АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0413/2-3620/10
Справа № 2-3620/2010 Головуючий в суді першої
Провадження № 22ц/491/850/12 інстанції ОСОБА_1
Категорія № 27 (4) Доповідач Савіна Г.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2012 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів Барильської А.П., Грищенко Н.М.,

при секретарі Куреденко О.П.,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 липня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк про розірвання договору, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2010 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк (далі АКБСР Укрсоцбанк) про розірвання договору. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 29 серпня 2006 року між нею та АКБСР Укрсоцбанк укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 085/М/67-6, згідно умов якого, відповідач зобов'язався надати їй грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання на умовах визначених договором. Укладеним договором передбачено, що надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами зі сплатою 12 % річних, в межах максимального ліміту заборгованості 95000 євро, однак чітко не визначено порядок та строки перерахування окремих частин кредиту, в той час як порядок та строки погашення траншів кредиту з кінцевим терміном повернення всієї заборгованості до 28 серпня 2016 року. 05 червня 2009 року між нею та відповідачем було укладено додаткову угоду № 4 до Договору № 085/М/67-6 від 29.08.2006 року, відповідно до якої відповідачем були збільшені відсотки по кредиту до 14,5 % та відповідно збільшена сума погашення траншів. Вважає, що відповідачем встановлені несправедливі умови договору, оскільки в ньому відсутній пункт про порядок та можливість розірвання договору позичальником, а зазначене лише право розірвання договору банком. Крім того, внаслідок підвищення курсу іноземної валюти, сума її зобов'язань збільшилась майже у двічі. Тому просила суд розірвати договір невідновлювальної кредитної лінії № 085/М/67-6 укладений 29 серпня 2006 року між нею та АКБСР Укрсоцбанк.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 липня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ Укрсоцбанк, який є правонаступником АКБСР Укрсоцбанк, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову у позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд помилково до спірних правовідносин застосував Закон України Про захист прав споживачів, залишив поза увагою, що при укладенні договору сторони досягли згоди щодо усіх його істотних умов, а також залишив поза увагою, що зростання курсу валюти кредиту не є підставою для розірвання кредитного договору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 серпня 2006 року між ОСОБА_3 та АКБСР Укрсоцбанк укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 085/М/67-6, згідно умов якого, відповідач зобов'язався надати позивачу грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання на умовах визначених договором. Пунктом 1.1.1 договору передбачено, що надання кредиту здійснюється окремими частинами зі сплатою 12 % річних, в межах максимального ліміту заборгованості 95000 євро. Погашення траншів кредиту з кінцевим терміном повернення всієї суми заборгованості встановлено до 28 серпня 2016 року. 05 червня 2009 року між сторонами укладено додаткову угоду № 4 до Договору № 085/М/67-6 від 29.08.2006 року, відповідно до якої були збільшені відсотки по кредиту до 14,5 % та відповідно збільшена сума погашення траншів.

Задовольняючи позовні вимоги та розриваючи договір невідновлювальної кредитної лінії № 085/М/67-6 укладений 29 серпня 2006 року між ОСОБА_3 та АКБСР Укрсоцбанк, суд першої інстанції дійшов висновку, що внаслідок зміни істотних обставин, а саме фактичного збільшення офіційного курсу гривні до євро та підвищення відповідачем відсоткової ставки, виконання зобов'язань за договором стає украй невигідним для позивача та порушує його інтереси, що є підставою для його розірвання.

Однак з таким висновком погодитись не можна, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду не відповідає вимогам указаної статті.

Статтями 638-650 ЦК України визначено порядок укладання договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Позивач свїм підписом у кредитному договорі підтвердила свою згоду з усіма умовами договору, як істотними, згідно чинного цивільного законодавства, так і визначеними сторонами договору, наявність підпису ОСОБА_3 на кожній сторінці договору свідчить про те, що вона ознайомилась і погодилась з усіма умовами договору.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1055 ЦК України передбачено укладення кредитного договору у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За змістом ст.ст. 536 та 1054 ЦК України необхідною умовою кредитного договору є розмір процентної ставки, тобто це є істотною умовою, щодо якої сторони повинні дійти згоди в належній формі.

Відповідно до ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 2.7 договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 085/М/67-6 передбачено, що у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, в тому числі внаслідок прийняття компетентними державними органами України рішень, що прямо або опосередковано впливають на стан кредитного ринку України, а також за рішенням Правління або комітету з питань управління активами та пасивами, АКБ УкрСоцбанк, кредитор має право ініціювати зміну розміру процентної ставки за надання кредиту, визначеної цим договором.

Згідно п. 2.7.2 договору, у випадку, якщо позичальник не погоджується із запропонованим кредитором розміром процентної ставки, строк користування кредитом вважається достроково припиненим, та відповідно, позичальник зобов'язаний не пізніше 20-го числа (включно) наступного місяця повернути кредиторові існуючу заборгованість за кредитом, нараховані проценти та можливі штрафні санкції у повному обсязі.

Укладаючи 05 червня 2009 року додаткову угоду № 4 з відповідачем позивач не відмовилась від користування кредитними коштами, а продовжує ними користуватися.

Зміст укладеного правочину не суперечить Цивільному Кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, волевиявлення учасника правочину (позивача) біло вільним і відповідало його внутрішній волі, правочин спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а зміна курсу гривні до євро та виниклі для позивача обєктивні утруднення щодо повернення наданого кредиту не можуть свідчити про суперечливість правочину моральним засадам суспільства та підставою для розірвання договору. Позивач, маючи необхідний обсяг цивільної дієздатності, не могла не усвідомлювати, що курс національної валюти України гривні до євро не є незмінним, так як стабільність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена, а тому могла і повинна була передбачити та врахувати підвищення валютного ризику за цим договором.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 309, 313, 314-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 липня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк про розірвання договору невідновлювальної кредитної лінії № 085/М/67-6 укладеного 29 серпня 2006 року між ОСОБА_3 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Складання повного рішення відкладено до 17 квітня 2012 року

Головуючий :

Судді: