АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2012 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Єлізаренко І.А.

суддів Чубукова О.П., Черненкової Л.А.,

при секретарі Качур Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного виробничого підприємства Бабушкінського району, Комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 1 Бабушкінського району про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2003 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного виробничого підприємства Бабушкінського району, КЖЕП № 1 Бабушкінського району про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог, які в ході судового розгляду справи неодноразово уточнювалися та змінювалися позивач посилалася на те, що мешкає в квартирі АДРЕСА_1, яка належить їй на праві власності. Будинок знаходиться в комунальній власності виконкому міськради. В результаті порушення дахового матеріалу у 1994 році відбулося затоплення її квартири. На підставі договору № 638 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, вона звернулася з заявою про проведення ремонту даху будинку, однак, ремонт проведено не було. У 1998 році вона самостійно за власні кошти здійснила частковий ремонт покрівлі, на що витратила 250 грн. У 2000 році відповідач здійснив косметичний ремонт даху, втім це не надало бажаного результату, через те, що дах знову протікає. За наслідками експертизи матеріальна шкода складає 10 000 грн., а із урахуванням індексу зростання цін 100 000 грн., тому просила звільнити її від сплати послуг по утриманню будинку та прибудинкової території, стягнути в відповідача на її користь матеріальну шкоду у зв»язку з неякісним наданням послуг в розмірі 100 000 грн., стягнути з відповідача на її користь пеню за затримку виконання робіт по ремонту покрівлі в розмірі 836 грн. 89 коп., стягнути з відповідача на її користь затрати по ремонту покрівлі в розмірі 250 грн., затрати на ремонт опалення в розмірі 662 грн. та моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з КЖЕП № 1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 500 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи між позивачем ОСОБА_2 та ЖРЕО Бабушкінського району м.Дніпропетровська 25 червня 1993 року було укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території за адресою АДРЕСА_2. Вказана квартира належить позивачу на праві власності (т.1 а.с.8, т.2 а.с.85).

Позивач, звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, зазначала, що з 1995 року її квартиру заливало у зв»язку з протікання покрівлі даху та у 1998 році вона за власні кошти провела латочний ремонт покрівлі на суму 250 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово зверталася з заявами до відповідачів, Дніпропетровської міської ради з приводу провести ремонт покрівлі даху.

У 2000, 2008 роках відповідачем було проведено ремонт покрівлі даху, однак, у квартирі позивача було виявлено затікання після дощу і лише у 2010 році ремонт покрівлі даху було здійснено належним чином.

Згідно розрахунку заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території станом на 01 червня 2007 року за позивачем рахувалася заборгованість з урахуванням 100% пільги в розмірі 721 грн. 32 коп., а станом на 01 травня 2010 року за позивачем рахується заборгованість в розмірі 928 грн. 88 коп. (т.1 а.с.91-93; т.2 а.с.6).

У ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»визначено, що житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках, спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов»язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

В судовому засіданні було встановлено та підтверджується матеріалами справи позивач у 2010 році витратила 662 грн. на придбання деталей для ремонту стояків опалювальної системи у квартирі, і КЖЕП №1 було проведено взаєморозрахунок на вказану суму 662 грн. у 2010 році у рахунок погашення заборгованості позивача по утриманню будинку та прибудинкової території ( т.2 а.с. 36, 37, 86, 87).

Судом також встановлено, що відповідачем неодноразово проводився ремонт покрівлі, однак, після ремонтів були виявлені затікання у квартирі позивача і на теперішній час ремонт покрівлі даху квартири, яка належить позивачу проведено відповідачем у травні місяці 2010 року.

Доказів на підтвердження того, що позивач у 1998 році витратила 250 грн. на ремонт покрівлі даху, а також доказів на підтвердження того, що позивачу було спричинено матеріальну шкоду її майну у зв»язку з неякісним наданням відповідачем послуг в розмірі 100 000 грн. позивачем суду надано не було.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 19 травня 2004 року, за клопотанням позивача, у справі було призначено судову технічні експертизу на розгляд якої ставилося питання щодо встановлення об»єму, характеру та суми матеріальної шкоди, спричиненої позивачу у зв»язку із залиттям належної їй квартири, однак, позивач звернулася до суду із заявою про відмову від проведення експертизи (т.1 а.с.55, 57).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд правильно у відповідності до ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України позовні вимоги позивача задовольнив частково в частині відшкодування моральної шкоди та відмовив у задоволенні решти позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що сума спричиненої позивачу матеріальної шкоди визначена у висновку щодо технічного стану належної позивачу квартири від 05 вересня 2001 року є безпідставними, оскільки у вказаному висновку не зазначено суму спричиненої матеріальної шкоди у зв»язку із залиттям квартири, а у локальному кошторису від 09 грудня 2002 року сума, яка визначена для проведення ремонтних робіт у квартирі позивача не може братися до уваги, оскільки у вказаному кошторису зазначено лише найменування робіт та затрат на їх проведення і не вказано, які ремонтні роботи необхідно провести саме у зв»язку із залиттям квартири.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду і не спростовують їх правильність.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду апелянтом не наведено, тому рішення підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді