Справа № 2-495/2012 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 жовтня 2012 року селище Вигода

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої: судді Монташевич С.М.,

секретаря: Менделяк А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Вигода справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька торгова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача на користь товариства майнову шкоду в розмірі 57404,86 гривні та моральну шкоду в розмірі 20000,00 гривень.

Свої вимоги мотивує тим, що 13 вересня 2011 року Долинським районним судом відносно ОСОБА_1 винесено вирок, згідно якого останнього визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 1 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 680,00 гривень. В ході судового розгляду кримінальної справи було встановлено, що у 2008 році ОСОБА_1, являючись торговим агентом ТзОВ «Галицька торгова компанія», будучи матеріально відповідальною особою за повернення коштів, отриманих від покупців, в касу підприємства в день їх одержання, що передбачено посадовою інструкцією торгового агента, з корисливих мотивів, з метою заволодіння коштами, отриманими за товар, приймав кошти від покупців на підставі товаросупроводжуючих документів, не маючи наміру здавати їх в касу підприємства, переслідував ціль на використання їх в особистих цілях. Реалізовуючи свої злочинні наміри, у 2008 році ОСОБА_1, знаючи про те, що виручку, отриману від покупців він зобов'язаний в той же день здати в касу підприємства, в порушення своїх посадових обов'язків, з корисливих мотивів, одержував кошти за товар та розпоряджався ними на власний розсуд. Внаслідок вищезазначених злочинних діянь ОСОБА_1 отримав в своє володіння кошти в сумі 52562,98 гривні, чим спричинив ТзОВ «Галицька торгова компанія» майнову шкоду.

Окрім цього, до винесення вироку 25 серпня 2011 року відповідачем було погашено заподіяну шкоду в розмірі 14026,45 грн., отже, станом на дату предявлення позову основна сума заподіяної матеріальної шкоди становить 38536,53 гривень.

Окрім цього, внаслідок злочинної діяльності ОСОБА_1 ТзОВ «Галицька торгова компанія» було спричинено моральну шкоду, яка полягає у втратах немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням ділової репутації та вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу та підриву довіри до діяльності ТзОВ «Галицька торгова компанія». Товариство оцінює розмір заподіяної моральної шкоди в розмірі 20 000,00 гривень.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини. Додатково зазначив, що 25.08.2011 року, ще до винесення вказаного вироку суду, ОСОБА_1 частково погасив заподіяну шкоду в сумі 14026,45 гривень. А тому з цього часу за ним рахується борг в сумі 38536,53 гривень. Товариством проведено розрахунок інфляційних витрат за період з 23.08.2008 року по 01.09.2011 року на суму боргу - 52562,98 гривні та за період з 01.09.2011 року по 01.12.2011 року на суму боргу - 38536,53 гривень. За їхніми підрахунками розмір інфляційних витрат, які ОСОБА_1 зобовязаний сплатити, становить 18868,33 гривень. Просив позов задоволити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід частково задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з вироку Долинського районного суду від 13.09.2012 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України та призначено покарання у вигляді 680,00 гривень. Зі змісту вироку встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді торгівельного агента ТОВ «Галицька торгова компанія». Відповідно до договорів від 05.05.2008 року та 26.11.2007 року про повну індивідуальну матеріальну відповідальність ОСОБА_1 виконував роботу, безпосередньо повязану із збиранням замовлення, доставкою товару покупцю, отриманням коштів від покупця за товар, брав на себе повну відповідальність за забезпечення зберігання довірених йому підприємством матеріальних цінностей і зобовязався взяти на себе повну відповідальність за рух готівки (коштів) від покупця до каси підприємства, якщо покупець під розписку передав кошти йому за отриманий товар. За період виконання трудових обовязків протягом січня-листопада 2008 року ОСОБА_1 отримав від субєктів підприємницької діяльності грошові кошти як оплату за реалізований їм ТОВ «Галицька торгова компанія» товар, однак в касу чи на рахунок підприємства вищевказані грошові кошти не передав. Будучи матеріально-відповідальною особою, умисно, з метою неправомірного збагачення та корисливих спонукань, привласнив ввірені йому грошові кошти ТОВ «Галицька торгова компанія» на загальну суму 52562,98 гривні, які витратив на особисті потреби, чим завдав шкоду ТОВ «Галицька торгова компанія» (а.с. 7-10).

Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Судом прийнято до уваги представлені позивачем розрахунки сум інфляційних витрат за прострочення виконання зобовязання.

Таким чином, суд вважає, що з відповідача як з винної особи слід стягнути на користь позивача суму майнової шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, в сумі 38536,53 гривеньз урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 18868,33 гривень, а всього матеріальну шкоду на загальну суму 57404,86 гривень.

Згідно п. 4 ч. 2 статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У п.п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до цивільно-процесуального законодавства, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Суд вважає, що в результаті неправомірних дій відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в приниженні ділової репутації, зниженні престижу та підриву довіри до діяльності ТзОВ «Галицька торгова компанія» з боку покупців товариства. Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду в розмірі 1500 гривень.

На підставі викладеного, ст. ст. 11, 23, 625, 1166, 1167 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

РІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька торгова компанія» 57404,86 гривень (пятдесят сім тисяч чотириста чотири гривні 86 копійок) матеріальної шкоди, 1500,00 (одну тисячу пятсот) гривень моральної шкоди та 214,60 гривень (двісті чотирнадцять гривень 60 копійок) сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 574,05 гривні (пятсот сімдесят чотири гривні 05 копійок) судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана не пізніше 10 днів з дня отримання ним копії заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: