РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 2-933/11

провадження у справі № 2/616/55/12

12 січня 2012 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Коцюби О. М.

при секретарі Лось Н.О.

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП "Новоград-Волинський лісгосп АПК"про витребування заробітнеої плати, -

В С Т А Н О В И В :

02.06.2011 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом у якому просить стягнути з Дочірнього підприємства Новоград-Волинський лісгосп АПК «Житомироблагроліс» заробітну плату у розмірі 7475 грн. 38 коп., середній заробіток за час затримки по час фактичного розрахунку у розмірі 19348 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000 грн.. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.09.2010 року його було звільнено із займаної посади лісника за п. 1 ст. 36 КЗпП України. Однак в день звільнення роботодавець не виплатив йому заборгованість із заробітної плати. На письмові звернення відповідач не відповідає. Тому просить стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати, середній заробіток за час затримки розрахунку та моральну шкоду.

02.08.2011 року та 28.11.2011 року позивач подавав заяви про збільшення позовних вимог. Згідно остаточної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати у розмірі 5076 грн. 06 коп., середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати по час фактичного розрахунку у розмірі 20306 грн., моральну шкоду у розмірі 10000 грн. та грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку у розмірі 692 грн. 25 коп..

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, давши їм оцінку, суд прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що 30.03.2010 року ОСОБА_1 прийнятий на посаду лісником обходу №10 урочища Киянка Новоград-Волинського лісництва, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 (а.с. 3).

17.05.2010 року, 29.07.2010 року, 30.08.2010 року та 06.10.2010 року ОСОБА_1 звертався до ДП «Новоград-Волинський лісгосп АПК» із заявами про виписку в рахунок заробітної плати лісопродукції дров. На підставі заяв ОСОБА_1 було виписано лісопродукцію на суму зазначену у позовній заяві, що підтверджується копіями товарно-транспортних накладних (а.с. 18, 19, 21, 23, 25).

06.09.2010 року ОСОБА_1 було звільнено з посади лісника урочища Киянка Новоград-Волинського лісництва згідно п. 1 ст.36 КЗпП України, за згодою сторін та нараховано і виплачено компенсацію за невикористану відпустку, що підтверджується наказом ДП «Новоград-Волинський лісгосп АПК» № 68-к (а.с. 11). Зазначений наказ виданий на підставі заяви ОСОБА_1 (а.с. 12).

Покази позивача про те, що на підставі вищезазначених товарно-транспортних накладних він не отримував лісопродукції спростовуються проставленими у цих товарно-транспортних накладних особистими підписами позивача у графах «прийняв» та «одержав вантаж». Позивач не заперечував, що дані підписи проставлені ним. Інших доказів на підтвердження того, що він не отримував у рахунок заробітної плати лісопродукцію ОСОБА_1 не надав.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не підтвердили факт, що ОСОБА_1 не отримував лісопродукцію у рахунок заробітної плати.

Ст. 60 ЦПК України зазначає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладеного слід відмовити позивачу у позовних вимогах повністю.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 208, 209, 211-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

02.06.2011 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом у якому просить стягнути з Дочірнього підприємства Новоград-Волинський лісгосп АПК «Житомироблагроліс» заробітну плату у розмірі 7475 грн. 38 коп., середній заробіток за час затримки по час фактичного розрахунку у розмірі 19348 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000 грн.. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.09.2010 року його було звільнено із займаної посади лісника за п. 1 ст. 36 КЗпП України. Однак в день звільнення роботодавець не виплатив йому заборгованість із заробітної плати. На письмові звернення відповідач не відповідає. Тому просить стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати, середній заробіток за час затримки розрахунку та моральну шкоду.

02.08.2011 року та 28.11.2011 року позивач подавав заяви про збільшення позовних вимог. Згідно остаточної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати у розмірі 5076 грн. 06 коп., середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати по час фактичного розрахунку у розмірі 20306 грн., моральну шкоду у розмірі 10000 грн. та грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку у розмірі 692 грн. 25 коп..

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, давши їм оцінку, суд прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що 30.03.2010 року ОСОБА_1 прийнятий на посаду лісником обходу №10 урочища Киянка Новоград-Волинського лісництва, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 (а.с. 3).

17.05.2010 року, 29.07.2010 року, 30.08.2010 року та 06.10.2010 року ОСОБА_1 звертався до ДП «Новоград-Волинський лісгосп АПК» із заявами про виписку в рахунок заробітної плати лісопродукції дров. На підставі заяв ОСОБА_1 було виписано лісопродукцію на суму зазначену у позовній заяві, що підтверджується копіями товарно-транспортних накладних (а.с. 18, 19, 21, 23, 25).

06.09.2010 року ОСОБА_1 було звільнено з посади лісника урочища Киянка Новоград-Волинського лісництва згідно п. 1 ст.36 КЗпП України, за згодою сторін та нараховано і виплачено компенсацію за невикористану відпустку, що підтверджується наказом ДП «Новоград-Волинський лісгосп АПК» № 68-к (а.с. 11). Зазначений наказ виданий на підставі заяви ОСОБА_1 (а.с. 12).

Покази позивача про те, що на підставі вищезазначених товарно-транспортних накладних він не отримував лісопродукції спростовуються проставленими у цих товарно-транспортних накладних особистими підписами позивача у графах «прийняв» та «одержав вантаж». Позивач не заперечував, що дані підписи проставлені ним. Інших доказів на підтвердження того, що він не отримував у рахунок заробітної плати лісопродукцію ОСОБА_1 не надав.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не підтвердили факт, що ОСОБА_1 не отримував лісопродукцію у рахунок заробітної плати.

Ст. 60 ЦПК України зазначає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладеного слід відмовити позивачу у позовних вимогах повністю.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 208, 209, 211-215 ЦПК України, суд, -

Головуючий: О.М. Коцюба