Справа № 1527/1742/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2012 р.

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Виноградової Н.В.,

при секретарі судового засідання Шушулкова М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на відокремлене домоволодіння,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він та відповідачі були власниками домоволодіння № 4/15 по вул. Ломоносова / Училищна в м.Одесі. Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 29.04.2010р. по справі № 2-1483/10 їх право спільної власності було припинено. На його імя в самостійне домоволодіння відокремлено житловий будинок літ. «А»плану, літню кухню, літ. «Г»плану, гараж літ. «В»плану, вбиральню літ. «Н»плану, навіс літ. «О»плану, підвал літ. «З»плану, мощіння та огорожу, розташовані на земельній ділянці площею 0,0207 га, що складає Ѕ частину всього домоволодіння. Рішення набрало законної сили. В Адресному реєстрі міста Одеси за його домоволодінням зареєстровано адресу: м.Одеси, вул. Училищна, № 15.

Однак, в тексті рішення суду відсутні вказівки про визнання його права власності на вказане домоволодіння як на відокремлений цілостний майновий комплекс, тому він не може розпоряджатися своєю власністю одноособово.

Позивач надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не зявились, надали до суду заяви про визнання позову в повному обсязі з проханням розглядати справу у їх відсутність.

Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою 27.03.1978 є власником Ѕ частини цілого домоволодіння під № 15/4 по вул. Училищній / вул. Ломоносова в м.Одесі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками по ј частин вказаного домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.1978р. посвідченого Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою й свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 12.06.2001р., виданого Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 29.07.2010р. по справі № 2-1483/10, яке вступило в законну силу, ОСОБА_1 виділено в натурі Ѕ частину домоволодіння за адресою м.Одеса, вул. Ломоносова / вул. Училищна, 4/15, припинено право спільної власності на домоволодіння між ОСОБА_1 й ОСОБА_2, ОСОБА_3: відокремлено в самостійне домоволодіння ОСОБА_1 житловий будинок літ. «А», літню кухню, літ. «Г», гараж літ. «В», вбиральню літ. «Н», навіс літ. «О», мощіння та огорожа, розташовані на земельній ділянці площею 0,0207 га, обмеженою лініями згідно висновку КП «Одеський міський землевпорядний центр»від 24.03.2010р. від розділової точки В до точки Б вздовж вул. Училищна по камяній огорожі довжиною 11.43 м., від точки Б до точки повороту Д вздовж межі земельної ділянки № 4 по вул. Ломоносова 19.01 м., від точки Д до точки повороту Г по стіні камяних будівель вздовж межі земельної ділянки № 12 по вул. Левадна 10.62 м., від точки Г до точки перетину В по осі стіни камяних будівель № 10 по вул. Левадна 18.73 м.

Відповідно до п.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи чи особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.ст. 364, 377 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо житловий будинок, споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

При переході права власності на будівлю і споруду разом з цими обєктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення.

Змісту вказаних статей Земельного Кодексу в редакції від 18.12.1990 року також відповідають норми статей 12, 90, 91 Земельного Кодексу Української РСР в редакції від 08.07.1970 року й ст.120 Земельного Кодексу України в редакції від 25.10.2001 року, що набрав чинності з 01.01.2004 року.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 64, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на відокремлене домоволодіння задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на самостійне домоволодіння № 15 по вул. Училищна в м.Одесі у складі: житлового будинку літ. «А»плану у складі коридору літ.1-1 плану, 3-х жилих кімнат, літ.1-2, 1-3, 1-4 плану, кухні 1-5 плану, кладової літ.1-6 плану, санвузлу літ.1-7 плану, підвалу з шийкою літ «З»плану та надвірних споруд: літня кухня літ. «Г»плану, гараж, літ. «В»плану, вбиральня, літ. «Н»плану, навіс літ. «О»плану, мощіння та огорожа.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Суворовського районного суду м. Одеси протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: