Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-423/2012 Головуючий у 1 інстанції: Смолка І.О.
Доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2012 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.,

суддів: Забіяко Ю.Г.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Свинаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції на ухвалу Жовтневого районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2011 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою про визнання дій державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_3 неправомірними та скасування постанови про стягнення з ОСОБА_2 штрафу в розмірі170 гривень.

Ухвалою Жовтневого районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2011 року скаргу задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, Жовтневий ВДВС Запорізького МУЮ подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постанову про стягнення з ОСОБА_2 штрафу в розмірі 170 грн. визнати законною та правомірною.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч.1.ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч.1.ст.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) на виконання Закону України «Про виконавче провадження» визначає Інструкція про проведення виконавчих дій, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за №865/4158.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що на виконанні Жовтневого відділу Державної виконавчої службу Запорізького міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист №2-1693/10 від 24.12.2010 року, виданий на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 06.12.2010 року про зобовязання ОСОБА_2 повернути ОСОБА_4 компютер та комплектуючі до нього, всього на суму 4971 грн. (а.с. 85-86, 35-37).

З матеріалів справи вбачається, що 10.02.2011 року державним виконавцем Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом та боржнику наданий строк до 17.02.2011 року на добровільне виконання рішення (а.с.39-40). На 26.05.2011 року державним виконавцем було призначено проведення виконавчих дій по виконанню рішення суду (а.с.42).

26.05.2011 року державним виконавцем був складений акт про відсутність у ОСОБА_2 майна, яке вказане у виконавчому документі для повернення стягувачу (а.с.43). Боржник ОСОБА_2 26.05.2011 року з приводу відсутності у неї зазначеного майна надала пояснення на імя начальника Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (а.с.44-45).

За змістом п.5.9.6. Інструкції про проведення виконавчих дій, державний виконавець вирішує питання про притягнення боржника до відповідальності, встановленої чинним законодавством, якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про передачу стягувачеві присуджених предметів.

11 липня 2011 року, у звязку з невиконанням ОСОБА_2 без поважних причин рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 06.12.2010 року, державним виконавцем Куліченко О.М. винесено постанову про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За матеріалами справи Жовтневим відділом Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції не надано доказів на підтвердження перешкод ОСОБА_2 у виконанні рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 06.12.2010 року.

Акт державного виконавця від 26.05.2011 року свідчить лише про відсутність у ОСОБА_2 майна, яке вказане у виконавчому документі, а не про перешкоду боржника виконанню рішення про передачу стягувачеві присуджених предметів.

Жовтневим відділом Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції не надано доказів на підтвердження перешкод ОСОБА_2 у виконанні рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя про зобовязання ОСОБА_2 повернути ОСОБА_4 компютер та комплектуючі до нього, всього на суму 4971 грн.

Крім того, статтею 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою, чи за заявою сторін, а також самі сторонни, мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Враховуючи вимоги ст.6,11,36 Закону України «Про виконавче провадження», положення п.5.9.6. Інструкції про проведення виконавчих дій, державний виконавець не виконав покладені на нього обовязки щодо вжиття передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб та передчасно виніс постанову про накладення штрафу на ОСОБА_2

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та для постановлення нового рішення по справі.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2011 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: