АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 444/2798/12 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження 22ц/491/2443/12 суддя Бутенко М.В.
Категорія 37 ( І ) Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Савіної Г.О.

суддів - Барильської А.П., Грищенко Н.М.

при секретарі - Куреденко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 липня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа перша Криворізька державна нотаріальна контора, про визнання права на спадкування за законом зі спадкоємцями першої черги та внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

Відповідач ОСОБА_4;

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2011 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права на спадкування за законом разом зі спадкоємцем першої черги та внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом.

Уточнивши позовні вимоги, позивач просила визнати за нею право на спадкування за законом із спадкоємцем першої черги ОСОБА_4, після ОСОБА_5, померлого 02 березня 2009 року. Внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №2-1 від 30 серпня 2011 року на ім'я ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 на домоволодіння, яке розташовано за адресою: м. Кривий Ріг провулок Новолозуватський.17а. Визнати її та ОСОБА_4 , спадкоємцями спадкового майна ОСОБА_5, померлого 02 березня 2009року по 1/2 частині за кожним у вигляді цеглового житлового будинку А-1, житловою площею 46,1 кв.м, загальною площею 62.2 кв.м з господарчими та побутовими спорудами, розташований у м. Кривому Розі по провулку Новолозуватському будинок 17-А, який належав померлому на підставі договору купівлі-продажу.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 липня 2012 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що судом не взято до уваги, рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14.12.2010 року, яким було встановлено факт проживання її та ОСОБА_5 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 1991 року по 2009 рік та довідку № 5 від 17.01.2011 року видану квартальним комітетом. При ухваленні рішення суд першої інстанції не звернув уваги на докази та пояснення свідків, щодо безпорадності стану через тяжку хворобу ОСОБА_5 та помилково вважав, що позивачкою не доведено факту фактичного прийняття нею управління спадщиною.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 відповідно до рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14.12.2010 року проживала з спадкодавцем ОСОБА_5 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 1991 року по 2009 рік. Рішення суду не оскаржено та набрало законної сили.

Відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про народження є сином ОСОБА_5 померлого 02 березня 2009 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на домоволодіння № 17а по пров. Новолозуватський в м. Кривому Розі, відповідно до договору купівлі-продажу від 30.05.2002 року, власником домоволодіння за життя був ОСОБА_5

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25.06.2008 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання права власності на частину будинку було відмовлено, у звязку зі спливом строку позовної давності, а також встановлено, що на момент придбання вищевказаного домоволодіння позивач не була дружиною відповідача і на неї не поширювалась дія відповідної норми КЗпШ України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що проживання однією сімєю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу відповідно до ст. 1261 ЦК України. Крім того, позивачем не доведено факт безпорадного стану ОСОБА_5 та тривалого опікування хворого ОСОБА_3

Колегія суддів, погоджкється з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до розяснень п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу, не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України.

Згідно ч.2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Як убачається із матеріалів цивільної справи відповідач, як син померлого батька, є спадкоємцем першої черги, а позивач, відповідно до рішення Центрально-Міського районнного суду м. Кривого Рогу від 14 грудня 2010 року, є спадкоємцем четвертої черги.

Зміна черговості спадкування може здійснюватись не лише добровільно, але й за рішенням суду відповідно до ч.2 ст. 1259ЦК України. Тобто за позовом особи, що є спадкоємцем за законом наступної черги, суд може визнати за нею право на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, якщо буде встановлено, що протягом тривалого часу вона опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Позивач стверджує, що ОСОБА_5 у звязку з тяжкою хворобою, перенесенням операції по видалені пухлини лівих тімяної, скроневої часток, перебував у безпорадному стані, тому догляд за ним вона здійснювала особисто, а в дні, коли вона працювала, догляд за хворим на її прохання здійснювала сусідка ОСОБА_6. На свою пенсію та зароблені на ринку гроші вона купувала хворому ліки. При цьому нею не зазначено строк опікування, матеріальне забезпечення хворого спадкодавця у час перебуваня ним у безпорадному стані.

Як убачається з виписки із історії хвороби № У-188 (а.с. 90), на яку посилається ОСОБА_3 в апеляційній скарзі; ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в нейроххірургічному відділенні 2-ї міської клінічної лікарні з 14 січня по 03 лютого 2009 року, 15 січня 2009 року йому було проведено операцію.

Повторно знаходився на стаціонарному лікуванні в Криворізькому онкологічному диспансері з 12 лютого 2009 року по 23 лютого 2009 року. Помер ОСОБА_5 02 березня 2009 року. Допитані свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 пояснили, що ОСОБА_5 перебував у тяжкому стані щонайбільше за тиждень до дня його смерті

Вищевказане свідчить про те, що позивач опікувалася, надавала допомогу хворому ОСОБА_5 нетривалий час, у звязку з чим відсутні підстави для надання позивачу права на спадкування, разом із спадкоємцем першої черги ОСОБА_8Ю, відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України.

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_3 щодо прийняття нею спадщини після смерті спадкодавця внаслідок постійного її проживання у будинку, оплати комунальних послуг, оскільки вона, як спадкоємець четвертої черги, звернулася до суду з позовом про визнання права на спадкування за законом разом із спадкоємцем першої черги та внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом, а не внаслідок спору щодо прийняття чи не прийняття нею спадщини після померлого спадкодавця.

Враховуючи, що позовні вимоги щодо зміни черговості спадкування задоволенню не підялгають, суд обгрунтовано відмовив у позові і в частині внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого відповідачу.

Колегія суддів вважає помилковим посилання суду у мотивувальній частині рішення на ч.3 ст. 1268, 1224 ЦК України, оскільки ці норми не поширюються на спірні правовідносини. Однак судом вірно застосовано матеріальну норму, яка підлягала застосуванню(ч.2 ст. 1259 ЦК України).

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді даного спору суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи та дав їм правильну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону, у звязку з чим підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307,308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 липня 2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)