Справа № 2-3632/2011p.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 липня 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого судді - Мороз В.П.,

при секретарі - Андрущенко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства АТП 11263про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2011 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства АТП 11263про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві та в ході судового засідання представник позивача, посилався на те, що внаслідок ДТП, яке відбулося 29.12.2009 року за участю відповідача та позивачки, останній було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 10 045,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. З урахуванням викладеного, просив суд стягнути з відповідачів на користь позивачки матеріальну шкоду у розмірі 10 045,00 грн., моральну шкоду 5 000,00 грн., та судові витрати покласти на відповідачів.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, на їх задоволенні наполягав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання у справі не зявлявся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Представник відповідача ПАТ АТП 11263у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду надав заперечення до позову, в яких посилався на те, що з відповідачем ОСОБА_3 підприємство у трудових відносинах не перебуває. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, представника відповідача ПАТ АТП 11263, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, що 29.12.2009 року сталося ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_2, який належить позивачці (а.с.7).

Вказане ДТП сталося з вини відповідача, що підтверджується вироком Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2010 року, згідно якої на відповідача накладено адміністративне стягнення за ст. 127 КУпАП у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на шість місяців (а.с.4).

У відповідності зі ст.61 ЦПК України, обставини, встановленні судовим рішенням, яке набрало чинності по адміністративній справі, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті ж особи, у відношенні яких встановленні ці обставини. Постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, яка вступила в закону силу, є преюдиціальним фактом та обовязкова для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, у відношенні якої винесена ця постанова.

В результаті ДТП автомобілю позивачки було завдано механічних ушкоджень на загальну суму у розмірі 140 045,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт 03/2010, розрахунком фактурою, Актом виконаних робіт № 211 від 29.12.2009 року та товарним чеком № 122909 від 29.12.2009р. (а.с.10, 11, 12, 14).

З пояснень представника позивача у судовому засіданні вбачається, що відповідач ОСОБА_3 на момент скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з ПАТ АТП 11263. Проте з таким починання представника позивач погодитись не може суд враховує наступне.

ПАТ АТП 11263є власником автомобіля НОМЕР_3 (а.с.23).

08 грудня 2009 року автотранспортним підприємством та гр. ОСОБА_4 був укладений договір найму (оренди) вищевказаного автомобіля, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_5, за реєстровим № 7256. Згідно умов вказаного договору автомобіль НОМЕР_4 було передано в оренду гр. ОСОБА_4 Строк дії договору спливав 01.12.2010р. (а.с.24-25).

В свою чергу між гр. ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_3 08.12.2010р. був укладений договір суборенди автомобіля НОМЕР_4 з терміном дії до 31.05.2010р. (а.с.26).

Таким чином, відповідач ОСОБА_3 не перебував у трудових відносинах з ПАТ АТП 11263у розмінні ст. 1172 ЦК України. А на момент скоєння ДТП джерелом підвищеної небезпеки автомобілем НОМЕР_4 володів та керував відповідач ОСОБА_3

Згідно зі ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності зі ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути на користь позивачки матеріальну шкоду в сумі 10 045,00 грн.

У результаті ДТП позивачці також була причинна моральна шкода, яка виразилася у спричиненні незручностей, порушенням звичного ритму життя.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення його прав.

На підставі ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступені вини особи, що заподіяла моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а так само з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ч.4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром і не пов'язаний з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, якщо шкода причинна смертю фізичної особи унаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. У судовому засіданні знайшло підтвердження спричинення позивачу з вини відповідача моральної шкоди у звязку з пошкодженням його майна, оскільки позивач не міг довгий час користуватися своїм автомобілем, вимушений був прикладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Однак, суд критично відноситься до суми моральної шкоди, яку просить стягнути позивачка, і вважає можливим стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 2 000,00 грн.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивачки судовий збір у розмірі 108,95 грн.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 208-210, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства АТП 11263про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди в розмірі 10 045 грн. 00 коп., суму моральної шкоди 2 000 грн. 00 коп., та судовий збір в розмірі 108 грн. 95 коп., а всього 12 153 грн. 95 коп. (дванадцять тисяч сто пятдесят три гривні 95 коп.).

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В.П. Мороз