АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/3908/2012 Номер провадження 22-ц/1690/3908/2012Головуючий у 1-й інстанції Ряднина Н.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2012 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Дорош А.І.

При секретарі: Ємельяновій В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 19 вересня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних та моральних збитків,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом , посилаючись на те, що 5 листопада 2008 року на 347 км. траси Київ-Харків сталася ДТП з вини водія ОСОБА_2 Внаслідок ДТП автомобілю Опель Омега, що належить позивачу на праві приватної власності завдано механічних пошкоджень. Рішенням Машівського районного суду від 28 вересня 2009 року стягнуто з АСТ «Вексель» на користь ОСОБА_3 9810 грн. страхового відшкодування, 2250 грн. моральної шкоди, вартість експертизи, судові витрати. Проте в звязку з ліквідаційною процедурою АСТ «Вексель» йому не відшкодовано завданих в ДТП збитків.

Просив стягнути з ОСОБА_2 як з винної особи збитки в сумі 10727 грн. та моральну шкоду 15000 грн., а з ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 500 грн.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 19 вересня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 майнові збитки та моральну шкоду, завдані дорожньо-транспортною пригодою задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 майнові збитки в сумі 9810 грн.-та-моральну шкоду в розмірі 2250 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати, які складаються зі сплаченого ним судового збору 215 грн. 50 коп., витрат з ІТЗ судового процесу 30 грн., вартості проведення експертизи в розмірі 350 грн., вартості бензину в сумі 109 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 а, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, за виключенням 510 грн. я якості франшизи, яка підлягає стягненню з нього як з винної в спричиненні збитків особи.

Зокрема посилається на те, що його відповідальність була застрахована в АСТ «Вексель»*, з якої рішенням Машівського суду було стягнуто завдану позивачу як майнову так і моральну шкоду, що свідчить про здійснення захисту інтересів позивача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, про її часткове задоволення.

Згідно п.2 ч.І ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п.3,4 ч.І ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 листопада 2008 року встановлено, що 5 листопада 2008 року ОСОБА_2 на 347 км. траси Київ-Харків, порушивши Правила дорожнього руху України, допустив зіткнення з автомобілем під керування ОСОБА_3, в результаті чого його автомобіль отримав механічна пошкодження.

На час ДТП цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в акціонерному страховому товаристві «Вексель».

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2009 року стягнуто з АСТ «Вексель» на користь ОСОБА_3 страхову виплату в сумі'9810 грн., моральну шкоду в сумі 2250 грн. та судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 215 грн., витрат на ІТЗ розгляду справи - 30 грн., вартості проведення експертизи - 350 грн., чеків на придбання бензину -109 грн.

Вказане рішення набрало законної сили та піддано примусовому виконанню.

Так, 29 березня 2010 року головним держаним виконавцем ВДВС Соломянського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження по виконавчому листу №2-113/1 , виданого 12 січня 2010 року Машівським районним судом про стягнення з АСТ «Вексель» на користь ОСОБА_3 зазначеного боргу.

Крім тогр, в лютому 2010 року в газеті «Урядовий кур»єр» № 19 опубліковано оголошення про прийняття рішення про припинення юридичної особи - АСТ «Вексель» шляхом ліквідації.

Постановою Господарського суду м. Києва від 18.05.2010 р. АСТ «Вексель» визнано банкрутом, у зв»язку з чим відкрито ліквідаційну процедуру та призначено арбітражного керуючого.

Вказані обставини стали підставою для винесення державним виконавцем 21.05.2010 р. постанови про закінчення виконавчого провадження та передачі виконавчого документу голові ліквідаційної комісії «АСТ «Вексель».

У зв»язку з відмовою ліквідатора визнати грошові вимоги кредитора ОСОБА_3 та включити їх до реєстру вимог кредиторів боржника, останній оскаржив дії ліквідатора до Господарського суду.

Ухвалою Господарського суду м. Києва .від 19.12.2011 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії арбітражного керуючого , оскільки він не звернувся до Господарського суду чи ліквідатора банкрута з заявою про визнання кредитором в межах встановленого законом строку , що. відповідно до положень ст. 14 ч.2 та ч.5 ст. Зі Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» свідчить про погашення вимог конкурсного кредитора, який не заявив вимоги взагалі або заявив їх після закінчення строку, встановленого для їх подання.

Вказане рішення набрало законної сили .

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того, що грошові зобов»язання АСТ «Вексель» перед кредитором ОСОБА_3 є погашеними в силу ст. 609 ЦК України та ст. 14 зазначеного Закону . Оскільки потерпілому завдані збитки так і не були відшкодовані страховою компанією, то остання підлягає стягненню з особи, яка застрахувала свою відповідальність .

З вказаним висновком не може погодитись колегія суддів як з таким, що ґрунтується на невірно застосованих нормах матеріального та процесуального права.

Так, вирішуючи спір , суд невірно витлумачив роз»яснення Постанови Пленуму ВСУ України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» та послався на норми матеріального права, які регулюють правовідносини в сфері регресу, що не є предметом спору.

При цьому, суд першої інстанції безпідставно вдався в аналіз судового рішення, яке набрало законної сили та прийшов до висновку, що воно є помилковим.

Натомість, поза увагою суду залишилось те, що _право потерпілого ОСОБА_3 вже захищено шляхом постановлення судового рішення про стягнення з страхової компанії завданих йому збитків . Зазначене рішення набрало законної сили та згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» піддано виконанню.

Те, що в подальшому дане судове рішення фактично не було виконано внаслідок ліквідаційної процедури боржника АСК «Вексель» - не надає потерпілому ОСОБА_3 повторного права звернення до суду з аналогічними вимогами за захистом своїх цивільних прав.

Стягуючи з винної особи ОСОБА_2 завдані внаслідок ДТП збитки, судом першої інстанції не наведено належних правових обґрунтувань та не зазначено на підставі якої норми матеріального права здійснено таке стягнення.

Оскільки вимоги ОСОБА_3 про стягнення матеріальних та моральних збитків з особи, цивільна відповідальність якої застрахована, при наявності вступившого в законну силу судового рішення про стягнення аналогічної шкоди з страхової компанії - не ґрунтується на законі, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням по справі нового рішення про часткове задоволення заявлених вимог, а саме в частині стягнення з винної особи 510 грн. в якості франшизи , що відповідає положенням ст. 1194 ЦК України і не було стягнуто з страхової компанії рішенням Машівського районного суду від 28.09.2009року.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.І ст. 309, 314, 316, 319 ЦПК України колегія суд дів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 19 вересня 2012 року скасувати.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних та моральних збитків задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки в розмірі 510 грнгв-якостгфраншизи .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 10 грн. 21 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: