Справа № 2-2467/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2012 року року Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Захарчук С.С.

при секретарі - Власенко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інтертрансполіс», треті особи: НАСК «Оранта», публічне акціонерне товариство «КБ «Правекс-Банк», про стягнення страхового відшкодування, пені,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до закритого акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інтертрансполіс» (далі ЗАТ «Акціонерна страхова компанія «Інтертрансполіс») про стягнення страхового відшкодування, пені.

Зазначала, що 23 серпня 2011 року по вул. Шевченка в с. Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Фіат», н.з. ВІ2629АХ.

Зазначеним автомобілем вона керує на підставі Тимчасового реєстраційного талону від 26 липня 2008 року. На даний час вона володіє транспортним засобом на підставі довіреності від 26 серпня 2010 року № 2006, виданої ОСОБА_2, який є власником зазначеного автомобіля. Відповідно до зазначеної довіреності власником транспортного засобу надано їй право користування та володіння автомобілем «Фіат», н.з. ВІ2629АХ.

Відповідно до постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2010 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнано ОСОБА_3

Згідно з полісом від 27 липня 2010 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована в ЗАТ АСК «ІнтерТрансПоліс».

Відповідно до звіту про оцінку матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля від 21 вересня 2010 року розмір матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля «Фіат», н.з. ВІ2629АХ складає 17 419 грн. 87 коп.

Вона звернулася до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, однак рішення про виплату чи відмову у виплаті страхового відшкодування страховиком не прийнято.

Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути з відповідача на її користь 17 419 грн. 87 коп. страхового відшкодування. У звязку з тим, що страховиком рішення про виплату чи відмову у виплаті страхового відшкодування страховиком не прийнято, просила стягнути пеню за прострочку виплати страхового відшкодування у розмірі 2 781 грн. 68 коп.

Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь 4 000 грн. витрат на правову допомогу, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 200 грн. витрат на послуги нотаріуса, 250 грн. витрат на проведення оцінки вартості матеріального збитку.

У подальшому було замінено первісного відповідача на належного ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Інтертрансполіс».

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач своє право на участь в розгляді справи не використав, заперечень суду не надав.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 23 серпня 2010 року по вул. Шевченка в с. Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Фіат», н.з. ВІ2629АХ (а.с. 9).

Відповідно до постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2010 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визнано ОСОБА_3 (а.с. 11).

Згідно зі звітом про оцінку транспортного засобу, складеного на замовлення власника автомобіля «Фіат», н.з. ВІ2629АХ ОСОБА_2 21 вересня 2010 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу складає 17 419 грн. 87 коп. (а.с. 12-13).

8 вересня 2010 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 5).

Рішення про виплату чи про відмову у виплаті страхового відшкодування страховиком не приймалося.

Обґрунтовуючи позов про стягнення страхового відшкодування на свою користь ОСОБА_1 посилалася на норми ст. ст. 386, 396 ЦК України та зазначала, що її право володіння транспортним засобом автомобілем «Фіат», н.з. ВІ2629АХ, власником якого є ОСОБА_2, посвідчене довіреністю від 26 серпня 2010 року № 2006, виданої ОСОБА_2 на її імя.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння.

За статтею 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Зі змісту довіреності від 26 серпня 2010 року № 2006, виданої ОСОБА_2 на імя ОСОБА_1, та на яку посилається позивач як на підставу виникнення права володіння транспортним засобом, вбачається те, що ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 бути його представником у відповідних органах державної влади та інших установах, а також у судах та вчиняти інші дії в якості його представника, а саме: вести переговори від його імені, подавати, підписувати та отримувати всі необхідні для виконання цієї довіреності документи, заяви, скарги, одержувати належні йому грошові суми, речі, дозволи, свідоцтва, довідки, витяги та інші документи тощо та виконувати всі дії, повязані з цією довіреністю. (а.с. 7).

Оскільки зі змісту зазначеної довіреності не вбачається те, що ОСОБА_1 має право володіння автомобілем, тому остання є неналежним позивачем у справі та не має права на захист свого права володіння майном і стягнення страхового відшкодування.

Керуючись ст. ст. 386, 395, 396, 398 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 56, 57, 58, 59, 60, 169, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інтертрансполіс», треті особи: НАСК «Оранта», публічне акціонерне товариство «КБ «Правекс-Банк», про стягнення страхового відшкодування, пені відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Захарчук С. С.