Справа № Провадження №22-ц-511/12 22-ц/1090/3122/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія44Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

Іменем України

10 лютого 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Сержанюка А.С.,

суддів - Верланова С.М., Білоконь О.В.,

при секретарі - Хворостяній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою виконуючого обовязки прокурора Макарівського району Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держкомзему в Київській області на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2008 року по справі за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Макарівський райвідділ земельних ресурсів Київської області, Макарівський районний відділ Київської регіональної філії ДП центру ДЗК про видачу виконавчого документа,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2008 року ОСОБА_3 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з заявою про видачу їй виконавчого документу на підставі рішення постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації «Принцип»від 16 квітня 2008 року про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 3,4993 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Борівської сільської ради Макарівського району Київської області. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідно до ст.55 Закону України «Про третейські суди»рішення третейського суду виконуються стороною добровільно в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Виконання рішення третейського суду, якщо воно потребує вчинення дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх службовими особами, здійснюється за умови видачі компетентним судом виконавчого документу. Оскільки вказаним рішенням постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації «Принцип»від 16 квітня 2008 року було зобовязано органи державної влади вчинити дії по реєстрації та оформленню права власності позивача ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 3,4993 га і справа вказаним судом розглядалася у місті Фастові, остання і звернулася з завою до Фастівського міськрайонного суду та просила видати їй виконавчий документ, яким зобовязати Макарівський районний відділ земельних ресурсів Київської області видати їй та підписати Державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку, а також видати виконавчий документ, яким зобовязати Макарівський районний відділ Київської регіональної філії ДП центру ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах зареєструвати вказану земельну ділянку за нею.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2008 року заяву ОСОБА_3 задоволено. Видано виконавчий документ, яким зобовязано Макарівський районний відділ земельних ресурсів Київської області видати ОСОБА_3 та підписати Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,4993 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :07:007:0010, що розташована на території Борівської сільської ради Макарівського району Київської області. Видано виконавчий документ, яким зобовязано Макарівський районний відділ Київської регіональної філії ДП центру ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах зареєструвати земельну ділянку площею 3,4993 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :07:007:0010, що розташована на території Борівської сільської ради Макарівського району Київської області за ОСОБА_3

В апеляційній скарзі виконуючий обовязки прокурора Макарівського району просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про видачу виконавчого документу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації «Принцип»від 16 квітня 2008 року затверджено мирову угоду між сторонами по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики на умовах передачі ОСОБА_4 в рахунок погашення існуючої у нього перед ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 25 000 грн. належної йому на праві приватної власності земельної ділянки площею 3,4993 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах Борівської сільської ради Макарівського району Київської області. Припинено право власності ОСОБА_4 на зазначену земельну ділянку та визнано за ОСОБА_3 право власності на неї. Також зобовязано Макарівський районний відділ земельних ресурсів Київської області видати ОСОБА_3 та підписати Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,4993 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Борівської сільської ради Макарівського району Київської області та зобовязано Макарівський районний відділ Київської регіональної філії ДП центру ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах зареєструвати вказану земельну ділянку площею за ОСОБА_3

З метою отримання виконавчого листа на підставі вищевказаного рішення третейського суду ОСОБА_3 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області, посилаючись на ст. 56 Закону України «Про третейські суди».

Задовольняючи заяву про видачу виконавчого документу, суд першої інстанції виходив із того, що вказана заява відповідає нормам чинного законодавства.

Проте за такими висновками суду першої інстанції не можна погодитись з наступних підстав.

Так, постановляючи ухвалу про задоволення заяви про видачу виконавчого документу, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що рішенням третейського суду по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики фактично звернуто стягнення на земельну ділянку та визнано на неї право власності, що є виходом за межі позовних вимог позивача.

Крім того, відповідно до п.6 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди»третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, державна установа чи організація, казенне підприємство.

Таким чином третейські суди не можуть вирішувати питання щодо прав та обов'язків органів державної влади, органів місцевого самоврядування, державних установ чи організацій, казенних підприємств, а відповідно і підприємств, які здійснюють владні управлінські функції на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже третейський суд, зобов'язуючи Макарівський районний відділ земельних ресурсів та Макарівський районний відділ Київської регіональної філії ДП центру ДЗК вчинити певні дії щодо реєстрації права власності на земельну ділянку, вийшов за межі своєї компетенції та порушив вимоги п.6 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди».

Також суд першої інстанції залишив поза увагою, що третейські суди не можуть розглядати справи, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України. Таким чином, якщо згідно з положеннями чинного законодавства певне питання вирішується «судом», «у судовому порядку», «на підставі рішення суду» тощо, слід вважати, що йдеться про державні суди. Отже, відповідні питання не підлягають розгляду у третейських судах. Так, виключно державними судами розглядаються справи щодо землі (відповідно до положень Земельного кодексу України), зокрема ч.2 ст.158 ЗК України, за якою виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Керуючись цим, при розгляді справ про видачу виконавчого документа на рішення третейського суду щодо таких питань, суди мають відмовляти у видачі виконавчого документа на рішення третейського суду на підставі п.2 ч.6 ст.56 Закону «Про третейські суди».

На вищевикладені обставини суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для видачі ОСОБА_3 виконавчого документу.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.56 Закону України «Про третейські суди»компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документу, якщо справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду.

З таких обставин, у звязку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні питання про видачу виконавчого документу на підставі рішення третейського суду, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України, з постановленням ухвали про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу виконуючого обовязки прокурора Макарівського району Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держкомзему в Київській області - задовольнити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2008 року про задоволення заяви про видачу виконавчого документу скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_3, заінтересовані особи: Макарівський райвідділ земельних ресурсів Київської області, Макарівський районний відділ Київської регіональної філії ДП центру ДЗК про видачу виконавчого документа - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді