АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:22ц/2090/6448/2012р Головуючий 1 інст.-Цвіра Д.М.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2012 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:
головуючого - судді Карімової Л.В.,
суддів колегії: ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
при секретарі Гопко А.М.
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 липня 2012 року,
ВСТАНОВИЛА:
12.06.2010 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття.
Посилалася на те, що син проживає з нею, знаходиться тільки на її утриманні, а відповідач, з яким шлюб розірвано, не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини.
Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що навчається у вищому учбовому закладі, офіційно не працює, та не має достатньо коштів для утримання дитини.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 липня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково: на її користь з ОСОБА_5 стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі у розмірі 340 грн. щомісячно, починаючи з 12.06.2012 року до досягнення дитиною повноліття. В цій частині рішення піддано негайному виконанню.
З ОСОБА_5 в дохід держави стягнуто судовий збір 107 грн. 30 коп.
В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення районного суду в частині визначення розміру стягнутих аліментів на сина та ухвалити нове рішення про задоволення її позову, стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі по 600 грн. щомісячно.
Посилається на порушення судом норм матеріального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю тих обставин, які суд вважав встановленими.
Зазначає, що судом не враховано, що відповідач є працездатною здоровою людиною, може працювати та отримувати стабільний дохід, з якого виплачувати аліменти на неповнолітнього сина в зазначеній нею сумі, інших дітей та аліментних обов'язків на інших осіб не має, і не надав до суду першої інстанції відповідних доказів на підтвердження своїх заперечень на позов.
В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_5 просить відхилити скаргу як необґрунтовану, посилаючись на те, що продовжує навчання на 6-му курсі заочного відділення університету та не має постійного місця роботи.
Вислухавши пояснення учасників процесу, що зявилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в оскаржуваній частині скасуванню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обовязок є особистим та рівним щодо матері та батька дитини.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з вимог ст. 184 СК України, враховуючи матеріальне становище дитини та платника аліментів, відсутності у останнього аліментних зобовязань щодо інших осіб та постійного регулярного заробітку.
Між тим судова колегія не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають вимогам закону та матеріалам справи.
Останні свідчать про те, що відповідач навчається у вищому учбовому закладі на заочному відділенні, має нерегулярний заробіток, що є підставою для визначення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі.
Між тим, стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 340 грн. щомісячно, суд першої інстанції не врахував, що цей розмір аліментів менше мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст. 182 СК України, оскільки Законом України «Про Державний бюджет на 2012 рік» встановлений прожитковий мінімум на одну особу для дитини віком з 6 до 18 років з 01.07.2012 року у розмірі 1144 грн. Однак підстав для застосування вимог ч.3 ст. 184 СК України матеріали справи не містять.
Доводи відповідача про те, що він тимчасово не працює та не має доходу, не є підставою для визначення розміру аліментів, вказаного в оскаржуваному рішенні суду, оскільки ОСОБА_5 не заперечував, що він працездатний, має тимчасові заробітки.
Однак навчання на заочному відділенні вищого учбового закладу не позбавляє відповідача працевлаштуванню та утримуванню свого сина на достатньому прожитковому рівні.
Судова колегія вважає, що ОСОБА_5 може надавати своєму неповнолітньому сину щомісячне утримання у розмірі 500 грн., тому позов ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.
Крім того при зміні матеріального або сімейного стану сторін останні не позбавлені можливості звернення до суду з відповідним позовом згідно вимог ст.. 192 СК України.
Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія
ВИРІШИЛА:
Апеляційну скаргу задовольнити частково.
Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 31 липня 2012 року в оскаржуваній частині скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився в м. Харкові, на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 (пятсот) гривень щомісяця, починаючи з 12.06.2012 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню в сумі платежу за один місяць.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий :

Судді: