РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2012 року
м. Київ

Солом’янський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Прокопчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У серпні 2012 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу.

Ухвалою Солом’янського районного суду
м. Києва від 20 вересня 2012 об’єднано в
одне провадження позовні вимоги в
цивільній справі №
2609/19033/12 (2-5308/12) за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та позовні
вимоги в цивільній справі № 2609/20328/12
(2-5675/12) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилаються на те, що
кожний з них має різні погляди на
сімейне життя та ведення спільного
господарства. Сімейно-шлюбні стосунки
не підтримують, спільного господарства
не ведуть, у зв’язку з чим подальше
збереження сім’ї вважають неможливим.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його
представник, а також ОСОБА_2 підтримали
свої вимоги та просили шлюб розірвати.
Зазначили, що примирення між сторонами
неможливе.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі з 23 липня 1982 року,
що підтверджується свідоцтвом про
шлюб, виданим Відділом запису актів
громадянського стану Оренбурзької
області 23 липня 1982 року (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають трьох
повнолітніх дітей.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив,
що з жовтня 2008 року вони з ОСОБА_2, не
підтримують сімейно-шлюбних стосунків
та не ведуть спільного господарства,
хоч і проживають за однією адресою.

ОСОБА_2 пояснила суду, що з осені 2008 року
(точної дати вона не пам’ятає) вони з
ОСОБА_1 не підтримують сімейно-шлюбних
стосунків та не ведуть спільного
господарства.

На примирення сторони не згодні.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що збереження сім’ї буде
носити формальний характер.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного
Кодексу України шлюб розривається,
якщо судом буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, що мають
істотне значення.

На підставі ст. 88 ЦПК України
підлягають відшкодуванню понесені
сторонами судові витрати.

При укладенні шлюбу ОСОБА_2 змінила
своє прізвище. При розгляді справи
судом вона зазначила, що не бажає
змінювати прізвище на дошлюбне у
випадку задоволення позову про
розірвання шлюбу.

За таких обставин, враховуючи, що вибір
прізвища при розірванні шлюбу є правом
особи, вирішуючи питання про зміну
прізвища ОСОБА_2 на дошлюбне не
вбачається за необхідне.

Керуючись ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112
СК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 174,
209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, –

в и р і ш и в:

Позови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 23 липня 1982 року
Відділом запису актів громадянського
стану Оренбурзької області за актовим
записом № 2109, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 107 гривень 30
копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
судовий збір в розмірі 107 гривень 30
копійок.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: