Справа № 2506/8744/2012
Провадження по справі 4-с/2506/83/2012
У Х В А Л А

21.11.2012 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Лямзіної Н.Ю.

при секретарі - Будаш М.В.,

за участю представника заявника, держаного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1,

заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові справу за скаргою ОСОБА_3 на неправомірні дії, щодо винесення постанови про арешт коштів заявника та її скасування,-

в с т а н о в и в :

27.09.2012 року ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду м.Чернігова із скаргою на неправомірні дії держаного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1, щодо винесення постанови про арешт коштів заявника та її скасування.

Представник заявника заявлені вимоги в судовому засіданні підтримав та просив задовольнити.

Субєкт оскарження держаний виконавець вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Представник зацікавленої особи Публічного акціонерного Товариства ОСОБА_4 «Приватбанк»в судове засідання не зявився причини неявки не повідомив.

Під час судового засідання залучена в якості заінтересованої особи стягувач ОСОБА_2, яка заперечувала проти задоволення заявлених вимог.

Суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представника зацікавленої особи Публічного акціонерного Товариства ОСОБА_4 «Приватбанк».

Заслухавши пояснення представника заявника, держаного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1, заінтересованої особи ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що у провадженні Державного виконавця відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 знаходиться виконавчий лист № 2-139/09 виданий 14.04.2009 року Деснянським районним судом м.Чернігова про стягнення з заявника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 заборгованість в розмірі 27090 грн. 66 коп.

24.09.2012 року заявник здійснюючи свою підприємницьку діяльність, дізнався про порушення його прав, а саме те що на його рахунки № 6052, № 1443, № 3455 відкриті в Чернігівському районному управлінні ПАТ КБ «Приватбанк»постановою від 21.09.2012 року, винесеною державним виконавцем Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_1 накладено арешт в рамках виконавчого провадження № 12433581.

Згідно ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно ч. 4 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження»на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Згідно ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність»арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Звільнення майна та коштів з-під арешту здійснюється за постановою державного виконавця або за рішенням суду.

Відповідно до викладеного можна зробити висновок про те, що арешт на кошти боржника, що знаходяться у банку, здійснюється виключно за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом.

Щодо вимог про неправомірне накладення арешту майна боржника, то відповідно до ст.57 Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Пунктом 3. ст. 57 Закону передбачено накладення арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

Тобто державний виконавець, на думку суду діяв відповідно до вимог закону і підстав для визнання його дій протиправними та скасування винесених ним постанов суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 387, 293 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на неправомірні дії держаного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1, щодо винесення постанови про арешт коштів заявника та її скасування відмовити.

Ухвала може бути оскарженна в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляціна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Лямзіна Н.Ю.