Савранський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2012 року Савранський районний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Трачової О.Д.,

при секретарі Швець Т. С.,

з участю представника служби у справах дітей -Герасимішиної С. В.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Саврань справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5, зацікавлена особа -служба у справах дітей Савранської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав. При цьому вказує на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в них народились діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюб між сторонами було розірвано 7 лютого 2006 року. Після розірвання шлюбу батько дітей проживає окремо, не займається вихованням та утриманням неповнолітніх дітей, не піклується про них, не цікавиться їх життям та здоров'ям, не надає матеріальної допомоги, не відвідує за місцем проживання та навчання. В зв'язку з викладеним, просить позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити в повному обсязі; представник служби у справах дітей Савранської районної адміністрації не заперечувала проти задоволення позову та вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_5

ОСОБА_3 позов не визнав, проте повністю підтвердив факти, викладені позивачем, які стосуються виховання та матеріального забезпечення дітей. При цьому вказав, що він намагався спілкуватися з дітьми, але останні його уникали.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони розірвали шлюб 7 лютого 2006 року ( а. с. 4). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а. с. 5-6).

Рішенням виконкому Концебіської сільської ради Савранського району Одеської області № 05 від 31 січня 2011 року відмовлено ОСОБА_2 в наданні висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 стосовно його неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Зобов'язано ОСОБА_5 більше спілкуватися з дітьми, приймати безпосередню участь у їх вихованні та було надано термін до 1 серпня 2011 року, для надання документів які посвідчують участь у їх вихованні та утриманні ( а. с. 45).

Як пояснив в судовому засіданні голова органу опіки та піклування Концебівської сільської ради ОСОБА_6, будь-яких спроб для налагодження спілкування та матеріального забезпечення дітей ОСОБА_5 не вчинив, що свідчить про самоусунення його від батьківських обов'язків. При цьому вказав, що вихованням та навчанням неповнолітніх займається бабка ОСОБА_7, оскільки матеріальне забезпечення повністю лягло на матір дітей, яка більше часу буває на заробітках.

Допитані в судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що їх батько ОСОБА_5 після розлучення з матір'ю з ними не спілкується, не цікавиться їх життям, жодного разу не відвідував їх в школі, жодного разу не поздоровляв з днем народження, уникає спілкування з ними, в зв'язку з чим просили позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно них.

Статтею 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Підставами для цього серед іншого є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно роз'яснень, які містяться у п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до положень ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Так, в силу ст.150 цього кодексу, батьки зобов'язані виховувати дитину, поважати її, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Крім того, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч.1 ст.180 СК України).

Частиною 1 ст.12 Закону України від 26.04.2001р. №2402-III «Про охорону дитинства»також встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином, враховуючи наведене, судом встановлені безспірні докази, які свідчать про ухилення відповідачем від виконання ним своїх обов'язків щодо виховання неповнолітніх синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 його вина полягає в тому, що він, в порушення вимог ст.ст.150, 180 СК України, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», свідоме нехтує своїми батьківськими обов'язками щодо їх утримання, виховання, навчання та розвитку, не піклується про них, не спілкується з ними, не проявляє щодо дітей щонайменшої батьківської турботи та не надає їм матеріальної допомоги.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своїх неповнолітніх синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо їх утримання, виховання, навчання, піклування про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, підготовку до самостійного життя, а тому, виходячи із інтересів дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, його слід позбавити батьківських прав відносно цих дітей.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 208, 209, 212, 214-215 ЦПК України та на підставі ст.ст. 141, 150, 164, 180 СК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5, зацікавлена особа -служба у справах дітей Савранської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав -задовольнити.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця АДРЕСА_1 позбавити батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Савранський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя (підпис)

Копія вірна: суддя О.Д. Трачова