АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ДНЕПРОПЕТРОВСКОЙ ОБЛАСТИ

Справа № 2-13 /11 Головуючий в 1 -й інстанції
22-ц/491/562/12 ОСОБА_1
Категорія - 27 ( І_ ) Доповідач Карнаух В.В.
У Х В А Л А
09 лютого 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Карнаух В.В.,
суддів: Барильської А.П., Ляховської І.Є.,
при секретарі: Бондаренко І.В.,
за участю: представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах відповідача ОСОБА_2, на рішення Криворізького районного суду Дніпропетрвоської області від 22 грудня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Сведбанк до ОСОБА_2 , треті особи : Товариство з обмеженою відповідальністю Династія Україна, Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Династія , про стягнення боргу за кредитним договором з поручителя і зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Сведбанк про визнання договору поруки неукладеним, -
В С Т А Н О В И Л А:
У серпні 2010 року Публічне акціонерне товариство Сведбанк (надалі ПАТ Сведбанк ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи : Товариство з обмеженою відповідальністю Династія Україна(надалі- ТзОВДинастія Україна), Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Династія (надалі- Торговий дім Династія ), про стягнення боргу за кредитним договором № 39-КЛ /07 від 07.12.2007 року.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 07.12.2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого відповідно до Статуту є ПАТ «Сведбанк», та ТзОВ «Династія Україна» було укладено Кредитний договір № 39-КЛ/07.
Відповідно до умов договору ТзОВ «Династія Україна » отримало в кредит 2450 000 грн. для поповнення обігових коштів , строком користування до 06.12.2010 року зі сплатою 18-20 % річних за користування кредитними коштами.
З метою забезпечення своєчасного виконання зобовязань за Кредитним договором 07 грудня 2007 року між сторонами у справі був укладений договір поруки № 106 П/39-КЛ, відповідно до якого відповідач ОСОБА_2. , як поручитель, повинен відповідати за виконання ТзОВ «Династія Україна» договірних зобовязань по кредитному договору, зокрема, за сплату суми основного боргу та процентів, пені, комісій та інших платежів за кредитним договором, які мають бути погашені протягом 10 днів з дня отримання поручителем письмової заяви про невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором (п. 4 Договору поруки).
29.01.2009 року укладено Договір поруки № 240П/35-36-39 між позивачем як кредитором і ТзОВ «Династія Україна» - як боржником, та ТОВ «Торговий дім Династія» в якості поручителя для забезпечення зобов'язань позичальника за Кредитним договором.
Через неналежне виконання умов кредитного договору ТзОВ «Династія Україна» несвоєчасною сплатою кредиту та процентів за користування кредитними коштами станом на 13 серпня 2010 року утворилась заборгованість, яка складає 3 167 884,24 грн., з яких : 2 448 999,99 грн. - сума основного боргу,
497 988,87 грн. -заборгованість по процентам,
220 895,38 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту,
48 360,29 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів,
яку позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 та судові витрати за розгляд справи.
У вересні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання договору поруки неукладеним. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що підпис, який поставлений в графі «ПОРУЧИТЕЛЬ» в договорі поруки № 106П/39-КЛ від 07.12.2007 року, не відповідає справжньому його підпису. Просив суд визнати договір поруки № 106П/39-КЛ від 07.12.2007. неукладеним.
Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2011 року позов ПАТ Сведбанк до ОСОБА_2 . про стягнення заборгованості за договором поруки задоволено .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість за кредитним договором № 39-КЛ/07 від 07.12.2007 року в розмірі 3 167 884,24 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Сведбанк» 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «Сведбанк» про визнання договору поруки неукладеним відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «Сведбанк» та просить задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2

При цьому посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 в договорі поруки № 106 П/39-КЛ від 29.01.2009 в графі ПОРУЧИТЕЛЬ підпису не ставив. Суд ці твердження ОСОБА_2 не перевірив; експертизу для встановлення справжності підпису не провів. Крім того, вважає, що банк пропустив шестимісячний строк для звернення до поручителя з такими вимогами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що 07.12.2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого відповідно до Статуту є ПАТ «Сведбанк», та ТзОВ «Династія Україна» було укладено Кредитний договір № 39-КЛ/07, згідно умов якого, банк надав ТзОВ «Династія Україна» в кредит 2450 000 грн. строком користування до 06.12.2010 року зі сплатою 18-20 % річних за користування кредитними коштами.

07 грудня 2007 року між ПАТ «Сведбанк», ТзОВ «Династія Україна» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 106 П/39-КЛ., відповідно до умов якого ОСОБА_2., як поручитель, повинен відповідати за виконання ТзОВ «Династія Україна» договірних зобовязань по кредитному договору.

Оскільки взяті на себе договірні зобов,язання ТзОВ »Династія Україна» належним чином не виконувала, станом на 31.05.2010. утворилася заборгованість за кредитом у сумі 3 167 884, 24 грн.

Задовольняючи позовні вимоги банку про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 як поручителя, суд першої інстанції, посилаючись на ст..ст. 1054, 525, 526, 529, 546, 554 ЦК України, положення Кредитного договору та письмове повідомлення за підписом відповідача на ім,я банку / а.с. 117 т.2/, виходив із доведеності позивачем наявності у відповідача обовязку перед позивачем погасити заборгованість за кредитним договором та відсутність підстав для визнання договору поруки № 106П/39-УЛ від 07 грудня 2007 року неукладеним.

Відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що заперечень зі сторони ОСОБА_2 на вимогу Банку від 13.03.2010 року про виконання зобов'язань за кредитним договором та договором поруки направлено не було, а згідно письмової відповіді на звернення ПАТ «Сведбанк» ОСОБА_2 не заперечував факт укладення ним договору поруки № 106 П/39-КЛ від 07.12.2007 року.

На думку колегії суддів, такий висновок суду є правильним.

Вирішуючи спір, суд в повному обсязі зясував усі обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані ними докази, надав їм належну оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції процесуального законодавства через не проведення почеркознавчої експертизи, спростовуються матеріалами. Зокрема, ухвалою суду від 18 жовтня 2011 року за клопотанням ОСОБА_2 була призначена така експертиза та зупинено провадження у справи до її проведення. Згідно ухвали суду на відповідача покладено обов,язок проведення її оплати у строк, встановлений експертом та попереджено відповідача, що у разі невиконання обов,язку по оплаті експертизи, ця ухвала буде скасована. Як убачається із матеріалів справи, відповідач, проігнорував лист експерта з вимогою сплатити 1687, 68 грн. /а.с.100, 101/, тому суд вимушений був розглянути справу на підставі інших доказів, які надали сторони.

Доводи апеляційної скарги, зокрема щодо існування укладеної сторонами угоди , наявності належного відповідачу підпису на договорі поруки, висновків суду не спростовують, оскільки не підтверджені належними і допустимими доказами.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо порушення банком строку для звернення до відповідача з даним позовом, оскільки відповідно до вимог ч.4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється , якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов,язання не пред,яить вимоги до поручителя.

Відповідно до п.4 договору поруки між сторонами у разі невиконання позичальником умов основного зобов,язання, поручитель погашає суму боргу протягом 10 днів з моменту отримання ним надісланої банком письмової заяви, яке ОСОБА_4 отримав 13.04.2010., про що свідчить поштове повідомлення / а.с.233 т.1/.

Як убачається із розрахунку заборгованості ТзОВ «Динатія Україна», розрахунок пені в сумі 48 360,29 грн. здійснено банком станом на 31.05.2010. / а.с. 237-238 т.1/, тому посилання представника відповідача на порушення позивачем строку для пред,явлення таких вимог є безпідставним.

У звязку з цим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , відхилити.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетрвоської області від 22 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді