Справа № 2215/573/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2012 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді Сенькова О.Г.

при секретарі Повзун С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариства комерційний банк ПриватБанк (далі ПАТ КБ ПриватБанк) предявило позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 23 вересня 2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачкою укладений споживчий кредитний договір №HMXRRX10415490, на підставі якого остання отримала кредит в розмірі 3030 грн. строком до 22 вересня 2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 %.

Оскільки ОСОБА_1 не виконує свої зобовязання по виконанню умов договору, то позивач просить задовольнити його вимоги і стягнути з неї заборгованість по кредиту, відсоткам і комісії, а також штраф та пеню в сумі 32847 грн.47 коп.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, однак подала письмову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У випадку неявки відповідачки просить ухвали заочне рішення.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних документів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Стосовно ст.526, 610 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що 23 вересня 2007 року позивач уклав з ОСОБА_1 споживчий кредитний договір №HMXRRX10415490, на підставі якого відповідачка отримала кредит в розмірі 3030 грн. строком до 22 вересня 2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 %.

Однак відповідачка не виконує взяті на себе зобовязання, зокрема у строки, обумовлені договором, не погашає кредит. Внаслідок цього станом на 12 грудня 2011 року утворилась заборгованість за кредитом, яку відповідно до умов договору позивач має право стягнути з відповідачки.

Згідно заявлених позовних вимог розмір заборгованості за кредитом позивач визначив в сумі 32847 грн.47 коп., з яких 2869 грн.98 коп. неповернутий кредит, 14307 грн.27 коп. відсотки за користування кредитом, 742 грн.40 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом, 12887 грн.46 коп. пеня, 2040 грн.36 коп. штраф.

Однак, суд не погоджується із зазначеним розміром заборгованості за кредитом в частині нарахування пені і штрафу з наступних підстав.

У п.5.1 та 5.3 споживчого кредитного договору сторони передбачили, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1.25% від суми просроченої заборгованості по кредиту за кожний день просрочки, але не менше 1 грн.

При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до вимог ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконання зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, пеня і штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.

Позивачем одночасно заявлені вимоги про стягнення пені та штрафу, тобто просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання, що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно яких ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

З врахуванням зазначених обставин, суд не вбачає підстав для стягнення на користь позивача 2040 грн.36 коп. штрафу.

Разом з тим, на користь позивача як неустойку слід стягнути лише пеню. При визначені розміру пені суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки встановлено позовну давність в один рік.

Згідно п.7 ч.13 ст.11 Закону України Про захист прав споживачів у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Оскільки вимога про стягнення неустойки (пені) є додатковою вимогою, то ці положення застосовуються і до додаткових вимог, а тому виходячи з положень п.7 ч.13 ст.11 Закону України Про захист прав споживачів річна позовна давність щодо пені за позовами про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності сторонни у спорі.

Як убачається з розрахунку заборгованості за договором №HMXRRX10415490 від 23 вересня 2007 року, проведенного позивачем, пред'явлена вимога про стягнення неустойки в сумі 12879 грн.06 коп. виникла станом на 13 грудня 2011 року, а станом на 27 грудня 2010 року, тобто поза межами річного строку позовної давності, вона складала 11741 грн.75 коп.

Отже, вимоги позивача про стягнення неустойки слід задовольнити частково в розмірі 1137 грн.31 коп. (12879 грн.06 коп. 11741 грн.75 коп.)

Таким чином, з відповідачки слід стягнути заторгованість по кредиту в сумі 2869 грн.98 коп., відсоткам в сумі 14307 грн.27 коп., комісії - в сумі 742 грн.40 коп. та неустойку в сумі 1137 грн.31 коп., а всього 19056 грн.96 коп.

На підставі ст.258,509, 526, 610,1048,1054 ЦК України, п.7 ч.13 ст.11 Закону України Про захист прав споживачів, керуючись ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-225 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк ( , р/р 3111, МФО 305299) заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії та пеню в сумі 19056 грн.96 коп. та судові витрати в сумі 190 грн. 57 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя