Справа № 2-4698/11
РІШЕННЯ

іменем України

25.04.2012 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого Скотаря А.Ю.; при секретарі Алієвій А.Я., представнику позивача ОСОБА_1, представнику відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: сектор ГІРФО Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: сектор ГІРФО Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що йому належить 61/100 частин домоволодіння по пров. Семиградському, 14 в м. Харкові, де окрім нього зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_4 і донька ОСОБА_5

Шлюб з ОСОБА_4 розірваний згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 06.12.2005, проте ще в травні 2004 року остання виїхала з місця реєстрації і до теперішнього часу там не проживає, господарства не веде, участі в оплаті комунальних послуг та витрат по утриманню домоволодіння не приймає. Фактично відповідачка мешкає в АДРЕСА_1, яку придбала у власність 13.06.2007, проте з місця попередньої реєстрації знятись відмовляється.

Позивач, посилаючись на тривалість відсутності відповідачки за місцем реєстрації, не приймання останньою участі в утриманні домоволодіння, порушення його прав як власника просить визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою реєстрації та зняти її з реєстраційного обліку.

Відповідачка заявила зустрічний позов про визнання за нею права власності на 32/200 частини домоволодіння по пров. Семиградському, 14 в м. Харкові та зобовязання ОСОБА_3 не перешкоджати її та малолітньої дитини проживанні за адресою спірного житла. В обґрунтування позову ОСОБА_4 зазначила, що 32/100 частини домоволодіння по пров. Семиградському, 14 в м. Харкові придбані позивачем в період їх шлюбу, отже це майно є спільною сумісною власністю подружжя, при поділі якого частка кожного складає по Ѕ. До теперішнього часу вона не втрачає звязку з житлом за місцем реєстрації, постійно в ньому мешкала, має там свої особисті речі, меблі.

В судовому засідання представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, в їх обґрунтування дав пояснення відповідно до обставин, викладених в позові та надав письмові заперечення на зустрічний позов, який просив залишити без задоволення за безпідставністю.

Представник відповідачки наполіг на задоволенні зустрічного позову з підстав його доведеності, дав відповідні пояснення, первісний позов просив залишити без задоволення.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи за його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 14.05.1994 по 06.12.2005, який розірваний рішенням Московського районного суду м. Харкова (а.с. 13).

Знаходячись в шлюбі ОСОБА_3 придбано 29/100 частин домоволодіння по пров. Семиградському, 14 в м. Харкові на підставі договору дарування від 22.12.2003, що підтверджується довідкою КП Харківське міськБТІ, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 6-8).

Окрім того, право власності на 32/100 частин домоволодіння по пров. Семиградському, 14 в м. Харкові визнано за позивачем рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.07.1997, в якому зазначено, що вказана частина домоволодіння продана ОСОБА_6 в 1990 році ОСОБА_7 шляхом укладення домової угоди, тобто до шлюбу з відповідачкою (а.с. 4-5).

Сторонами не заперечується та підтверджено відповідними доказами, що вони зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9-12).

Окрім того, на імя ОСОБА_4 зареєстровано на праві власності квартира АДРЕСА_2 (а.с. 14).

В якості обґрунтування своїх позовних вимог, доказу того, що ОСОБА_4 не втратила звязку з місцем реєстрації, проживає за адресою спірного житла остання вказує на дані свого паспорту з відміткою про реєстрацію, довідку адресно-довідкового бюро та довідку з місця роботи (а.с. 31, 33-34), проте зазначені документи лише підтверджують факт реєстрації відповідачки в будинку № 14 по пров. Семиградському в м. Харкові, що позивачем і не заперечується.

Проте відповідачка не надала жодного доказу на підтвердження викладених в позові обставин щодо фактичного проживання за місцем реєстрації, наявності там особистих речей, наявності інформації правоохоронних органів про створення позивачем перешкод для проживання за адресою реєстрації і служби у справах дітей про неправомірні дії чоловіка стосовно її та малолітньої доньки.

Разом з тим, згідно акту від 21.06.2011, інформація в якому підтверджена підписами жильців будинків № 16 та № 12 по пров. Семиградському в м. Харкові, завіреного головою вуличного комітету № 4 і директором КП БлагоустрійМосковського району м. Харкова, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з червня 2004 року по теперішній час за адресою: м. Харків, пров. Семиградський, 14 не проживає, господарську діяльність не веде, особистих речей не має (а.с. 15).

Зі змісту рішення Московського районного суду м. Харкова від 06.12.2005, яким розірваний шлюб між сторонами, вбачається, що вже на час розгляду справи про розірвання шлюбу сторони мешкали окремо, при цьому не мали майнового спору. Так, в рішенні зазначено: Від шлюбу з відповідачкою мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає з відповідачкою…, Позивач… надав заяву, в якій питання про вирішення місця проживання дитини просив не розглядати, Відповідачка… спір про визначення місця проживання дитини просила не розглядати(а.с. 13).

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 тривалий час, а саме з травня-червня 2004 року за місцем реєстрації не проживає, житлом не цікавиться, маючи з червня 2007 року власне, окреме від спірного житло.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, первісний позов є доведеним, а зустрічний стосовно зобовязання ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_4 разом з малолітньою донькою ОСОБА_5 проживати в домоволодінні № 14 по пров. Семиградському, 14 в м. Харкові таким, що не підлягає задоволенню.

Слушним є наголошення позивача у запереченнях на неправдивість викладеної в зустрічному позові інформації про те, що 32/100 домоволодіння по пров. Семиградському, 14 в м. Харкові придбані за кошти сімейного бюджету сторін під час шлюбу. Як зазначено вище, під час розгляду справи, результатом якого стало рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.07.1997 яким за позивачем визнано права власності на 32/100 частини спірного домоволодіння, встановлено що ця частини домоволодіння продана ОСОБА_6 в 1990 році ОСОБА_7, тобто до реєстрації шлюбу позивача з відповідачкою.

Цивільне законодавство, яке діяло на той період часу, моментом набуття права власності визначало момент передачі речі (ст. 128 ЦК України в редакції 1963 року), тобто в даному випадку такий момент стався при укладенні домової угоди в 1990 році. Відповідно до ч. 1 ст. 24 КпШС України, який також діяв на час придбання позивачем 32/100 частин спірного домоволодіння, передбачалось, що майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

Тобто, вимоги за зустрічним позовом про визнання права власності на 32/200 частини домоволодіння по пров. Семиградському, 14 в м. Харкові є безпідставними, так як зазначене майно придбано ОСОБА_3 до шлюбу з ОСОБА_4

За вказаних умов суд вважає первісний позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню, а позовні вимоги за зустрічним позовом безпідставними і такими, що задоволені бути не можуть.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218, ЦПК України, ст.ст. 72 СК України, ст. 405 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити в повному обсязі та визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 такою, що втратила право користування жилим приміщенням по пров. Семиградському, 14 в м. Харкові.

Усунути перешкоди ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в користуванні власністю жилим приміщенням за адресою: м. Харків, пров. Семиградський, 14 шляхом зняття ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати: державне мито в розмірі 8,5 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37,00 грн.

Зустрічний позов залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту його винесення, а особою, що приймала участь у справі, але не була присутньою під час проголошення рішення в той самий строк з моменту отримання його копії.

Суддя А.Ю. Скотар