Справа № 2-3024/11
пр.№ 2/0603/880/12
Рішення

Іменем України

заочне

29.03.2012 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді Потапової Т.М., з участю секретаря Ситяшенка І.В., позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Просить стягнути з відповідача борг за договором позики в розмірі 21260 грн., інфляційні втрати в розмірі 5454,04 грн., 3% річних в сумі 2113,80 грн., а всього 28827,84 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 26.05.2008 року він уклав з ОСОБА_2 нотаріально посвідчений договір позики, згідно з яким позичив відповідачу 21260 грн., що еквівалентно 4430 доларам США, без нарахування процентів, які він зобовязався повернути до 26.11.2008 року в сумі 10630 грн., а решту 10630 грн. до 26.05.2009 року. В обумовлений строк позичальник борг не повернув.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав із зазначених в заяві підстав.

Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про дату судового розгляду повідомлений через оголошення у пресі відповідно до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України.

Позивач погодився на заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.4 ст.169 та ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, ухвалити заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

26.05.2008 року між сторонами був укладений нотаріально посвідчений договір, за умовами якого ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 21260 грн. без нарахування процентів, що еквівалентно 4430 доларів США., з яких 10630 грн. зобовязався повернути до 26.11.2008 року, а решту 10630 грн. повернути до 26.05.2009 року.(а.с.6) Факт передачі грошей позичальнику стверджено п.2 договору, де зазначено, що ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 одержав суму позики до підписання цього договору.

За змістом ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду і якості.

Відповідач в обумовлений строк позику не повернув, що свідчить про невиконання ним умов договору.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем суду наданий розрахунок інфляційний втрат в сумі 5454,04 грн. за період з грудня 2008 року по жовтень 2011 року включно, а також розмір 3% річних в сумі 2113,80 грн., а саме: за період з 27.11.2008-26.05.2009 року з суми 10630 грн.+988,4 грн.(інфляційні)= 172,8 грн., з 27.05.2009-01.12.2011 року в сумі 1941 грн. з суми 21260 грн.+ 4465,64 грн.(інфляційні).

Розрахована позивачем сума інфляційних втрат сумнівів не викликає. Разом з тим, розмір 3% річних повинен розраховуватись лише з простроченої суми заборгованості без додавання інфляційних втрат за відповідний період, оскільки передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України стягнення з боржника суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми є окремими видами відповідальності за порушення зобовязання позичальником.

Таким чином, розмір 3% річних становить з 27.11.2008-26.05.2009 року за 181 день із суми заборгованості 10630 грн. 152,04 грн., з 27.05.2009-01.12.2011 року за 918 днів із суми заборгованості 21260 грн. = 771,12 грн., всього 923,16 грн.

Позика була надана в національній валюті, і хоча сторонами визначений її еквівалент в іноземній валюті( в доларах США), згідно з договором позики позичальник зобовязаний повернути таку саму суму у гривнях, яку він отримав, і яка не має дорівнювати еквіваленту в доларах США, тому сплата боржником інфляційних витрат відповідає вимогам закону.

Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу - 21260 грн., інфляційні втрати - 5454,04 грн. та 3% річних в сумі 923,16 грн., а всього 27637,20 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 276,37 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10,11,60,212-215 ЦПК України, - суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 26.05.2008 року в сумі 27637,20 грн., в тому числі: основна сума боргу 21260 грн., інфляційні втрати 5454,04 грн., 3% річних 923,16 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 276,37 грн. В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення.

Суддя: