АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/88/12 Справа № 22-ц/490/88/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2012 року м. Дніпропетровськ

09 лютого 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_6 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа - комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської міської ради, про поділ житлових будинків в натурі між співвласниками, за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, треті особи - Шоста дніпропетровська державка нотаріальна контора, комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської міської ради, про визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету, визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності, скасування свідоцтв про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на домоволодіння, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2008 року позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона є власником 55/100 часток, а відповідач 45/100 часток домоволодіння №30 по вул. Бутовій у м. Дніпропетровську. Відповідач створює перешкоди для користування нею, позивачкою, зазначеним нерухомим майном, тому, згідно уточнених позовних вимог, просила суд поділити домоволодіння №30 по вул. Бутовій у м. Дніпропетровську в натурі, визначити порядок користування відповідною земельною ділянкою, зобов'язати відповідача не чинити перешкод у користуванні позивачкою зазначеним належним їй нерухомим майном.

У червні 2008 року ОСОБА_6 звернувся до суду з зустрічним позовом посилаючись на те, що ОСОБА_7 не має права на 55/100 часток домоволодіння №30 по вул. Бутовій у м. Дніпропетровську та, згідно уточнених позовних вимог, просив суд визнати незаконними і скасувати рішення виконкому Індустріальної районної Ради № 181, № 5082, № 607.31 від 1988 року, визнати недійними та скасувати свідоцтво про право власності на 55/100 частини домоволодіння № 30 по вул. Бутовій у м. Дніпропетровську на ім»я ОСОБА_8 від 30.01.1989 року, свідоцтво про право власності від 30.01.1989 р. на 45/100 частини домоволодіння №30 по вул. Бутовій у м. Дніпропетровську на ім»я ОСОБА_6, свідоцтво про право на спадщину на ім»я ОСОБА_7 від 15.04.2003 року, визнати за ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_9 на все домоволодіння №30 по вул. Бутовій у м. Дніпропетровськ, стягнути з відповідачки на свою користь судові витрати.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2011 року задоволено позов ОСОБА_7, в порядку розподілу спільного майна в натурі, відповідно до викладеного у висновку № 2952/2953-10 від 24.12.2010 р. судової будівельно-технічної експертизи, проведеної експертами ДНДІСЕ, виділено власнику ОСОБА_6 45/100 частини домоволодіння, що розташоване на земельній ділянці площею 2201,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 в житловому будинку літ. «А-1» з наступними приміщеннями (Додаток № 1, 2 експертизи на плані визначений в жовтий колір): 1-1 (5.1 кв.м.) - коридор. 1-2 (6,8 кв.м.) - житлова кімната, 1-3 (18.0 кв.м.) - житлова кімната, 1-4 (14,8 кв.м.) - кухня, разом 44,7 кв.м., а також виділено наступні надвірні будівлі та споруди, у тому числі загального користування: сарай літ. «Д», п/д погріб під «Д», вхід в погріб літ. «Е», 1/2 колодязя літ «К», 1/2 хвіртки № 1, /2 огорожі № 2, 1/2 воріт № 3, 1/2 мостінь І. В порядку розподілу спільного майна в натурі, відповідно до викладеного у висновку № 2952/2953-10 від 24.12.2010 р. судової будівельно-технічної експертизи, проведеної експертами ДНДІСЕ, виділено власнику ОСОБА_7 55/100 частини домоволодіння, що розташоване на земельній ділянці площею 2201,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 в житловому будинку літ. «Б-1» з наступними приміщеннями (Додаток №1,2 експертизи на плані визначений в зелений колір): 2-1 (4,1 кв.м.) - коридор. 2-2 (9,5 кв.м.) - прихожа, 2-3 (15,6 кв.м.) - житлова кімната, 2-4 (5,9 кв.м.) - житлова кімната, 2-5 (10,9 кв.м.) - кухня, разом 46,0 кв.м., а також виділено наступні надвірні будівлі та споруди, у тому числі загального користування: гараж літ. В, сарай літ. «Г», погріб «Ж», вбиральня літ «Н», душ літ. «П», навіс літ «Л», навіс літ. «М», сарай літ. І, огорожі № 4-14, 1/2 колодязя літ «К», 1/2 хвіртки № 1, 1/2 огорожі № 2, 1/2 воріт № 3, 1/2 мостінь І. Відповідно до викладеного у висновку № 2952/2953-10 від 24.12.2010 р. судової будівельно-технічної експертизи, проведеної експертами ДНДІСЕ, визначено порядок користування земельною ділянкою у домоволодінні № 30 по вул. Бутовій у м. Дніпропетровську, пропорційно розміру часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння: площа земельної ділянки ОСОБА_6 становить 990, 45 кв.м., в тому числі 77,5 кв.м. під спорудами, двором та городом (на плані визначена жовтим кольором, додаток № 2 експертизи); площа земельної ділянки ОСОБА_7 становить 1210, 55 кв.м., в тому числі 1032, 45 кв.м. під спорудами, двором та городом (на плані визначена зеленим кольором, додаток № 2 експертизи). В порядку розподілу спільного майна стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 13021,00 грн. компенсації. Зобов'язано ОСОБА_6 не чинити перешкод ОСОБА_7 у користуванні належним їй житловим будинком літ. «Б-1», питною свердловиною користь гаражем літ. «В», сараями літ. «Г», «Д», «І», льохом літ. «А», душем літ. «П», навісом літ. «Л», 55/100 часток споруд №1-14, К,1 домоволодіння №30 по вул. Бутовій у м. Дніпропетровську. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 відмовлено; вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_7 і задоволення зустрічних позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_6) ОСОБА_10, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Шостою дніпропетровською державною конторою від 15.04.2003 року, успадкувала після смерті батька ОСОБА_8 55/100 часток домоволодіння № 30 по вул. Бутовій в м. Дніпропетровську, що розташоване на земельній ділянці площею 2201 кв.м., що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно.

