Справа № 2-4332/11
РІШЕННЯ

іменем України

24.01.2012 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Скотаря А.Ю.;

при секретарі Ладига-Кошової Г.О.;

позивач: ОСОБА_1;

представник відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою в якій зазначила, що знаходиться з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому відділом РАЦС Печенізького районного управління юстиції Харківської області 29.04.1995, актовий запис № 16, від якого мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає, що змусило позивачку звернутись до суду з відповідним позовом.

В наступному позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1000 грн.

В суді позивачка на задоволенні позову наполягала, обставини, викладені в позовній заяві, підтвердила, надала документи на підтвердження погіршеного стану здоровя доньки, що потребує дотримання дієти, додаткового уходи за шкірою, санаторно-курортного лікування; документи, що підтверджують сплату комунальних послуг та оплату утримання доньки в дитячому садку.

Представник відповідача проти позову заперечував і пояснив, що сторони проживають в одній квартирі, основним квартиронаймачем якої є ОСОБА_3, який несе весь тягар з утримання і обслуговування квартири, її ремонту. Ствердження позивачки про те, що він не приймає участі у вихованні і утриманні дітей є невірним. Окрім того, його матеріальний стан не дозволяє сплачувати на користь позивачки 1000 грн. щомісяця, так як сам відповідач отримує 1100 грн. на місяць. Відповідач взагалі вважає позивні вимоги безпідставними, так як відсутній предмет позову, бо діти мешкають разом з ним так само, як і з позивачкою, утримуються ним нарівні з позивачкою.

Вислухавши позивачку, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно свідоцтв про народження батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 є сторони у справі (а.с. 6-7).

На теперішній час діти проживають разом зі сторонами в АДРЕСА_1, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 8).

Зі слів позивачки, що не заперечувалось відповідачем, діти фактично мешкають та ночують в кімнаті з нею, тоді як відповідач мешкає в окремій кімнаті. Спільне господарство сторонами не ведеться, харчування здійснюється окремо.

Донька потребує додаткових витрат на лікування, так як страждає на атопічний дерматит (а.с. 27).

Відповідно до наданих квитанцій позивачка проводить оплату за комунальні послуги, послуги з надання звязку та кабельного телебачення (а.с. 32-40, 49-50), разом з тим відповідач також проводить відповідні оплати (а.с. 48).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ст. 182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує, окрім іншого, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та інше.

Згідно ст. 184 СК України суд, за заявою платника або одержувача аліментів, може визначити їх розмір у твердій грошовій сумі, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу отримує в натурі.

Відповідачем надані докази того, що він працевлаштований на постійну роботу, працює шиномонтажником у ФОП ОСОБА_6 та має щомісячний заробіток в розмірі 1100 грн. (а.с. 46-47).

Окрім того, судом встановлено, що відповідач інших дітей на утриманні не має, даних про вади чи погіршений стан здоровя відповідача суду не надано, відомості про те, що діти знаходяться на утриманні відповідача чи він добровільно надає допомогу позивачці на їх утримання відсутні.

За вказаних обставин суд вважає неможливим застосування до спірних правовідносин ст. 184 СК України, окрім того заявлений до стягнення з відповідача розмір аліментів є завеликим, таким, що не обґрунтовується наданими судові доказами.

Отже, на думку суду позов повинен бути задоволений частково і, з урахуванням ст. 183 СК України, з відповідача можливо стягнути аліменти на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, до досягнення повноліття найстаршою дитиною.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 367 ЦПК України, ст.ст. 180, 182-183 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, 26.08.1976р.н., ідентифікаційний №, паспорт серії МК 142732, виданий Чугуївським РВ УМВС України в Харківській області 16.02.1996р., працюючого шиномонтажником ФОП ОСОБА_6А., мешкає в м. Харкові, пр. Тракторобудівників, буд. 138 Б, кв. 24 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, 05.09.1995р.н. та доньки ОСОБА_5, 12.12.2005р.н. в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви (02.06.2011р.), до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 214,6 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового засідання, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя Московського районного суду

м. Харкова А.Ю. Скотар