Справа № 701/1828/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2012 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого судді - Драб В. І. , при секретарі - Гарані О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до прокуратури Закарпатської області про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до Берегівського районного суду з позовом до Берегівської міжрайонної прокуратури та Державного казначейства України про стягнення 47946,70 грн. матеріальних збитків та 1700 грн.. моральної шкоди.

Позов мотивували тим, що 22.04.2000 року викрадено їх автомобіль марки Мерседес-124 який належав їм, як подружжю, на праві спільної сумісної власності. В процесі оперативно-слідчих заходів знайдено автомобіль марки Даймлер Бенз, на якому встановлені запасні частини викраденого у них автомобіля. Цим автомобілем за дорученням ОСОБА_4 керував ОСОБА_5

Рішенням Берегівського районного суду від 03.04.02 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зобовязано повернути їм запчастини з даного автомобіля, а саме: дах вартістю 893,12 грн., ліву середню стойку вартістю 406,52 грн., задні ліве і праве крила вартістю 1 227,86 грн., декоративні зовнішні накладки вартістю 2 627,62 грн., передні сидіння вартістю 6 009,58 грн., задні сидіння вартістю 4 931,35 грн. Загалом зобовязано повернути запчастини на суму 16 096,05 грн. Автомобіль знаходився на зберіганні в Берегівському РВ УМВС України в Закарпатській області.

Берегівський міжрайонний прокурор приписом від 23.06.03 зобовязав начальника Берегівського РВ повернути спірний автомобіль ОСОБА_5, однак такий припис був ним оскаржений до суду. Автомобіль марки Даймлер Бензбув повернутий представнику ОСОБА_5 Батрину.

В результаті зазначених дій прокурора автомобіль зник, державна виконавча служба не виконала рішення про повернення їм запчастин автомобіля.В результаті протиправних дій прокурора вони позбавлені можливості повернення їм майна присудженого судом, що заподіяло їм душевні страждання, тому просять стягнути в їх користь вартість запчастин у сумі 47 946,70 грн. та 1700 грн. моральної шкоди.

Рішення Берегівського районного суду від 04.06.04, залишено без змін ухвалами апеляційного суду Закарпатської області від 16.09.04 та Вищого адміністративного суду України від 11.11.09, скаргу ОСОБА_3 задоволено. Визнано неправомірним припис прокурора Берегівського району від 23.06.03 про передачу автомашини Даймлер Бенцреєстраційний номер НОМЕР_1.

24.06.11 Берегівський районний суд у задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Берегівської міжрайонної прокуратури та Державного казначейства України про стягнення майнової та моральної шкоди відмовив.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 15.02.12, рішення Берегівського районного суду від 24.06.11 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволено частково. Вирішено стягнути з Берегівської міжрайонної прокуратури на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 1 700 грн. У задоволенні позову щодо відшкодування майнової шкоди, та до Управління Державного казначейства України відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.06.12, рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 24.06.11 та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 15.02.12 в частині вирішення позову ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Берегівської міжрайонної прокуратури про відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині рішення апеляційного суду Закарпатської області від 15.02.2012 залишено без змін.

У своїй ухвалі Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що рішення апеляційного суду в частині вирішення позову ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Державного казначейства України ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування в цій частині відсутні.

Ухвалою Берегівського районного суду від 06.08.12, замінено у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_6 до Берегівської міжрайонної прокуратури, Державного казначейства України про відшкодування майнової та моральної шкоди неналежного відповідача, - Берегівську міжрайонну прокуратуру на лежним відповідачем, - прокуратуру Закарпатської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задоволити.

Прокурор Стойко П.М. в судовому засіданні позовні вимоги позивачів не визнав з обставин викладених у заперечені на позовну заяву, просив суд в позові відмовити.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, в поданій заяві просить суд розглянути справу у її відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, адвоката ОСОБА_7 в його інтересах, прокурора Закарпатської області , перевірив матеріали справи, оцінив докази в їх сукупності, зясувавши повно і всебічно обставини, на які є посилання, оцінивши докази на ствердження цих обставин, які мають значення для правильного вирішення справи по суті суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Берегівського районного суду від 01.09.06 позов ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення збитків повязаних з невиконанням зобовязань, задоволено повністю. Відмову позивачів від виконання рішення Берегівського районного суду від 03.04.02 про повернення запчастин в натурі задоволено та вирішено вважати, що боржники повинні солідарно сплатити вартість запчастин в сумі 16 096 грн., 6 889,10 грн. інфляційних витрат та 3 % річних.

Тобто позивачі в судовому порядку вже захистили своє порушене право з цього приводу, шляхом пред*явлення позову до винних осіб, - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Вказана майнова шкода не знаходиться в причинному звязку із незаконним приписом прокурора, а така завдана в результаті крадіжки їх транспортного засобу, та в подальшому виявлення певної кількості запчастин у автомобілі марки Даймлер Бензвласником якого була ОСОБА_8, а керував ним по дорученню ОСОБА_9, якому в подальшому і був повернутий автомобіль із запчастинами позивачів.

Неможливість виконати рішення про стягнення на користь позивачів вартості запчастин викликана не приписом прокурора, а відсутністю у боржників майна, на яке законом може бути звернуто стягнення. Позивачі не довели звязку між неправомірними діями Берегівського міжрайонного прокурора та завданими їм матеріальними збитками.

Відповідно до положень ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, які регулюють загальні підстави відшкодування шкоди в деліктних правовідносинах, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: 1) шкоду, 2) протиправне діяння особи, котра її завдала, 3) причинний зв'язок між ними, 4) вину заподіювача шкоди.

Ст. 56 Конституції України, ст. 1174 ЦК України закріплено принцип відповідальності держави або місцевого самоврядування за шкоду, завдану фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, яка відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Умовою застосування судом цивільно-правової відповідальності за вказаною правовою нормою, яка поширюється на деліктні правовідносини, є встановлення факту неправомірності рішення, дії чи бездіяльності службової або посадової особи зазначених органів.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.96 Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддярозяснено, що суди мають суворо додержуватись передбаченого ст. 56 Конституції права особи на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Таким чином, шкода заподіяна позивачам не повязана з приписом прокурора.

Рішенням Берегівського районного суду від 03.04.02 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зобовязано повернути позивачам запчастини на загальну суму 16 096,05 грн. В подальшому, судом їх було зобовязано компенсувати вартість цих запчастин в грошовому виразі з врахуванням інфляційних витрат, що загалом склало 22 985,1 грн.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а тому доводи позивачів щодо відшкодування майнової шкоди у вказаному ними розмірі суд вважає необґрунтованими та безпідставними.

Відмовляючи в позові, суд враховує положення до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 № 4 (з наступними змінами) Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкодипри вирішенні таких спорів в обовязковому порядку суди зобовязані зясувати питання про наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Крім того, як зазначено у п. 9 вказаної Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд має визначати з врахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), характеру немайнових втрат позивача (їх тривалості, можливості відновлення та з врахуванням інших обставин). При цьому суд повинен виходити із засад розумності, виваженості, справедливості і з обовязковим наведенням у рішенні мотивів щодо визначення розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи і в судовому засіданні позивачами не доведено з яких міркувань виходили, визначаючи грошовий розмір заподіяної їм моральної шкоди та якими доказами це підтверджується, у чому виражаються та чим підтверджується їх душевні страждання їх ступінь, які прояви вони мають,

Таким чином, позовні вимоги позивачів про стягнення в їх користь з прокуратури Закарпатської області 47946,70 грн. матеріальних збитків та 1700 грн. моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, 23, 167, 174, 176, 1166, 1167, 1174, 1167, 1176, 1172 ЦК України, ст. ст. 440-442 ЦК УРСР, ст.ст. 1,2,4 ЗУ Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і судувід 01. грудня 1994 року суд, -

Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до прокуратури Закарпатської області про стягнення 47946,70 грн. на відшкодування матеріальних збитків та 1700 грн. моральної шкоди,- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційного скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_10