач не виконує взяті на себе, навіть такі мізерні, обов`язки, які передбачені договором, укладеним між ними, не звертав увагу на її потреби і стан здоров`я, не забезпечує її харчуванням, медикаментами, необхідною допомогою, і взагалі відмовляється доглядати її. З моменту укладення вказаного договору і по цей час відповідач зобов`язання по договору довічного утримання не виконував ніяким чином, чим порушує зобов`язання договору довічного утримання, не утримає її і не бажає цього роботи, не сплачує вартість комунальних послуг, не забезпечує продуктами, ліками, одягом, не цікавиться її станом. Зазначені обставини є підставою для розірвання договору довічного утримання, укладеного з відповідачем. В зв`язку з тим, що відповідач тривалий час не виконує умови договору довічного утримання й ухиляється від розірвання договору у добровільному порядку, вона вимушена звернутись до суду та просила розірвати договір довічного утримання, укладений з відповідачем, анулювати право власності відповідача на квартиру, повернути останню їй та визнати право власності на квартиру за нею, а також скасувати заборону на відчуження квартири, накладену нотаріусом на підставі договору довічного утримання.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав та, посилаючись на викладені в позові підстави, просив задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином.

Представник третьої особи - Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився. В наданій до суду заяві, просили провести розгляд справу без представника нотаріальної контори.

З урахуванням зазначеного, положень ст.ст.169,224 ЦПК України та думки представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, судом було ухвалено про розгляд справи за відсутності відповідача у заочному порядку.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 27 жовтня 2004 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Нікітюк Г.М., зареєстрований в реєстрі за №1-2261, згідно п.1 якого ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 (а.с.5).

Пунктом 5 вказаного договору сторони визначили, що відповідач зобов`язується надавати позивачці всі види матеріального забезпечення та догляду, медичного обслуговування, керуючись засадами розумності та справедливості (забезпечувати її медикаментами, харчуванням, одягом, доглядом, іншою необхідною допомогою); забезпечити позивачку правом користування квартирою, що відчужується та правом довічного проживання в ній. Вартість усього матеріального забезпечення, догляду та медичного обслуговування сторони оцінюють в розмірі 40 грн. на місяць.

Пунктом 10 договору довічного утримання передбачено, що останній може бути розірвано за згодою сторін, а в разі невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однією із сторін в судовому порядку.

Відповідно до ст.744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до ст.745 ЦК України договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Договір довічного утримання (догляду), за яким передається набувачеві у власність нерухоме майно, підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ст.748 ЦК України набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до ст.334 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.3,4 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про

визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Відповідно до ч.1 ст.756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Як зазначила позивачка в своєму позові та підтвердив її представник в судовому засіданні, відповідач визначені п.5 договору обов`язки належним чином не виконує. З моменту укладення договору та по теперішній час приїжджав до неї лише декілька разів. Не звертає увагу на її потреби і стан здоров`я, не забезпечує її харчуванням, медикаментами, необхідною допомогою. З моменту укладення вказаного договору і по цей час відповідач зобов`язання по договору довічного утримання не виконує ніяким чином, чим порушує зобов`язання договору довічного утримання, не утримає її і не бажає цього роботи, не сплачує вартість комунальних послуг, не забезпечує продуктами, ліками, одягом, не цікавиться її станом.

Обставини, на які посилається позивачка в обґрунтування позовних вимог, підтвердили допитані в судовому засіданні свідки.

Так, свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що позивачку вона знає давно. Про договір довічного утримання, укладений між сторонами, її відомо зі слів позивачки. За весь час, з моменту укладення договору довічного утримання, бачила відповідача один раз. Ніякої допомоги в утриманні позивачки відповідач не надає взагалі. Не бачила його вже близько 8 років.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що останній час вона навідує позивачку та допомагає їй. Приходить два-три рази на тиждень. Про договір довічного утримання, укладений між сторонами, її відомо, але відповідач не приходить до позивачки та ніякої допомоги по утриманню останньої не надає.

Згідно довідки поштамту ЦПЗ №1 від 28.11.2011 року за період з 01.06.2011 року по 26.11.2011 року поштові перекази на ім`я ОСОБА_2 не надходили (а.с.15).

Відповідач, будучі належним чином повідомленим про день та час слухання справи, в судове засідання не з`явився та у відповідності до ст.ст.10,60 ЦПК України, будь-яких доказів щодо спростування зазначених вище обставин не надав.

Таким чином, суд вважає доведеним позивачкою факт неналежного виконання відповідачем обов`язків, визначених в п.5 договору довічного утримання від 27.10.2004 року. З урахуванням чого та зазначених вище положень закону, умов договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі та слід:

- відповідно до п.10 договору довічного утримання від 27.10.2004 року та п.1 ч.1 ст.755 ЦК України розірвати договір довічного утримання від 27.10.2004 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Нікітюк Г.М., зареєстрований в реєстрі за №1-2261, згідно якого ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 .

- відповідно до положень ч.1 ст.756 ЦК України повернути ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на вказану квартиру.

Оскільки згідно довідки КП «ДМБТІ»(а.с.13) право власності на квартиру АДРЕСА_1 на теперішній час зареєстровано за відповідачем на підставі договору довічного утримання, з урахуванням розірвання останнього, слід також анулювати реєстрацію права власності ОСОБА_3 на зазначену вище квартиру.

Також в зв`язку з розірванням договору довічного утримання слід скасувати заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка була накладена 27.10.2004 року нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Нікітюк Г.М. на підставі цього договору довічного утримання та зареєстрована в реєстрі заборон за №171/2004.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_2

слід стягнути судовий збір в сумі 197 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.334,744,745,748,749,755,756 ЦК України, ст.ст.10,11,58-60,88,169, 212-215,224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Четверта державна нотаріальна контора, про розірвання договору довічного утримання, анулювання реєстрації права власності, повернення майна, визнання права власності, скасування заборони відчуження задовольнити повністю.

Розірвати договір довічного утримання від 27 жовтня 2004 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Нікітюк Г.М., зареєстрований в реєстрі за №1-2261, згідно якого ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) передала у власність ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 ) квартиру АДРЕСА_1 .

Анулювати реєстрацію права власності ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 ) на квартиру АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на вказану квартиру.

Скасувати заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка була накладена 27 жовтня 2004 року нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Нікітюк Г.М. на підставі договору довічного утримання від 27 жовтня 2004 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та зареєстрована в реєстрі заборон за №171/2004.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_2 судовий збір в сумі 197 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.Ю.Казак