Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-1319/12
РІШЕННЯ

Іменем України

28.02.2012 року

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Медвідь Н.О.

при секретарі Остролуцькій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ті особи КП «Управління міським господарством», відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2В про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що 16.08.1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис №406.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

04.11.2011 відповідач звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу, де зазначає, що мешкає окремо від неї та дитини у м. Кіровоград.

Фактично відповідач припинив проживати у спірній квартирі у грудні 2010 . Відповідач добровільно забрав всі свої особисті речі з квартири та пояснив, що їде мешкати до іншої жінки. З цього часу відповідач квартирою не цікавиться, не проживає в ній, не сплачує комунальні платежі, не здійснює поточний ремонт.

За комунальні послуги та квартирну плату сплачує виключно вона сама, не маючи ніякої матеріальної допомоги від відповідача сплачувати комунальні послуги та квартирну плату, до того ж шлюб у з відповідачем розірвано, квартира належить їй на праві власності.

Тому просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те що позивачка не дає йому можливості приходити в спірну квартиру, оскільки відразу після того як він пішов з дому, вона забрала у нього ключі, тому кожен раз коли він хотів провідати доньку , він не міг потрапити в спірну квартиру самостійно, це доводилось робити з відому позивачки. Квартира була придбана у період шлюбу, тому він неодноразово пропонував мирним шляхом розміняти квартиру, проте позивачка на це не погоджується. На даний час у квартирі залишились його особисті речі, майно, придбано за час шлюбу сторін.

Треті особи КП «Управління міським господарством», та відділ громадянства та реєстрації фізичних осіб в судове засідання не з»явилися, про день слухання справи повідомлялися, причини неявки суду не повідомили.

Суд вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, в позові відмовляє з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 16.08.1996 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбу, від якого мають неповнолітню доньку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як пояснила позивачка в судовому засіданні, відповідач припинив проживати у спірній квартирі у грудні 2010 року. Відповідач добровільно забрав всі свої особисті речі з квартири , з цього часу відповідач квартирою не цікавиться, не сплачує комунальні платежі, не здійснює поточний ремонт.

Шлюб з відповідачем розірвано, що підтверджується рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.09.2011 року.

Спірна квартира належить позивачці на праві власності, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 17.06.2010 року.

Як на єдину підставу позову, позивачка посилається на акт, в якому зафіксовано факт відсутності відповідача за місцем реєстрації з грудня 2010 року.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засідання не оспорювалося, що відповідач не проживає в спірній квартирі, проте, не знайшла свого підтвердження обставина, яка б свідчила про відсутність його в спрій квартирі більше встановленого законом строку без поважних причин.

Судом встановлено, що спірна квартира придбана в період щлюбу сторін, також не оспорювалося в судовому засіданні що в квартирі спірній знаходяться як сумісне придбане майно сторін, також особисті речі відповідача.

Крім цього, не змогла позивачка спростувати той факт, що відповідач не може самостійно потрапити в спірну квартиру, оскільки він не має ключів від неї, що свідчить про поважну причину відсутності його на спірній жилплощі більше встановленого законом строку.

Право громадян на житло закріплено ст.47 Конституції України. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Право власності є абсолютним правом, яке включає володіння, користування, розпорядження, та якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків передбачених законом.

Також, як на одну з підстав свого позову, позивачка посилається на те, що сторони припинили шлюбні відносини, але згідно діючому законодавству припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє колишніх членів сім»і права користування займаним приміщенням .

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наполягаючи на своїх позовних вимогах, позивачка не довела відсутність відповідача без поважної причини в спірній квартирі більше встановленого законом строку.

Позивачка не довела тих обставин на які посилалася як на підставу своїх вимог, не надала докази в обґрунтування своїх вимог, не спростували тих обставин на які посилався відповідач в обґрунтування своїх заперечень, що є її обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України . При цьому суд створив всі умови для змагального процесу , роз»яснював позивачки її права та обов»язки

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, оскільки вони не відповідають вимогам ст. ст..57-59 ЦПК України.

Керуючись ст.. 47 Конституції України, ст. ст. 405 ЦК України, ст..ст.1., 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ті особи КП «Управління міським господарством», відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в АДРЕСА_2, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: