АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0411/2-338/11
Справа № 22-ц/491/1086/12 Головуючий в 1-й інстанції
Категорія - 30 (Ш) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 квітня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Турік В.П.

суддів - Митрофанової Л.В., Зубакової В.П.

при секретарі - Бадалян Н.О.

за участю: позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 лютого 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 22 вересня 2008 року о 10 год. 10 хв. під час виїзду з другорядної дороги вул. Телевізійна на головну дорогу вул. Дніпропетровське шосе у м. Кривому Розі, з вини відповідача, який керував автомобілем марки «Фіат Скуда», держ. номер НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю марки «Фольксваген Пасат», держ. номер НОМЕР_2, яким керувала вона, нанесені механічні ушкодження.

Позивачка, уточнивши позовні вимоги, просила суд стягнути на свою користь з відповідача матеріальний збиток в сумі 24762,40 грн., моральну шкоду в сумі 15000 грн. та судові витрати.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 лютого 2012 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 8000 грн. 8,50 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи

В іншій частині в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду в частині стягнення моральної шкоди та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині, посилаючись на те, що позивач не надала суду доказів в обґрунтування вимоги про стягнення моральної шкоди, а саме: документів в підтвердження стану її вагітності, зайняття підприємницькою діяльністю. Вважає, що суд першої інстанції в порушення вимог п.9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. не мотивував в рішенні визначений ним розмір моральної шкоди.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

22 вересня 2008 року о 10 год. 10 хв. водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Фіат Скуда», держ. номер НОМЕР_1 на регульованому перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі по вул. Телевізійна, виїхав на головну дорогу вул. Дніпропетровське шосе у м. Кривому Розі, на надав дорогу автомобілю марки «Фольксваген Пасат», держ. номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, яка наближалася до перехрестя по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п. 16.11 ПДР України. Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні ушкодження.

На підставі постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 27.10.2008 року винним в ДТП, що сталося 22 вересня 2008 року, визнано ОСОБА_3, й притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції керувався ст. 1167 ЦК України та виходив з доведеності позову в цій частині й обовязку відповідача відшкодувати спричинену позивачу внаслідок ДТП моральну шкоду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, передбачені ст.1167 ЦК України, відповідно до змісту якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Винним у скоєнні ДТП, що сталося 22 вересня 2008 року визнано ОСОБА_3 й кваліфіковано його дії за ст. 124 КУпАП, що підтверджується постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 27.10.2008 року, яка є чинною (а.с. 9).

В матеріалах справи відсутні дані про встановлення вини іншого учасника ДТП ОСОБА_2 позивача по справі. Не надано таких доказів суду й відповідачем у відповідності до вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про покладення зобовязання з відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП позивачу, на відповідача ОСОБА_3, оскільки його вина є доведеною й докази в спростування цього в матеріалах справи відсутні.

Вважає безпідставними колегія суддів посилання відповідача в апеляційній скарзі на відсутність підстав для стягнення моральної шкоди у звязку з недоведеністю факту її заподіяння, оскільки такий факт встановлений в судовому засіданні.

Так, позивач ОСОБА_2 перенесла емоційні страждання з приводу пошкодження автомобіля, так як протягом тривалого часу не могла використовувати його за призначенням, що позбавило її нормальних життєвих звязків, й вимагає додаткових зусиль для організації її життя.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо визначеного ним розміру стягнутої моральної шкоди з врахуванням наступного.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Аналогічне розяснення щодо порядку визначення розміру відшкодування моральної шкоди судом надане Пленумом Верховного Суду України в п.9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. з подальшими змінами.

Однак, визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача в сумі 8000 грн., суд першої інстанції не в повній мірі врахував характер правопорушення та його наслідки, ступінь вини особи, яка її завдала, не навівши в рішенні достатніх мотивів для такого висновку з огляду на засади розумності та справедливості, відповідно до положень ст. 23 ЦК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що визначена судом першої інстанції до стягнення сума у відшкодування моральної шкоди, є значно завищеною, й виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер правопорушення, і пов'язані з ним моральні страждання позивача, стан здоров'я позивача, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, і наслідків, що наступили, вважає необхідним змінити рішення суду, зменшити розмір стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь позивача з 8000 грн. до 3000 грн.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 лютого 2012 року в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 змінити, зменшивши її розмір з 8000 грн. до 3000 грн. (трьох тисяч грн.)

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: