АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/3829/2012 Номер провадження 22-ц/1690/3829/2012Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Панченка О.О., Прядкіної О.В.

при секретарі: Зеленській О.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 вересня 2012 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання свідоцтва про право власності частково недійсним,-

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 вересня 2012 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання свідоцтва про право власності частково недійсним відмовлено.

В апеляційній скарзіпозивач ОСОБА_2 просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають істотне значення для справи та невірно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»АДРЕСА_1 в буд .61 по вул. Київській в м. Кременчуці Полтавської області передана у спільну часткову власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2. 31.07.1996 року житлово-комунальним відділом Кременчуцького автомобільного заводу на підставі розпорядження від 31.07.1996 року № 804 видано свідоцтво про право власності на житло квартиру АДРЕСА_2, відповідно до якого кожному із співвласників квартири ОСОБА_3 і ОСОБА_2 належить по ? частині вказаної квартири, тобто неповнолітній ОСОБА_2 в ході приватизації державного житлового фонду у 1996 року набув у власність житло (а.с. 3). Оскільки на момент приватизації даної квартири ОСОБА_2, був неповнолітнім, його майнові інтереси під час приватизації квартири відповідно до ст. 14 ЦК представляла його мати ОСОБА_3

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 60 ЦПК України позивач не надав суду дрказів того, що під час приватизації квартири його права були порушені та потребують судового захисту.

Як встановила колегія суддів, такі висновки місцевого суду є вірними, оскільки суд дійшов його після повного, всебічного та об"єктивного з"ясування фактичних обставин справи, прав та обов"язків сторін в даних правовідносинах, з правильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім»ї, які постійно мешкають у даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обв»язковим визначенням уповноваденорго власника квартири (будинку).

Доводи позивача в тій частині, що на час здійснення приватизації квартири були порушені його права, оскільки будучи малолітнім, він не усвідомлював факт приватизації, не заслуговують на увагу, оскільки за законом при проведенні приватизації вимагалася письмова згода лише повнолітніх членів сім»ї, позивач на час приватизації квартири був малолітнім, тому законним представником інтересів була його мати.

Доводи позивача в частині недотримання вимог ч. 6 ст. 203 ЦК України також не заслуговують на увагу, оскільки на час здійснення приватизації квартири не були порушені права та інтереси малолітньої дитини.

Доводи позивача в тій частині, що у даний час із-за проведеної приватизації квартири порушується його право на отримання житла, також не заслуговує на увагу, оскільки правочин мав місце у 1996 р., вчинений з дотримання вимог діючого законодавства і підстави для визнання його частково недійсним відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308 ч.1, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 вересня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

С у д д і: