(2/401/4460/12)
РІШЕННЯ

Іменем України

13.12.2012 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Щербини-Почтовик І.В.,

при секретарі Штонді О.О.

за участі представника позивача

за участі представника відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк»

за відсутності відповідача ОСОБА_2 про час і місце розгляду справи повідомленого належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк»про визнання договору поруки припиненим та повернення незаконно вилучених грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк»про визнання договору поруки припиненим та повернення незаконно вилучених грошових коштів. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 28.03.2008 між нею , КБ «Приватбанк»та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, у якому вона є поручителем за позичальника ОСОБА_2 в сумі 291 600.00 гривень. Як зазначила позивач, у вересні 2009 було заблоковано її зарплатний картковий рахунок після зясування обставин їй стало відомо про наявність додаткової угоди укладеної між ОСОБА_2 та КБ «ПриватБанкк» 01.08.2008 на суму 61 254.51 доларів США. Позивач зазначила, що відповідач ОСОБА_2 повернув КБ «ПриватБанк»гривневий кредит з відсотками за іпотечним договором, тому іпотечний кредит є повернутим. У звязку з наведеним позивач просила суд визнати припиненим договір поруки від 28.03.2008, визнати незаконними дії ПАТ КБ «Приватбанк»щодо вилучення із банківської заробітної картки, стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк»на її користь 3 216.85 гривень незаконно стягнутої заробітної плати, судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити, зокрема зазначивши, що договір поруки від 28.03.2008 повинен бути судом визнаний припиненим, оскільки гривневий кредит ОСОБА_2 сплатив, а ПАТ КБ «ПриватБанк»додаткову угоду до договору поруки, щодо доларового кредиту, з його довірительницею не укладав.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк»заперечував проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, надав суду заяву у якій позов визнав та просив його задовольнити, розглянувши справу у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, 28.03.2008 між ЗАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки № DNCOGI, відповідно до п.1. якого, поручитель зобовязався відповідати перед Кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобовязань за договором про іпотечний кредит № DNCOGI від 28.03.2008 та додатковими угодами до нього, як існуючими на момент укладання Договору, так і тими, що виникнуть на його підставі в майбутньому ( а.с.7)

Відповідно до п.1.5 Договору, Поручитель дає згоду на зміну умов Договору про іпотечний кредит без додаткового погодження змін з Поручителем ( а.с.7-8)

28.03.2008 між ЗАТ КБ «ПриватБанк»та ОСОБА_2 було укладено Договір про іпотечний кредит ( а.с.9-12)

Відповідно до Кредитної виписки ОСОБА_2, тіло погашено ( а.с.16)

Відповідно до Додаткової угоди від 01.08.2008 до Договору про іпотечний кредит № DNCOGI від 28.03.2008, Договір про іпотечний кредит № DNCOGI від 28.03.2008 викладено у новій редакції, де п.8.1. Банк зобовязався надати Позичальникові кредитні кошти у розмірі 61 254.51 доларів США ( а.с.67-68)

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Як встановлено ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а в разі порушення зобовязань, згідно ч.1 ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ж до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, а за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, зазначене регулюється нормами ч.1 ст. 1054 ЦК України.

З огляду на наведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд враховує, що Договір поруки № DNCOGI від 28.03.2008, Договір про іпотечний кредит № DNCOGI від 28.03.2008 та Додаткова угода від 01.08.2008 до Договору про іпотечний кредит № DNCOGI від 28.03.2008 - є дійсними і неоспореними, є актами волевиявлення сторін, що підтверджує їх згоду виконувати умови, які вони для себе передбачили, підписавши Договори, з огляду на зазначене - правових підстав для задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк»про визнання договору поруки припиненим та повернення незаконно вилучених грошових коштів не вбачається.

Вирішуючи відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат, з врахуванням відмови позивачеві у задоволенні позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність відмовити позивачеві у стягненні судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк»про визнання договору поруки припиненим та повернення незаконно вилучених грошових коштів відмовити.

Вступну та резолютивну частину рішення проголошено 13.12.2012, у повному обсязі текст рішення буде складено 18.12.2012.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Щербина-Почтовик