Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 2-7740/11
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя - Цвіркун О.С.,
при секретарі - Красновій А.О.,
представника позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, суд -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23 травня 2006 року на прохання ОСОБА_3 з метою отримання коштів останнім він уклав на своє імя у ПАТ «ПриватБанк» кредитний договір №DNH4KP23600072 на суму 1 784, 90 грн. Стверджує, що відповідач отримав зазначені кошти та зобовязувався їх повернути із відсотками згідно умов укладеного договору, запевняв, що сплачує кредит та відсотки. Однак, після звернення позивача у ПАТ КБ «ПриватБанк» у квітні 2008 року, зясувалося, що умови договору не виконуються, в результаті чого станом на квітень 2008 року утворилась заборгованість в розмірі 4065, 82 грн., однак відповідач в подальшому взяті на себе зобовязання не виконував. Натомість ПАТ КБ «ПриватБанк» неодноразово звертався до позивача сплатити кредит та штрафні санкції, а тому, переконавшись, що ОСОБА_3 немає наміру сплачувати кредитні кошти, позивач вказує, що змушений був погасити кредит та відсотки по ньому самостійно, та 28 серпня 2011 року сплатив ПАТ КБ «ПриватБанк» 4204, 80 грн. В звязку з чим просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на свою користь вказану суму, а саме 4 204,80 грн.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила суд позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився. Про дату та час розгляду справи повідомлявся заздалегідь та у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не подавав.
Суд, заслухавши думку представника позивача, та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі.
Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно, повно та обєктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що 23 травня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №DNH4KP23600072 на суму 1 784, 90 грн.
Як зясовано в судовому засіданні, вказаний кредитний договір було укладено позивачем на прохання ОСОБА_3, яким в дійсності і були отримані кредитні кошти та який зобовязувався їх повернути із відсотками згідно умов укладеного ОСОБА_2 договору. Однак, умови договору відповідачем не виконувалися, внаслідок чого перед ПАТ КБ «Приватбанк» утворилась заборгованість станом на квітень 2008 року в сумі 4 065, 82 грн.
Дана домовленість між сторонами підтверджується дослідженою та оглянутою в судовому засіданні заявою ОСОБА_3 від 13 квітня 2008 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу ОСОБА_4 за р/№1917, в якій відповідач вказує, що зобовязується повернути кредит (грошові кошти) в сумі 4 065, 82 грн. в повному обсязі, погасити заборгованість по Кредитному договору №DNH4KP23 600072 , що був укладений з банком - ЗАТ КБ «ПриватБанк» 23 травня 2006 року, сплатити відсотки за користування кредитом, погашення кредиту та відсотків зробити в сумах і в строки, що передбачені цим Кредитним договором.
Допитана в ході судового розгляду як свідок ОСОБА_5 підтвердила факт невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань по поверненню кредитних коштів, зазначила, що ПАТ КБ «Приватбанк» неодноразово звертався до її сина, позивача по справі ОСОБА_2, з письмовими вимогами про сплату кредиту та штрафних санкцій, хоча фактично дані кошти були отримані саме ОСОБА_3, на прохання якого і було оформлено кредит. Повідомила суду, що в серпні 2011 року позивачем було сплачено ПАТ КБ «ПриватБанк» 4 204,80 грн. кредитних коштів.
Згідно платіжної квитанції від 28 серпня 2011 року, позивачем ОСОБА_2 було сплачено ПАТ КБ «ПриватБанк» вказану суму, а саме 4 204, 80 грн.
Стаття ч.1 ст. 1166 ЦК України визначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, враховуючи положення ч.1 ст. 1166, ст. 16 ЦК України суд вважає, що позов про відшкодування майнової шкоди підлягає до задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Одночасно суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача судові витрати по справі, а саме судовий збір в розмірі 94,10 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 225 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 4204, 80 грн. (чотири тисячі двісті чотири гривні вісімдесят копійок).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 94, 10 грн. (девяносто чотири гривні десять копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.С. Цвіркун