Справа № 4-с-9/1529/12
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2012 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді Сивоконь Т.І.

при секретарі Коваленко І.М., Комерзан Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу відкритого акціонерного товариства "Дунайводбуд-18" на дії та постанову державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ВАТ "Дунайводбуд-18" звернувся до суду зі скаргою на дії та постанову державного виконавця, посилаючись на те, що постановою від 17.04.2012 року заступника начальника ВДВС Татарбунарського РУЮ ОСОБА_1 відкрито провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Татарбунарським районним судом 06.04.2012 року, про виселення ОСОБА_2 з дачного будинку під літ.Б-1, площею 96,5 кв.м, розташованого по вул.Радісна,63/1-а курортної зони "Расєйка" с.Приморське Татарбунарського району Одеської області. У зв'язку з невиконанням боржником рішення суду у добровільному порядку, державний виконавець повідомила стягувача про те, що 11.05.2012 року рішення буде виконано примусово. Однак, в цей день державний виконавець лише склала акт про те, що за вказаною адресою боржник не мешкає, її майна не виявлено, а виявлене в будинку майно, належить ТОВ "Дельфін" і усно пояснила представнику стягувача, що рішення ОСОБА_2 виконано добровільно, а тому буде винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним фактичним його виконанням. Проте, на думку заявника, такі дії виконавця є незаконними. Державний виконавець доступ стягувачу до будинку не надала, представник боржника ключі від замків до дверей будинку не віддала, замки не зняла, а в будинку залишила майно боржника, безпідставно пославшись на те, що вказане майно належить ТОВ "Дельфін", не надавши відповідно правовстановлюючих документів. Також державний виконавець не заборонила боржнику користуватися будинком, власне акт про виконання рішення про виселення не склала, не здійснила опис виявленого в будинку майна та не передала його на зберігання певній особі, що підтверджується зауваженнями представника стягувача на вищевказаному акті. В звязку з цим, заявник просить визнати дії державного виконавця неправомірними стосовно складання акту від 11.06.2012 року та винесення нею постанови про закінчення виконавчого провадження, скасувати вказані документи та зобов'язати державного виконавця виконати в примусовому порядку виконавчий лист по виселенню ОСОБА_2

В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги скарги в повному обсязі.

Представник державної виконавчої служби вимоги скарги не визнав, вважає, що вони не підлягають задоволенню, пояснивши, що дії державного виконавця по примусовому виконанню рішення суду щодо виселення ОСОБА_2 з дачного будинку по вул.Радісна,63/1-а курортної зони "Расєйка" с.Приморське Татарбунарського району Одеської області правомірні, як такі, що ґрунтуються на вимогах закону, так як 17.04.2012 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копія якої направлена сторонам, п.2 цієї постанови боржнику було запропоновано самостійно виконати вимоги виконавчого документу, з'явитися особисто та надати документальне підтвердження виконання рішення. Боржником дана постанова отримана 19.04.2012 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. 25.04.2012 року від ОСОБА_2 надійшла заява, відповідно до якої встановлено, що за адресою вул.Радісна 63/1-а с.Приморське вона фактично не проживає, не знаходиться, рухомого її майна за вказаною адресою не має. 11.06.2012 року державним виконавцем здійснено виїзд за вищевказаною адресою для здійснення перевірки підтверджуючих фактів, вказаних боржником у заяві про самостійне виконання рішення суду. Виконавчі дії проведено за участю понятих, стягувача та представника боржника, в ході проведення даних дій було встановлено, що за зазначеною адресою ОСОБА_2 не мешкає, майна належного їй в будинку не виявлено. Тому, державним виконавцем 26.06.2012 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам.

Представник зацікавленої особи пояснила, що вона повністю згодна з поясненнями представника відділу виконавчої служби і підтверджує той факт, що боржник ОСОБА_2 в добровільному порядку і повністю виконала рішення суду про виселення, згідно виконавчого листа, а тому доводи скарги є безпідставними.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ч.3 ст.387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

В судовому засіданні встановлено, що на виконання рішення суду про виселення ОСОБА_2 з дачного будинку під літ.Б-1, площею 96,5 кв.м, розташованого по вул.Радісна,63/1-а курортної зони "Расєйка" с.Приморське Татарбунарського району Одеської області, заступником начальника відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 17.04.2012 року було відкрито виконавче провадження. Копія постанови про відкриття провадження (а.с.4) направлена сторонам. Пунктом 2 вказаної постанови боржнику ОСОБА_2 було запропоновано в 7 денний строк самостійно виконати рішення суду. Постанова про відкриття виконавчого провадження боржником отримана 19.04.2012 року, а 25.04.2012 року до відділу ДВС надійшла заява ОСОБА_2 про добровільне виконання нею рішення суду про виселення (а.с.22), відповідно до якої боржник повідомляла, що вона не перебуває у дачному будинку та в ньому відсутнє будь-яке належне їй рухоме майно. Відповідно до ч.1 ст.78 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем було перевірено стан самостійного виконання боржником рішення суду про виселення, шляхом виходу на місце, про що було складено відповідний акт (а.с.5). В зв'язку з фактичним виконанням боржником ОСОБА_2 в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом постановою державного виконавця від 26.06.2012 року (а.с.25) виконавче провадження було закінчено, згідно п.8 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження". Про всі дії, що здійснювалися державним виконавцем по виконанню рішення суду сторони виконавчого провадження повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, що було перевірено судом під час огляду матеріалів виконавчого провадження у судовому засіданні.

Суд вважає, що вимоги представника заявника, викладені в скарзі, є безпідставними, оскільки державний виконавець, виконуючи рішення Татарбунарського районного суду Одеської області про виселення ОСОБА_2, діяла, керуючись вимогами Закону України Про виконавче провадження, в повному обсязі виконала рішення суду, не виходячи за його межі, що підтверджується відповідними документами, наявними у матеріалах виконавчого провадження, належним чином сповістивши про всі дії учасників виконавчого провадження, вживаючи при цьому всіх заходів, передбачених Законом.

Керуючись ст.386,387 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження",

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги відкритого акціонерного товариства "Дунайводбуд-18" на дії та постанову державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Сивоконь