Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2012р. м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Соколовського В.М.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

з участю: представника апелянта ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Калуського міськрайонного суду від 30 листопада 2011року,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди. Позивач свої вимоги мотивував тим, що 22 травня 2011 року протягом другої половини дня поблизу його господарства по вул. Л.Українки в селі Тужилів Калуського району, де він проживає разом із сімєю, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 публічно висловлювались у присутності його дружини, дочок та сусідів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про те, що він отруїв їхню корову, яка загинула 21.05.2011 року. Відповідачі його публічно ображали, принижували із застосуванням ненормативної лексики, погрозами підпалом і вбивством, про що свідчить його заява в органи міліції та записи на мобільному телефоні.

Аналогічні дії відповідачі продовжували вчиняти 23 і 24 травня цього ж року уже на території всього села. Внаслідок таких дій позивач зазнав приниження честі та гідності, а також йому завдано моральної шкоди, яка виразилась у моральних стражданнях, переживаннях, хвилюваннях, оскільки, відповідачі його принизили в присутності родини і він постійно повинен виправдовуватись перед односельчанами, що корову не отруював. Більше того, причина загибелі корови навіть не встановлювалась, про що свідчить довідка ______________________________________________________________________________

Справа № 22-ц-100/2012р. Головуючий у 1 інстанції Якимів Р.В.

Категорія 39 Суддя-доповідач ОСОБА_13

Сівко-Калуської лікарні ветеринарної медицини від 25.05.2011 року.

В результаті таких наклепницьких та образливих дій відповідачів була принижена його честь, гідність, тому просив визнати дану інформацію недостовірною та зобовязати відповідачів спростувати неправдиву та наклепницьку інформацію перед тими жителями села, перед якими була поширена ця інформація, та стягнути з них солідарно 5000 грн. за завдану моральну шкоду.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 30 листопада 2011року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано поширені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відомості про те, що ОСОБА_4 отруїв їхню корову, такими, що не відповідають дійсності та принижують його честь та гідність.

Стягнуто з відповідачів в користь ОСОБА_4 солідарно 400 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вирішення справи без повного, всебічного та обєктивного зясування всіх обставин по справі.

Апелянт зазначає, що суд неправомірно виходив з того, що ним не надано достовірних даних про поширення інформації про отруєння корови в присутності саме цих жителів, що суперечить Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року N 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» щодо вибору способу захисту особистого немайнового права, відповідно до якого особа, право якої порушено, може обрати як загальний так і спеціальний спосіб захисту свого права.

До спеціального способу захисту права на повагу честі та гідності відноситься також і спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь, на що суд першої інстанції не звернув уваги. Таким чином було порушено вимоги ч. 7 ст. 277 ЦК України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на ефективний юридичний захист свого порушеного права.

Також, апелянт вважає, що судом неправильно визначено розмір грошового відшкодування моральної шкоди, оскільки, при визначенні розміру моральної шкоди суд повинен виходити із засад справедливості, розумності та добросовісності і має бути співмірний із заподіяною шкодою. Стягнувши моральну шкоду в сумі 400 грн. суд не врахував тривалий характер порушення відповідачами його особистих немайнових прав.

Вважає дане рішення неправосудним, що підлягає до скасування з ухваленням у справі нового рішення, яким його позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 підтримав вимоги скарги з наведених вище підстав та просив її задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скаргу не визнали за її безпідставності, рішення, як законне і обґрунтоване, просили залишити без змін, відмовивши у задоволенні скарги.

Вислухавши доповідача, пояснення представника апелянта на підтримку скарги, заперечення відповідачів проти скарги, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідачі є родичами і проживають по сусідству в селі Тужилів Калуського району, по вул. Лесі Українки, будинки, відповідно, № 109 та № 107.

Допитані в судовому засіданні першої інстанції свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 підтвердили, що відповідачі 22 та 25 травня 2011 року зі свого подвіря відкрито ображали позивача, погрожували фізичною розправою, підпалом та звинувачували в отруєнні їхньої корови.

Однак, встановлено, і це не спростовано відповідачами, що вони з приводу загибелі корови нікуди не зверталися і продали мясо корови заготівельнику.

Згідно довідки Сівко-Калуської дільничної лікарні ветеринарної медицини від 25.05.2011 року вбачається, що клінічний огляд та паталого-анатомічний розтин корови ОСОБА_17 не проводився.

Частиною 2 статті 276 ЦК України визначено, якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням.

Відповідно до ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та ( або ) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

За таких обставин, колегія суддів рахує, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач ОСОБА_4 довів перед судом факт поширення відповідачами ОСОБА_19 та ОСОБА_3 недостовірних відомостей, які його порочать, принижують честь і гідність. Про те суд правильно відмовив позивачу в задоволенні вимоги про спростування недостовірної інформації перед жителями села Тужилів Калуського району, оскільки, в судовому засіданні не було доведено саме перед якими особами була розповсюджена негативна інформація.

Також вірним є висновок суду про часткове задоволення спричиненої позивачу моральної шкоди внаслідок поширення про нього відповідачами недостовірної інформації, чим принижено позивача честь та гідність, і така підлягає відшкодуванню згідно ст. 23 ЦК України. Розмір моральної шкоди суд правильно визначив на суму 400 грн., врахувавши обставини, при яких відбулось приниження честі і гідності позивача, негативні наслідки, яких зазнав позивач від поширення такої інформації.

З даними висновками погоджується і колегія cуддів, тому твердження апелянта про неврахування судом першої інстанції всіх обставин по справі та неправильне визначення суми по моральній шкоді, спричиненій поширенням недостовірної інформації, вважає надуманими і голослівними, які не можуть братися до уваги.

Отже, рішення судом першої інстанції постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його законності та обґрунтованості, тому підстав для скасування рішення колегія cуддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 30 листопада 2011року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

ОСОБА_20 ОСОБА_13

Судді: О.В. Пнівчук

ОСОБА_21