Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"30" жовтня 2012 р.Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарях Філімонова Ю.О., Стратій О.Т., Галушко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і встановити їх у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача 50 % понесених нею додаткових витрат на творчий розвиток здібностей дитини і витрат, пов»язаних із здоров»ям доньки, у розмірі 4102 грн., а також стягнути 50 % додаткових витрат, які необхідно здійснити для санаторного лікування дитини в червні-липні місяці 2012 року у розмірі 2067 грн. 33 коп.

Вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 23.06.1993 р. по 22.03.2007 р., від якого мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13.04.2007 р. стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 06.03.2007 р. до досягнення дитиною повноліття.

Вона працює касиром СПД ОСОБА_4, де щомісячно отримує заробітну плату у розмірі 1104 грн. 72 коп., інших доходів не має.

Відповідач тривалий час працює водієм в таксі, є приватним підприємцем, має приватний автомобіль неофіційно здає в найм належну йому на праві власності двокімнатну квартиру, інших дітей не має.

На сьогоднішній день ОСОБА_2 сплачує аліменти вкрай нерегулярно. Крім того, допомога на утримання дитини, яку надає відповідач, є менша за мінімальний розмір, встановлений ч. 3 ст. 184 СК України для дітей відповідного віку.

В останній час в доньки погіршився стан здоров»я; відповідно до медичного висновку від 06.03.2012 р. ОСОБА_3 хвора на пролапс літерального серцевого клапану 1 ступеня, аномалію хордальні-клапанного апарату, дискінезію жовчовивідних шляхів, реактивний гепатохолецистит, пієлоептазію зліва, сечосольовий діатез, міопію слабкого ступеня обох очей. У зв»язку з цим дитині рекомендовано нагляд педіатра, кардіолога, обстеження в умовах поліклініки, санітарно-курортне лікування в м. Моршині, м. Трускавці, дієта № 5 та спеціальна група на заняттях фізичною культурою. Лікарі вважають, що зазначені проблеми здоров»я є результатом перехідного віку дитини, які при чіткому дотриманні лікування та дозованій лікувальній фізкультурі мають через деякий час пройти безслідно.

Для виконання рекомендацій лікарів щодо занять доньки фізкультурою вона оплатила клубну річну карту в ТОВ «Спортленд груп»у розмірі 2000 грн. Також планує направити дитину на санаторне лікування в м. Моршин де середня вартість лікування в санаторіях коштує близько 280 грн. на добу, тому на за два тижні лікування необхідно сплатити орієнтовно 3920 грн., при цьому проїзд з м. Києва до м. Львів залізницею коштує 107,33 грн., отже разом з вартість поїздки, включаючи оплату проїзду в обидва напрямки, складатиме 4134 грн. 55 коп.

Крім того, донька навчається в спеціалізованій школі № 98 м. Києва з поглибленим вивченням іноземних мов, тому для написання та оформлення рефератних робіт, перекладів текстів з мережі Інтернет, для вивчення персонального комп»ютера та програмного забезпечення на неодноразові прохання доньки змушена була для розвитку здібностей дитини придбати ноутбук марки Lenovo вартістю 6204 грн. У зв»язку з цим половину вартості понесених додаткових втрат на дитину просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник позивачки підтримала подану заяву та викладені у ній обставини.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти збільшення розміру аліментів з 300 грн. до 560 грн. та стягнення з відповідача оплати на санаторне-курортне лікування дитини у разі підтвердження понесених фактичних витрат, в решті вимог просив відмовити, пояснив, що відповідач працює охоронцем в ТОВ «Охоронна агенція «Безпека», його заробітна плата складає у розмірі 1150 грн., інших доходів не має, твердження позивачки про здачу в оренду квартири є безпідставними; за заявленими вимогами відвідування спортивного клубу є додатковим тренуванням, проте з рекомендацій лікаря додаткові заняття спортом при встановленому дитині діагнозі протипоказані, також придбання ноутбука не стосується додаткових занять дитини іноземною мовою, а розмір оплати витрат на санаторно-курортне лікування встановлений на припущеннях та суду належними доказами не доведений.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13.04.2007 р., постановленим у справі № 2-2359/07, з відповідача користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 06.03.2007 р. до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6, 6 зв.).

Представник позивачки пояснила, що виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів знаходиться на виконанні у відділі виконавчої служби, відповідно якого ОСОБА_2 востаннє сплатив аліменти у розмірі 300 грн. за вересень 2012 року.

Відповідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а, згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно п. п. 17, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»від 15.05.2006 N 3, відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд

може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до

максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Представник відповідача суду пояснив, що відповідач працевлаштований, працює охоронцем в ТОВ «Охоронна агенція «Безпека», його щомісячна заробітна плата становить у розмірі 1150 грн., при цьому представник відповідача не заперечував проти задоволення позову в частині збільшення розміру аліментів та визнав суму аліментів у розмірі 560 грн.

Беручи до уваги думку представника відповідача, а також те, що дитина, на яку стягуються аліменти, проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, враховуючи, що відповідач працездатний, працевлаштований, на його утриманні будь-які інші неповнолітні та непрацездатні особи не перебувають, суд вважає, що наведені обставини є підставою для часткового задоволення позову про збільшення розміру аліментів, а саме на користь позивачки з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі по 560 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини до досягнення дитиною повноліття.

Позивачкою суду не доведено, що відповідач взмозі сплачувати аліменти у заявленому розмірі по 700 грн. щомісячно.

Позивачка також просить стягнути з відповідача понесені нею додаткові витрати на дитину, а саме 1/2 частину вартості клубної карти «Сlassiс»в сумі 2000 грн. по оплаті спортивних послуг та 1/2 вартості придбаного ноутбука за ціною 6204 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Згідно ч. 2 ст. 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Як вбачається із медичного висновку ЛКК № 15, виданого Центральною дитячою поліклінікою Шевченківського районну м. Києва від 06.03.2012 р., дитині ОСОБА_2 ОСОБА_5 рекомендована саме підготовча фізкультура (а.с. 17).

Позивачкою 08.09.2011 р. укладено договір про надання спортивних послуг з ТОВ «Спортленд груп»та оплачено вартість клубної карти «Сlassiс»в сумі 2000 грн. (а.с. 12-14).

Однак, на підтвердження вимог в цій частині позивачкою не надано доказів про дозвіл лікарів на відвідування дитиною сторін по справі зазначеного товариства та можливість отримання там спортивних послуг, до того ж пунктом 4.2 вищевказаного договору обумовлено, що підписуючи договір, клієнт заявляє, що не має медичних протипоказань для отримання спортивних послуг в Клубі і несе повну відповідальність за стан свого здоров»я. Крім того, позивачкою також не надано доказів щодо відвідувань її донькою спортивного клубу протягом всього періоду дії договору, вартість послуг яких була сплачена за один рік.

Дитина ОСОБА_3 навчається в спеціалізованій шкоді № 98 з поглибленим вивченням англійської мови (довідка а.с. 16). У зв»язку з цим позивачкою було придбано ноутбук для можливості поглиблення донькою знань з іноземної мови, написання і оформлення дитиною в друкованому вигляді рефератних робіт та перекладів текстів в мережі Інтернет, при цьому вартість купленого ноутбука марки Lenovo становить 6204 грн. (а.с. 18).

Отже, судом встановлено наявність особливих обставин, які зобов»язують сторони нести додаткові витрати на дитину, пов»язані з розвитком її здібностей.

Визначаючи розмір участі відповідача у додаткових витратах на дитину суд враховує те, що законом покладено обов»язок утримувати дитину як батька, так і матері. Разом з тим, враховуючи розмір отримуваних відповідачем доходів суд вважає, що вимоги що вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрат на дитину в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача необхідно стягнути кошти в сумі 2000 грн. у відшкодування оплати вартості ноутбука, необхідного для навчання дитини.

Як вбачається із вищевказаного медичного висновку ЛКК № 15 від 06.03.2012 р., яким рекомендовано ОСОБА_3 санаторно-курортне лікування не раніше, ніж через шість місяців після останнього загострення, в м. Моршин та в м. Трускавець, даний висновок дійсний до 06.03.2013 р. (а.с. 17).

Відповідно заявлених вимог позивачка просить стягнути з відповідача витрати на санаторно-курортне лікування доньки в червні-липні місяці 2012 р. Представник позивачки в судовому засіданні пояснила, що дитина сторін по справі влітку 2012 р. їздила з бабусею на море, при цьому доказів понесення судових витрат на оздоровлення дитини суду надано не було.

За викладених обставин вимоги в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на санаторне лікування задоволенню не підлягають, так як не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

З відповідача, згідно ст. 88 ЦПК України, також необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 180-182, 184, 185, 191, 192 СК України, п. п. 17, 18, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»від 15.05.2006 N 3, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 62, 64, 79, 88, 208, 212, 213, 214, 215, 218, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів встановлений рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 квітня 2007 року у цивільній справі № 2-2359/07 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з 300 грн. на 560 (п»ятсот шістдесят) грн., які стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що народився в с.м.т. Калинівка, Васильківського району Київської області, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, щомісячно, починаючи з 21 травня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину у розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

В решті заявлених вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 214 (двісті чотирнадцять) грн. 60 коп. на користь держави.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя