Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 2851 / 2012 р. Головуючий у 1 інстанції: Кравцов С.О.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 травня 2012 року м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.

Суддів: Мануйлова Ю.С.

ОСОБА_2

При секретарі: Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 23 березня 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на квартиру з зобовязанням відповідачів передати ключі та документи на квартиру, виселення з житлового приміщення, зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання дії щодо підвищення в односторонньому порядку розміру процентної ставки за користування кредитом неправомірними та розірвання договору в односторонньому порядку,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в якому зазначало, що відповідно до укладеного договору № ZPWCGA від 25.04.2008 року ОСОБА_3 25.04.2008 року отримала кредит у розмірі 52 158,00 грн. зі сплатою відсотків користування кредитом у розмірі 17,04% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 25.04.2018 року.

За умовами зазначеного договору позичальник повинен надавати Банку щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом та відсотками, комісією, а також інших витрат. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував.

У звязку з чим відповідач станом на 20.01.2012 року має заборгованість в розмірі 73 347,30 грн., що складається за розрахунком банківської установи: 41 760,33 грн. - заборгованість за кредитом; 26 031,68 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 608,36 грн. боргу за винагородою; 4 946,93 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором.

2

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач 25.04.2008 року уклали договір іпотеки № б/н (надалі - договір іпотеки). Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеки нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 42,96 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Майно належить відповідачу на підставі права власності на майно. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює - 75 750 грн.

Тому позивач просив звернути стягнення в рахунок погашення боргу за кредитним договором від 25.04.2008 року, що на 20.01.2012 року складає 73 347,30 грн. на квартиру загальною площею 42,96 кв.м., розташованою за адресою: Запорізька область, смт. Веселе,вул. Ворошолова,2.кв.6, яка належить на праві власності відповідачам шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» від власного імені за договором купівлі-продажу в порядку, визначему статею 38 Закону України „Про іпотеку, з наданням ПАТ КБ „Приватбанк права отримати витяги з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, отримати матеріали технічної інвентаризації, технічний паспорт, дублікат правовстановлюючого документу, витяги з Єдиного реєстру заборон відсуження обєктів нерухомого майна, витяги з Державного реєстру іпотек, витяги з Державного реєстру правочинів та інших прав, необхідних для здійснення продажу; виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 зі зняттям з реєстраційного обліку у ГУМВС України в Запорізькій області; зобовязати відповідачів передати на зберігання вказану квартиру та ключів до неї, стягнути судові витрати.

У жовтні 2011 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду із зустрічним позовом, за яким просили суд обовязати ПАТ КБ «Приватбанк» виконувати умови п. 7.1 кредитного договору від 25.04.2008 року, укладеного між ОСОБА_5 та ПАТ КБ «Приватбанк» в частині розміру процентної ставки - на узгоджених сторонами при укладанні договору умовах, залишивши процентну ставку за користування кредитом у розмірі 17,04% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

При цьому посилалися на п.п. 2.3.1. п. 2.3. Договору про те, що банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування Кредитом, при зміні конюнктури ринку грошових ресурсів в України, а саме: зміні курсу долара США до гривні більш ніж на 10 відсотків у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладання даного Договору; зміни облікової ставки НБУ; зміни розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому банк надсилає Позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом семи календарних днів з дати вступу у чинність зміненої процентної ставки.

Позивачі вважають що відповідач провів збільшення процентної ставки без дотримання вимог п. п. 2.3.1. п. 2.3. Договору та вимог ст.. 1056 - 1 ЦК України, що набула чинності з 10 січня 2009 року. Вона не надавала згоди на збільшення процентної ставки, не вчиняла дій на її визнання у збільшеному розмірі.

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 23 березня 2012 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено в повному обсязі, зустрічну позовну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано незаконними дії ПАТ КБ «Приватбанк» з підвищення з 01 лютого 2009 року в односторонньому порядку відсоткової ставки з 17,4% річних до 29,04 % річних за кредитним договором ZPWCGA НОМЕР_1 від 25 квітня 2008 року.

Зобовязано ПАТ «Приватбанк» здійснити коригуючи операції щодо залишення відсотків, починаючи з 01 лютого 2009 року за користування кредитом до розміру 17,4% річних , провести перерахунок платежів ОСОБА_3 по погодинні кредиту та сплаті нарахованих відсотків за користування кредитом починаючи з 01 лютого 2009 року за ставкою у розмірі 17,4% річних за користування кредитом згідно з умовами кредитного договору ZPWCGA000000008 від 25.04.2008 року.

3

ПАТ КБ «ПриватБанк» в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм законодавства, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким їх позовні вимоги задовольнити, а у задоволені зустрічних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Колегія суддів ввжає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

За п. 3 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Судом встановлено, що за укладеним договором № ZPWCGA від 25.04.2008 року ОСОБА_3 25.04.2008 року отримала кредит у розмірі 52 158,00 грн. зі сплатою відсотків користування кредитом у розмірі 17,04% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 25.04.2018 року.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач 25.04.2008 року уклали договір іпотеки № б/н (надалі - договір іпотеки), за яким позичальник кредиту надав в іпотеки нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 42,96 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Майно належить відповідачу на підставі права власності на майно. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює - 75 750 грн.

Пунктом 2.3.1 кредитного договору сторони договору передбачили те, що банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні конюнктури ринку грошових ресурсів в України, а саме, зокрема : зміні курсу долара США до гривні більш ніж на 10 відсотків у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладання даного Договору; зміни облікової ставки НБУ. При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом семи календарних днів з дати вступу у чинність зміненої процентної ставки.