ОСОБА_6, який є братом позивачки ОСОБА_7, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.01.1987 р., успадкував після смерті діда ОСОБА_9, який помер 23.06.1986 року, 45/100 часток домоволодіння № 30 по вул. Бутовій в м. Дніпропетровську, що складається житлового будинку літ. А-1 житл. пл. 24,8 кв.м., заг. пл. 44,7 кв.м., Д - сарай з погребом, Е - вхід в погріб. У загальному користуванні: К колодязь, № 1, 2 - споруди. Відповідно до заповіту від 25.10.1983 року ОСОБА_9 заповідав ОСОБА_6 належний йому жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться в м. Дніпропетровську по вул. Бутовій, 30. Згідно вказаного свідоцтва та заповіту ОСОБА_6 став власником житлового будинку (літ. А-1), площею 24,8 кв.м. та підсобних приміщень, що розташовані на земельній ділянці розміром 2554,0 кв.м., який належав спадкодавцю на праві приватної власності, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Бутова, № 30.

Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної Ради від 15.04.1988 року №181 було вирішено: узаконити за ОСОБА_8 індивідуальний житловий будинок № 30 по вул. Бутовій Б-1, сарай Г; узаконити за ОСОБА_8 1.1. сараї В, Д, побудовані на земельній ділянці № 30 по вул. Бутовій; змінити ідеальні частки між співвласниками у домоволодінні № 30 по вул. Бутовій згідно акту часток, встановивши право власності: на 61/100 частки домоволодіння - за ОСОБА_9, 39/100 частки домоволодіння - за ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 22, 23).

У рішенні виконавчого комітету Індустріальної районної Ради від 14.10.1988 року № 5082 "Про зміну ідеальних часток між співвласниками у домоволодінні № 30 по вул. Бутовій та затвердження акту часток" зазначено, що заявник (ОСОБА_8І.) приховав, що на момент прийняття рішення від 15.04.1988 року № 181 ОСОБА_8 1.1. помер, та враховуючи викладене і згоду співвласників, тобто ОСОБА_8 і ОСОБА_6, виконком вирішив змінити ідеальні частки між співвласниками у домоволодінні № 30 по вул. Бутовій згідно акту часток, встановивши право власності на 45/100 частки домоволодіння - за ОСОБА_6, на 55/100 частки домоволодіння - за ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 24). Також даним рішенням затверджено акт ідеальних часток від 22.08.1988 року, складений МБТІ.

Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради від 23.12.1988 року № 607.31 узаконено за ОСОБА_8 переобладнання сараю під гараж на земельній ділянці №30 по вул. Бутовій в м. Дніпропетровську (т. 1 а.с. 140).

Місцевим судом встановлено, що за життя ОСОБА_9 його син ОСОБА_8 почав готувати документи на оформлення самочинного будівництва, що підтверджується оціночними актами № 1, 2, актом № 118 від 27.05.1985 року та доводить визнання ОСОБА_9 права за ОСОБА_8 на частину домоволодіння № 30 по вул. Бутовій у м. Дніпропетровську.

Також встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, відповідач ОСОБА_6 перешкоджає позивачеві у користуванні належною їй частиною спірного домоволодіння.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до змісту пунктів 6 та 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», з відповідними змінами та доповненнями, виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, можливий, якщо стороні може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного співвласника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтями 71 80 ЦК України від 1963 року, що діяв на час виникнення спірних правовідносин за зустрічним позовом, передбачено, що загальний строк позовної давності установлено в три роки. Позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін. Перебіг строку позовної давності починається від дня виникнення права на позов, яке виникає з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення свого права. Сплив строку позовної давності до пред»явлення позову є підставою для відмови у позові.

Колегія приймає до уваги, що відповідач ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, набув повноліття 15.06.1992 року, а з даним зустрічним позовом звернувся до суду у червні 2008 року, чим суттєво порушив трирічний строк позовної давності та не надав доказів наявності поважних причин пропущення цього строку.

ОСОБА_6 не довів твердження про те, що про порушення своїх інтересів дізнався у березні 2006 року, оскільки одержання дублікату свідоцтва про право власності за заповітом та копій рішень виконкому не свідчить про початок перебігу строку позовної давності та не спростовує доводи ОСОБА_7 про освідомлення ОСОБА_6, на час досягнення ним повноліття, щодо перебування спірного домоволодіння у спільній власності та розміру часток співвласників.

Крім того, звернення ОСОБА_6 до суду у травні 2006 року з адміністративним позовом про визнання недійсними зазначених рішень виконкому № 181, № 5082 від 1988 року, за яким провадження у справі закрито ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2009 року, не є поважною причиною тривалого порушення строку позовної давності, який почав свій перебіг від часу повноліття ОСОБА_6 - 15.06.1992 року, оскільки інше позивачем не доведено.

Отже, колегія не вбачає поважних причин суттєвого порушення строку позовної давності за зустрічним позовом ОСОБА_6

Таким чином, місцевий суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову про визнання незаконними і скасування оскаржуваних рішень виконкому № 181, № 5082, № 607.31 від 1988 року, та, у зв»язку з цим, правомірно відмовив у задоволенні зустрічного позову щодо визнання недійними та скасування свідоцтва про право власності на 55/100 частини домоволодіння № 30 по вул. Бутовій у м. Дніпропетровську на ім»я ОСОБА_8 від 30.01.1989 року, свідоцтва про право власності від 30.01.1989 р. на 45/100 частини домоволодіння №30 по вул. Бутовій у м. Дніпропетровську на ім»я ОСОБА_6, свідоцтва про право на спадщину на ім»я ОСОБА_7 від 15.04.2003 року, визнання за ОСОБА_6 права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_9 на все домоволодіння №30 по вул. Бутовій у м. Дніпропетровськ.

Також місцевий суд обґрунтовано задовольнив первісні позовні вимоги, на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2952/2953-10 від 24.12.2010 року, проведеної ДНДІСЕ (т. 2 а.с. 201-216), правильно, з урахуванням інтересів сторін, розділив спірне нерухоме майно в натурі, визначив порядок користування земельною ділянкою, розмір компенсації та зобов»язав відповідача ОСОБА_6 усунути перешкоди у користуванні позивачкою належним їй майном.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, приймаючи до уваги правильне застосування районним судом вимог ст. 88 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді