Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 ц 1414 / 12 Головуючий у 1 інстанції: Холод Р.С.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Спас О.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

У позовній заяві зазначала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 27.06.1984 року. 30.01.1997 року шлюб було розірвано. Від шлюбу вони мають дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.09.1997 року з відповідача були стягнуті аліменти на її користь на утримання доньки щомісячно по 1/4 частині заробітку до її повноліття. 12.11.2010 року дочка досягла повнолітнього віку і виплата аліментів припинилася. ОСОБА_4 є студенткою третього курсу Приватного вищого навчального закладу «Запорізький комерційний коледж», денна форма навчання.

Посилаючись на вказані обставини, просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до 01.07.2011року.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2011 року позов задоволено у повному обсязі, але скасовано на підставі заяви відповідача.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2011 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь повнолітньої ОСОБА_4 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн. щомісячно за весь час навчання доньки, до досягнення нею 23 років, починаючи з 17.12.2010 року. Стягнуто з ОСОБА_2 держмито на користь держави 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дитина проживає з матірю .

Суд встановив фактичну сторону справи з додержанням норм процесуального права, дав правильну юридичну оцінку і правові висновки про підстави виникнення обовязку ОСОБА_4 утримувати повнолітню дочку та розмір аліментів відповідають вимогам ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України.

Всі обставини, на які посилається ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, були предметом перевірки суду і їм дана оцінка за правилами ст.212 ЦПК Уукраїни .

При обговоренні питання щодо розміру аліментів суд врахував всі обставини, які відповідно до ст. 182 СК України могли вплинути на визначення розміру аліментів, зокрема, було враховано розмір доходу відповідача отримання ним пенсії, стан його здоровя та матеріальне становище.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_3 просила суд стягнути аліменти на утримання дочки з дня предявлення позову до 01 липня 2011 року (а.с 1). До того ж, згідно довідки № 268 від 16.12.2010 року Приватного вищого навчального закладу «Запорізькій комерційний коледж», ОСОБА_4 навчалася з 01.09.2008 року по 01.07.2011 року на денній формі навчання (а.с.6).

Між тим, суд першої інстанції в порушення вимог ст..11 ЦПК України вийшов за межі позовних вимог, а саме стягуючи з ОСОБА_2 аліменти на користь повнолітньої ОСОБА_4 стягнув їх за весь час навчання доньки до досягнення нею 23 років.

З огляду на зазначене, рішення суду в частині стягнення аліментів за період з 17.12.2011 року до досягнення 23 років підлягає зміні і стягнення аліментів в межах позовних вимог за період з 17.12.2011 року по 01.07.2011 року. В решті частині судом повно і всебічно зясовані обставини справи, що мають для неї значення, висновки суду відповідають набутим доказам і встановленим обставинам, характер правовідносин між сторонами судом визначений правильно, норми матеріального і процесуального права застосовані вірно, постановлено законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2011 року в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітньої ОСОБА_4 за період з 17.12.2011 року до досягнення 23 років змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітньої ОСОБА_4 аліменти в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 17.12.2010 року до 01.07.2011 року.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючи:

Судді: