АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/843/2012
Головуючий по 1-й інстанції Водолага
Суддя-доповідач: Пилипчук Л. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2012 року
м.Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого: судді Пилипчук Л.І.,

суддів: Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.,

при секретарі: Філоненко О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_2,
представника позивача - адвоката
ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4,
представника відповідачів -адвоката
ОСОБА_5, представника ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» Гуріна Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_8 на рішення
Зіньківського районного суду
Полтавської області від 12 січня 2012 року

по справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9,
ОСОБА_4, Публічного акціонерного
товариства «Банк Фінанси та Кредит»про
визнання права власності на автомобіль
і напівпричіп,-

позовом Публічного акціонерного
товариства «Банк Фінанси та Кредит»до
ОСОБА_9 про звернення стягнення на
предмет застави, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Зіньківського районного суду
Полтавської області від 12 січня 2012 року
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 до
ОСОБА_9, ОСОБА_4, Публічного
акціонерного товариства «Банк Фінанси
та Кредит» -відмовлено.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Банк Фінанси
та Кредит»до ОСОБА_9 -задоволено
частково.

Звернуто стягнення на вантажний
автомобіль DAF, модель ТЕ 95ХF, 2001 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,
напівпричіп SCHMITS, модель SO 1, 2002 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, що
є предметом застави згідного договору
застави транспортного засобу №МКГ 14-08
від 11.01.2008 року, в рахунок задоволення
вимог ПАТ «Банк Фінанси та Кредит»в
особі філії Полтавське регіональне
управління АТ «Банк Фінанси та
Кредит»по стягненню заборгованості на
загальну суму в розмірі 316919,07 грн.

В іншій частині позовних вимог
-відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ПАТ «Банк
Фінанси та Кредит»в особі філії
Полтавське регіональне управління АТ
«Банк Фінанси та Кредит»понесені
судові витрати - 1700,00 грн. державного
мита, 120,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Вказане рішення оскаржив позивач
ОСОБА_8 В апеляційній скарзі,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
скасувати та ухвалити нове про
задоволення його позовних вимог.
Вважає, що суд необґрунтовано не визнав
недійсним договір застави, предметом
якого виступили спірний автомобіль та
напівпричіп, оскільки він за рахунок
вказаного майна бажає задоволення
своїх вимог по зобов'язанню, що виникло
між ним та відповідачами ще до
укладення вказаного договору.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
відхилення апеляційної скарги з
наступних підстав.

У провадженні Зіньківського районного
суду перебувала справа за позовом
ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_9 про стягнення
боргу та відсотків за договором позики,
відшкодування моральної шкоди за
неналежне виконання договірних
зобов'язань.

У ході розгляду вказаної справи,
ухвалою суду від 08 лютого 2011 року
позовні вимоги забезпечено шляхом
накладення арешту на автомобіль DAF,
модель ТЕ 95ХF, реєстраційний номер
НОМЕР_1, та напівпричіп SCHMITS,
реєстраційний номер НОМЕР_2, належний
ОСОБА_9 /а.с. 4/.

Рішенням Зіньківського районного суду
Полтавської області від 28 лютого 2011
року позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_9 про
стягнення боргу та відсотків за
договором позики, відшкодування
моральної шкоди за неналежне виконання
договірних зобов'язань задоволено,
стягнуто на користь позивача 282 515, 00
грн. /а.с. 3/.

17 червня 2011 року відкрито виконавче
провадження по виконанню вказаного
рішення /а.с. 6/.

З матеріалів справи вбачається, що 11
січня 2008 року ОСОБА_9 та ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит»в забезпечення
зобов'язань позичальника по кредитному
договору №МКГ-14-08 від 11 січня 2008 року
уклали договір застави транспортного
засобу №МЗГ-14-08, за яким відповідач
передав банку у заставу автомобіль DAF,
модель ТЕ 95ХF, реєстраційний номер
НОМЕР_1, та напівпричіп SCHMITS,
реєстраційний номер НОМЕР_2 /а.с. 95-96/.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_8 про визнання права
власності на спірне майно суд першої
інстанції обґрунтовано виходив із
відсутності правових підстав для
задоволення вказаної вимоги.

Доводи апеляційної скарги є
неспроможними з огляду на наступне.

Відповідно до статті 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частиною першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_8 не зазначив жодних обставин, які
могли б слугувати підставою для
визнання договору застави
транспортного засобу №МЗГ-14-08 від 11
січня 2008 року недійсним.

Звернення до суду із вказаним позовом є
спробою позивача встановити пріоритет
своїх вимог та задовольнити їх за
рахунок майна відповідачів, тобі як
рішення про стягнення з відповідачів
на користь позивача позики та
моральної шкоди знаходиться на стадії
виконання, та задоволення цих вимог
повинно здійснюватися в процесі цього
виконавчого провадження.

Між тим, відповідно до ст. 44 Закону
України «Про виконавче
провадження»ОСОБА_8 у рамках
виконавчого провадження належить до
шостої черги стягувачів, тоді як банк -
до першої.

Відповідно до ч.3 ст. 54 Закону України
«Про виконавче провадження»для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Згідно ч.6 ст. 54 Закону за рахунок
коштів, що надійшли від реалізації
заставленого майна, здійснюються
утримання, передбачені ст. 43 ЗУ «Про
виконавче провадження», після чого
кошти використовуються для
задоволення вимог заставодержателя. У
разі задоволення в повному обсязі
вимог заставодержателя залишок коштів
використовується для задоволення
вимог інших стягувачів.

Таким чином, позивач отримає право на
задоволення своїх вимог за рахунок
спірного майна після задоволення
вимог, забезпечених заставою.

Судом першої інстанції рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
тому колегія суддів відхиляє
апеляційну скаргу, а рішення залишає
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 - відхилити.

Рішення Зіньківського районного суду
Полтавської області від 12 січня 2012 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

СУДДІ: /підпис/
Л.І. Пилипчук

/підпис/
Ю.В. Дряниця

/підпис/
Т.О. Кривчун

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області
Л.І. Пилипчук