25.12.2008 року розпорядженням правління ПАТ „Приватбанк у звязку із зміною конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більш ніж на 10 відсотків у порявнянні з курсом долара США до грівні (з 5,05 грн. до 7,70 грн. за 1 долар США), зміні облікової ставки НБУ (з 8,5 % до 12 %) було прийнято рішення щодо підвищення процентної ставки по кредитному договору до 29,04%.

Кредитором 09.01.2009 року було надіслано лист від 31.12.2008 року № 20.1.3.2/6-30538 про підвищення, починаючи з 01.02.2009 року відсоткової ставки за кредитним договором ( реєстр № 35 ір ). При цьому за умовами кредитного договору не передбачалося підтвердження наявності отримання такої вимоги позичальником кредиту.

У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував. У звязку з чим відповідач станом на 20.01.2012 року має заборгованість в розмірі 73 347,30 грн., що складається за розрахунком банківської установи: 41 760,33 грн. - заборгованість за кредитом; 26 031,68 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 608,36 грн. боргу за винагородою; 4 946,93 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором.

З змісту кредитного договору, а саме п.2.3.1. видно, що право банку на односторонню зміну умов договору прописано у договорі і не у ньому не передбачалося, що на такі дії необхідно погодження позичальника кредиту.

У п.28 Пленуму ВВСУ від 30.03.2012 року № 5 „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин розяснено, що при підвищенні процентної ставки зясуванню підлягає визначена договором процедура підвищення процентної ставки ( лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди).

У кредитному договорі сторони визначили, що питання підвищення процентної ставки проводиться при наявності підстав для цього шляхом лише повідомлення позичальника, що було здійснено кредитором, а підстави підвищення процентної ставки, а саме: зміна курсу долара США відносно гривні та зміна облікової ставки НБУ є загально відомими обставиними і про них було повідомлено позичальника кредиту.

4

Нормами ст.12 Заколну України „Про іпотеку передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Пунктами 28, 37, 41 вищезазначеного Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 року розяснено, що неправомірними є дії по підвищенню процентної ставки кредитних зобовязань, якщо вони відбулися після 10.01.2009 року.

Невиконання вимог ч.1 ст. 35 Закону України „Про іпотеку про надіслання іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушення зобовязання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, оскільки потекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням ст.124 Конституції України. При цьому суд дає оцінку співмірності суми заборгованості та вартості іпотечного майна.

Отже оскільки підстави підвищення процентної ставки кредитних зобовязань були загально відомими і тому вони доказуванню не підлягають, про них було повідомлено позичальника кредитних коштів, який зазначені у кредитному договорі зобовязання (п.2.3.1.), належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 73 347,30 грн., що співмірно з вартістю предмету іпотеки, то позовні вимоги про звернення стягнення на іпотечне майно підлягають задоволенню, а зустрічні вимоги про визнання дій щодо підвищення процентної ставки за користування кредитом та про розірвання кредитного договору задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги ПАТ „Приватбанк про виселення ОСОБА_3 та про зобовязання відповідачів передати на зберігання банку предмету іпотеки, яким є квартира, де останні мешкають задоволенню не підлягають.

За нормами ст.39 Закону України „Про іпотеку одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщенння.

Пунктом 43 вищезазначеного Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 року розяснено, що виселення проводиться в порядку, встановленому законодавством, зокрема з додержанням вимог ст., ст. 9, 109 ЖК України; ст.,ст. 39-40 Закону України „Про іпотеку. Якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або в інший погоджений сторонами строк.

Іпотекодержателем позичальнику кредиту було направлено письмову вимогу про виселення 19.08.2011 року, проте це відбулося з порушенням процедури застосування таких заходів, так як для застосування процедури виселення необхідно, щоб іпотекодавець отримав таку вимогу.

Матеріали справи не свідчать, що ОСОБА_3 отримала письмову вимогу про виселення із квартири, яке є предметом іпотеки і тому ці вимоги задоволенню не підлягають.

При не задоволенні позовних вимог про виселення з квартири, яке є предметом іпотеки не підлягають задоволенню взаємноповязані з ними позовні вимоги про зобовязання відповідачів передати банківській установі на зберігання цю квартиру та ключів до неї.

Керуючись ст., ст. 307, 309, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів

5

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 23 березня 2012 року в цій справі скасувати і ухвалити нове наступного змісту:

„Позов ПАТ „Приватбанк задовольнити частково.

Звернути стягнення в рахунок погашення боргу за кредитним договором від 25.04.2008 року, що на 20.01.2012 року складає 73 347,30 грн. на квартиру загальною площею 42,96 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_3, яка належить на праві власності ОСОБА_3 і ОСОБА_4 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» від власного імені за договором купівлі-продажу в порядку, визначему статею 38 Закону України „Про іпотеку, з наданням ПАТ КБ „Приватбанк права отримати витяги з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, отримати матеріали технічної інвентаризації, технічний паспорт, дублікат правовстановлюючого документу, витяги з Єдиного реєстру заборон відсуження обєктів нерухомого майна, витяги з Державного реєстру іпотек, витяги з Державного реєстру правочинів та інших прав, необхідних для здійснення продажу, за ціною на підстві оцінки, проведеною субєктом оціночної діяльності.

У задоволенні позовних вимог про виселення відповідачів із квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 зі зняттям їх з реєстраційного обліку у ГУМВС України в Запорізькій області, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально-поширюється на адресу вказаної квартири та про зобовязання останніх передати на зберігання ПАТ КБ „Приватбанк предмету іпотеки та ключів від цієї відмовити.

Стягнути з відповідачів судові витрати, а саме: з ОСОБА_3 - витрати судового збору 623,45 грн., витрати ІТЗ - 60 грн.; з ОСОБА_4 витрати судового збору 623,45 грн.,витрати ІТЗ 60 грн..

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте воно може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: