Номер справи214/944/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" травня 2012 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Білик Н. В.,

з участю секретаря: Хижук Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділ культури Літинської районної державної адміністрації про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу

В С Т А НО В И В :

До суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до Відділ культури Літинської районної державної адміністрації про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу . В позові зазначає, що з 20.09. 2010 року вона працювала у централізованій бухгалтерії відділу культури на посаді бухгалтера. Наказом відділу культури Літинської районної державної адміністрації № 18 від 16 січня 2012р."Про усунення недоліків фінансово - господарської роботи відділу культури" їй було винесено догану. Наказом відділу культури Літинської районної державної адміністрації №1 від 27 січня 2012р. „ Про винесення догани ОСОБА_2, ОСОБА_1І." їй було винесено догану. Наказом відділу культури Літинської районної державної адміністрації №2 від 2 березня 2012р. „Про звільнення ОСОБА_1І." її було звільнено з роботи по п.3 статті 40 КЗпП України. Вважає, що звільнення з роботи та притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося з грубим порушення законодавства про працю . А саме в порушення ст . 149 КЗпП , яка передбачає, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, притягнення до дисциплінарної відповідальності на підставі наказів відділу культури Літинської районної державної адміністрації № 18 від 16 січня 2012 року, № 1 від 27 січня 2012 року, № 2 від 02 березня 2012 року відбулося без надання позивачці можливості надати поясненя , що позбавило право на захист. ОСОБА_3 того за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. З роботи позивачку звільнено в зв'язку з тим, що вона має дві догани на підставі наказів відділу культури Літинської районної державної адміністрації № 18 від 16 січня 2012 року, № 1 від 27 січня 2012 року. Фактично до неї застосовано два види стягнень догана і звільнення за одне і те саме порушення. Просить скасувати накази відділу культури Літинської районної державної адміністрації № 18 від 16 січня 2012р., №1 від 27 січня 2012р., №2 від 02 березня 2012р., як такі, що видані з порушенням закону. ОСОБА_3 того просить поновити її на посаді бухгалтера централізованій бухгалтерії відділу культури Літинської районної державної адміністрації, та стягнути на її користь 913,9 грн за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, пояснила, що 16 січня 2012р їй було винесено догану , потім 27 січня 2012р. винесено другу догану. Кожного разу її повідомляли про накладення на неї стягнення при цьому жодних пояснень у неї не відбирали і навіть не пропонували надати їх. Після винесення другої догани їй запропонували написати заяву про звільнення за власним бажанням, коли вона відмовилась 2 березня 2012р. її звільнили з ініціативи власника. Просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 пояснив, що позивачка є членом профспілки .Відповідно до ст 43 КЗпП передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 3 статті 40 КЗпП, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Згоди на звільнення профспілковий комітет не давав. Представник відповідача ОСОБА_5 позов не визнала, пояснила, що за результатами двох перевірок ОСОБА_1 було винесено догани, а потім звільнено з роботи. ОСОБА_1 в своїй роботі постійно допускає порушення і помилки, що стає підставою для накладення на керівництво штрафних санкцій з боку контролюючих органів. Представник відповідача ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 є добрим працівником і великих претензій до неї не має. ОСОБА_1 жодного разу ніхто не пропонував надати свої пояснення щодо виявлених порушень та винесених доган. Акт про відмову з боку ОСОБА_1 надати пояснення був складений не 27.01.12року, а пізніше на вимогу керівництва. Свідок ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_1 не має відповідної освіти, тому не може справлятись із своїми обовязками. Відповідно до Постанови ПВС України Про практику розгляду судами трудових спорівп 22. передбачено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно зясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Пунктом 23 цієї постанови передбачено, що за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року. Згідно ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представник відповідача двічі на останні судові засідання не зявлявся, доказів поважності причин неявки суду не надав. Судом оголошувалась перерва та надавася відповідачу строк для звернення до профспілкового комітету для отримання дозволу на звільнення ОСОБА_1, однак даної вимоги суду відповідач не виконав. ОСОБА_3 того не надав суду жодного доказу на підтвердження законності накладення стягнень та звільнення. Відповідно до ст. 224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Статтею 43 КЗпП передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 3 статті 40 КЗпП, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Стаття 9 Конституції передбачає, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Конвенція МОП N 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року ратифікована Постановою ВР N 3933 від 04.02.94 і є частиною національного законодавства. Статтею 7 даної Конвенції передбачено, що трудові відносини з працівником не припиняються з причин, пов'язаних з його поведінкою або роботою, доти, доки йому не нададуть можливість захищатись у зв'язку з висунутими проти нього звинуваченнями, крім випадків, коли від роботодавця не можна обґрунтовано чекати надання працівникові такої можливості. Відповідно до ст.9 Конвенції зазначено щоб тягар доведення необґрунтованості звільнення не лягав лише на працівника, методами, зазначеними в статті 1 цієї Конвенції, передбачено першу або другу чи обидві такі можливості:

a) тягар доведення наявності законної підстави для

звільнення, як це визначено в статті 4 цієї Конвенції, лежить на

роботодавці;

b) згадані в статті 8 цієї Конвенції органи наділяються

повноваженнями виносити рішення про причину звільнення з

урахуванням поданих сторонами доказів та відповідно до процедур,

передбачених національними законодавством і практикою. Враховуючи викладене, а також те, що представник відповідача в судовому засіданні ніякими доказами взагалі не довів правомірності накладення на позивачку доган та звільнення, позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 235 КЗпПУ у разi звiльнення без законної пiдстави або незаконного переведення на iншу роботу працiвник повинен бути поновлений на попереднiй роботi органом, який розглядає трудовий спiр.

При винесеннi рiшення про поновлення на роботi орган, який розглядає трудовий спiр, одночасно приймає рiшення про виплату працiвниковi середнього заробiтку за час вимушеного прогулу або рiзницi в заробiтку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не бiльш як за один рiк. Якщо заява про поновлення на роботi розглядається бiльше одного року, не з вини працiвника, орган, який розглядає трудовий спiр, виносить рiшення про виплату середнього заробiтку за весь час вимушеного прогулу. Керуючись ст 213-214 , 224-227 ЦПК України , ст 43, 235 КЗпПУ

В И Р І Ш И В :

Позов задовільнити. Скасувати накази відділу культури Літинської районної державної адміністрації № 18 від 16 січня 2012р., №1 від 27 січня 2012р., в частині , що стосується ОСОБА_1, та №2 від 02 березня 2012р..

Поновити ОСОБА_1 на посаді бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу культури Літинської районної державної адміністрації, та стягнути на її користь 913,9 грн за час вимушеного прогулу.

Копію заочного рішення не пізніше 3 днів направити відповідачу та розяснити, що заяву про перегляд заочного рішення він може подати до суду протягом 10 днів з моменту отримання копії заочного рішення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд протягом 10 днів.

Суддя : Білик Н. В.