Справа № 2-251/2011p.
Справа №0417/ 2-79/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 лютого 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого судді Слюсар Л.П.

при секретарі Тимошевській В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири ,

ВСТАНОВИВ :

В липні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири АДРЕСА_1. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка в позовній заяві посилалася на те, що вона проживає та є власницею двокімнатної квартири №4, яка розташована на першому поверсі двоповерхового будинку у №9 по вул. Смольній в м. Дніпропетровську. Поверхом вище, квартира №5 по вул. Смольній належить на праві власності відповідачці ОСОБА_2. В ніч з 24.06.2010 року по 25.06.2010 року її квартиру було залито водою. Згідно з актом комісії від 25.06.2010 року, посвідченого КЖЕП №49, залиття її квартири сталося з вини відповідачки. Причиною залиття стало розєднання на муфті пластикового водопроводу, який був замінений відповідачем самостійно з власної ініціативи. Внаслідок залиття їй була спричинена матеріальна шкода. Згідно з висновком будівельно-технічного дослідження квартири №115-10 від 14.07.2010 року проведеного судовим експертом ОСОБА_4, вартість ремонтно-відновлювальних робіт в даній квартирі після її залиття складає 19909 грн. Також внаслідок залиття постраждали і зіпсовані меблі та килими, які знаходилися в квартирі. Згідно висновку ПП Експертна група Класикапро оцінку матеріальної шкоди, заподіяної меблям внаслідок залиття станом на 08.07.2010 року розмір матеріальної шкоди складає 9746 грн. Витрати повязані з чисткою килимів після залиття згідно до квитанції №088451 від 13.07.2010 року, виданою ПП ОСОБА_5 складають 750 грн. та 50 грн. Загальна сума матеріальної шкоди завдана залиттям складає 30455 грн. Витрати на оцінку матеріальної шкоди, заподіяної меблям внаслідок залиття складають 1000 грн., витрати на оцінку вартості ремонтно-відновлювальних робіт в даній квартирі складають 1521 грн. Крім того діями відповідачки їй було спричинено і моральну шкоду, яка неї оцінена в розмірі 5000 грн. Просила суд: стягнути із відповідачки на її користь відшкодування матеріальної шкоди завданої залиттям в розмірі 32976 гривень, моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 17 листопада 2010 року в якості третьої особи була залучена ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги та просила суд позов задовольнити.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково та не заперечували щодо факту залиття квартири позивачки, однак вважають, що матеріальна шкода значно завищена, а моральна шкода нічим не доведена та не підтверджена.

Третя особа в судове засідання зявилася вказала, що дійсно в ніч з 24-25 відбулося залиття квартири позивачки. Вона проснулася біля 4-00 годин ранку та побачила, що тече вода. Вважає, що саме вона повинна нести відповідальність за залиття, оскільки проживає в даній квартирі та раніше до дарування нею квартири відповідачці вона замінила труби водопроводу.

Свідок ОСОБА_6, сусідка, розповіла про те, що їй відомо про факт залиття квартири, чула шум води та бачили квартиру після залиття. Квартира була мокра, все було залито. В квартиру, яка залила не піднімалася тому, що ОСОБА_3 була внизу з усіма. До залиття в квартирі №4 було зроблено ремонт на кухні, великій кімнаті, всі меблі були нові: кухня, спальня. До липня 2010 року в квартирі ніхто не ночував, тому що в ній було мокро і вона висихала. На вулицю були винесені ковролін, диван, кухня, крісла. Ніякої цвілі в квартирі не було. Дійсно стояло питання про відмісток, оскільки будинок старий, 1963 року. Коли відбулося залиття власниці не було в місті Дніпропетровську.

Свідок ОСОБА_7, розповів про те, що вранці ОСОБА_8 приїхала з відпочинку на морі і побачила, що квартира залита, зі стелі тече вода. Речі виносили на вулицю, виносили меблі, килими. Квартира була залита біля 70%. До залиття квартира була суха і чиста, ремонт був проведений за рік до залиття. До залиття грибка не було. Шпалери були зняті в липні 2010 року тому, що вони відпадали. ОСОБА_1 розповіли про залиття через декілька днів не хотіли її хвилювати. Коли їй повідомили про залиття вона стала, замкнутою та перестала спілкуватися.

Свідок ОСОБА_9, сусідка, розповіла про те, що хвилин десять на пяту годину ранку її розбудила ОСОБА_3, яка попросила її допомоги тому, що залила сусідів знизу і її син перекрив холодну воду в квартирі. О сьомій годині ранку приїхала ОСОБА_8, яка проживає в квартирі і здійняла крик, що затоплено квартиру. Води було небагато, від ванної кімнати десь півтора метра, вода стікала з стін, килим був чистий, трохи мокрий. ОСОБА_10 в квартиру не пустили. В квартирі були поклеєні звичайні шпалери, які вона допомагала клеїти в 2002 році. Гіпсокартон ніхто ніколи не міняв. Стіни були не пошкоджені. ОСОБА_10 в період залиття відпочивала на морі, і після приїзду з моря вона поїхала в м. Вінниця.

Свідок ОСОБА_11 сусідка, зі слів сусідів знає про залиття квартири. Бачила, як з квартири виносили чистий килим на просихання. Ніяких меблів та нової кухні не бачила. В кухні і ванній кімнаті був грибок.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачку, представника відповідача, експерта ОСОБА_4, показання свідків, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, позивачці ОСОБА_1 на підставі договору дарування належить на праві власності двокімнатна квартира №4 на першому поверсі двоповерхового будинку №9 по вул. Смольна в м. Дніпропетровську ( а.с.14). Відповідачка по справі є власником квартири АДРЕСА_2, на підставі договору дарування від 08.05.2009 року ( а.с.69). В квартирі АДРЕСА_3 проживають: ОСОБА_8 з дитиною ОСОБА_12 ( а.с. 16). В квартирі АДРЕСА_4 зареєстрована та проживає ОСОБА_3, третя особа по справі ( а.с.90). Відповідно до акту залиття від 25 червня 2010 року посвідченого КЖЕП №49 (а.с.17) в результаті залиття квартири №4 виявлені пошкодження: в великій кімнаті стеля ( побілка), стіни ( шпалери); в двох коморах стеля ( побілка), стіни ( шпалери); в коридорі стеля ( побілка), стіни ( шпалери); в тамбурі стеля ( побілка); стіни шпалери; в кухні стеля підвісна ( гіпсокартон), стіни ( кахель); в ванній стеля (пластик), стіни ( кахель); в спальні стеля ( побілка), стіні ( шпалери). Причина залиття є розєднання на муфті пластикового водопроводу d-1/2 при вводі на кухню. Роботи по заміні металевих труб на пластикові проводились без участі і відома КЖЕП №49.

Відповідно до довідки Міського-комунального виробничого підприємства Дніпроводоканалвід 14.02.2011 року №889/28-06 за адресою по вул. Смоленська у б.9 в м. Дніпропетровську за період з 20.06.2010 року по 30.06.2010 року відключення від водопостачання та водовідведення не проводились ( а.с.136).

Відповідачкою та третьою особою не заперечувався факт залиття квартири позивачки.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 115-10 від 14.07.2010 року вартість ремонтно - відновлювальних робіт в квартирі №4 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Смольна, 9 після її залиття складає 19909 гривень ( а.с. 122-131).

В судовому засіданні був допитаний експерт ОСОБА_4 , який вказав, що проведення дослідження квартири №4 за адресою : м. Дніпропетровськ, вул. Смольна,9 після залиття було ним здійснено за заявою ОСОБА_1 Дослідження обєкта проводилося 02.07.2010 року візуально-інструментальним способом, були виконані необхідні виміри та фотографування. Вказав, що висновок ним було зроблено на підставі наданих йому матеріалів цивільної справи та фактичної ситуації, ремонтних робіт в квартирі не проводилось.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_13 підтвердили не тільки факт залиття квартири позивачки, але і обєми його залиття.

Оскільки відповідачкою не визнавалася сума спричиненою шкоди то їй було розяснено право на проведення судової будівельно-технічної експертизи, щодо визначення заподіяної шкоди, однак проведення експертизи нею не заявлялось, а тому в судовому засіданні був допитаний експерт ОСОБА_4

Згідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою для цивільно-правої відповідальності згідно ст. 1166 ЦК України є наявність певних факторів, а саме вина, протиправність дій особи, яка завдала шкоду, шкідливі наслідки вина та причинний звязок між протиправністю дій та наслідками. Перелічені підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом.

Виходячи із вищевикладеного, та беручи до уваги той факт, що саме відповідачка є власником квартири АДРЕСА_5, з якої відбулося залиття квартири позивачки, хоча в зазначеній квартирі вона і не проживає, а проживає за її згодою третя особа ОСОБА_3, суд приходить до висновку про відшкодування вартості ремонтно-відновлювальних робіт спричинених залиттям квартири в сумі 19909 грн. 00 коп. саме з власника квартири .

Позивачкою заявлено вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди спричиненої залиттям меблів розмірі 9745 грн., витрат повязаних з чисткою килимів в розмірі 750 грн. та 50 грн. доставки, та надано висновок ПП Експерт група Класикапро оцінку матеріальної шкоди ( а.с. 10), однак як вбачається із акту залиття квартири від 25 червня 2010 року залиття меблів не встановлено ( а.с.17), що також підтверджено показаннями свідків: ОСОБА_11, ОСОБА_9

Виходячи із вищевикладеного суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог позивачки в частині відшкодування матеріальної шкоди завданої залиттям меблів, чисткою килимів.

Як вказала позивачка в позовній заяві та її представник в судовому засіданні діями відповідачки спричинено їй і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, які позивачка зазнала у звязку із пошкодженням її майна, і яка оцінена в розмірі 5000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення його прав.

Підставою для відшкодування моральної шкоди, згідно ст. 1167 ЦК України є завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Суд вважає, що діями відповідача спричинено позивачці моральну шкоду, однак вважає, що сума заявлених позовних вимог позивачкою значно завищена, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про стягнення моральної шкоди в розмірі 500 грн.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивачка просила суд стягнути із відповідачки витрати за послуги складання висновку експертом судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 1521 грн.00 коп. та витрати на оцінку матеріальної шкоди, заподіяної меблям внаслідок залиття в розмірі 1000 грн.

Відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат, а саме до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать: витрати повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, оскільки експерт був допитаний в судовому засіданні, тому суд приходить до висновку законність стягнення із відповідачки на користь позивачки витрат за послуги складання висновку експертом судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 1521 грн.00 коп., щодо стягнення витрат на оцінку матеріальної шкоди, заподіяної меблям внаслідок залиття в розмірі 1000 грн. суд не вбачає підстав.

Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати в сумі 222 грн. 80 коп.

Керуючись: ст.ст.22,23, 1166,1167 ЦК України, ст. ст.3,7, 11,15, 30, 60, 88,212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 19909 грн. 00 коп., моральну шкоду в розмірі 500 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 1521 грн. 00 коп. та судові витрати по справі в сумі 222 грн. 80 коп., а всього 22152 грн. 80 коп. ( Двадцять дві тисячі сто пятдесят дві гривні гривни 80 коп.)

В іншій частині позову відмовити .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд, шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар