Справа № 2524/1001/2012
Номер провадження 2/2524/249/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2012 р. м. Щорс

Щорський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Лихошерста В.В.

при секретарі Мирошниченко А.М.

з участю сторін: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Щорсі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та територіальної громади в особі Щорської міської ради Чернігівської області (залучені відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4), та за зустрічними позовами відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до відповідачів - ОСОБА_1 та територіальної громади в особі Щорської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно 1/2 частину домоволодіння померлого батька.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 16 лютого 2003 року помер її батько ОСОБА_5. Після його смерті залишилося спадкове майно - 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в м. Щорс Щорського району Чернігівської області, вул. Архітектурна, 14. Будинок є спільною сумісною власністю її батьків.

Померлий заповіту не залишив. Спадкоємців, які б мали обов'язкову долю у спадковому майні померлого, немає (батьки розлучилися в 2001 році). Брат помер в 2012 році. Інших спадкоємців за законом та заповітом немає. Міська рада не претендує на спадкове майно. Вона не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове домоволодіння в зв'язку з тим, що домоволодіння належним чином не було зареєстроване за померлим.

Судом залучено до участі в справі в якості інших відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Кожен із відповідачів, крім Щорської міської ради, звернулися в суд із зустрічними позовами, в яких просять визнати за ними право власності на частину домоволодіння померлого ОСОБА_5, яку мав би успадкувати його син ОСОБА_6, який помер 30 березня 2012 року. При цьому вони претендують: ОСОБА_1 - на 1/6 частину, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - на 1/3 частини кожен.

В обгрунтування своїх вимог посилаються на те, що вони - спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_6 (ОСОБА_1 вказує, що вона - мати померлого, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - діти померлого). Померлий ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5, але помер, не отримавши свідоцтва про право власності на спадкове майно.

В судове засідання сторони підтримали позовні вимоги та не визнали позовних вимог інших позивачів.

Представник Щорської міської ради в судове засідання не з'явився. В адресованій суду заяві він не заперечує проти задоволення позовних вимог. Просить розглянути справу без його участі.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

16 лютого 2003 року помер ОСОБА_5 - батько позивачки ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (сина ОСОБА_1 та батька ОСОБА_3 та ОСОБА_4І.). Після його смерті залишилося спадкове майно - 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в м. Щорс Щорського району Чернігівської області, вул. Архітектурна, 14. Будинок є спільною сумісною власністю померлого ОСОБА_5 та позивачки ОСОБА_1 Рішенням Щорського районного суду, яке набрало законної сили, за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину спірного домоволодіння як на спільне сумісне майно подружжя.

Таким чином, сторони мають право претендувати в порядку спадкування лише на 1/2 частину спірного домоволодіння, яка належала померлому ОСОБА_5

На момент смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в шлюбі не перебували.

1/2 частина домоволодіння померлого ОСОБА_5 мала б успадковуватися дітьми померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_6. Однак, ОСОБА_6, прийнявши спадщину після смерті батька, помер. Тому, його долю мають право успадкувати його діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_3, та його мати ОСОБА_1, як спадкоємці першої черги за законом. Вони своєчасно звернулися в нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини.

ОСОБА_2 пропустила строк для прийняття спадщини після смерті свого батька в зв"язку з юридичною необізнаністю.

Померлі заповіту не залишили. Спадкоємців, які б мали обов'язкову долю у спадковому майні померлих, немає. Міська рада не претендує на спадкове майно. Сторони не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину на свої частки у спадковому домоволодінні в зв'язку з тим, що домоволодіння належним чином не було зареєстроване за померлими.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно технічної документації, складеної КП Чернігівське МБТІ спірний житловий будинок з прибудовою був збудований в 1990 році. Погріб, надбудова, сарай , убиральня та ганок збудовані в 1993-1994 роках. На вказаний будинок та надвірні будівлі мається технічна документація, проте право власності на них не зареєстроване.

До складу спадщини входять усі права й обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Це й права на нерухоме майно за умови належного оформлення та реєстрації.

В даний час чинне законодавство вимагає обов'язкової реєстрації прав власності на нерухоме майно.

В момент виникнення у померлого ОСОБА_5 права на домоволодіння діяло законодавство, яке не передбачало обов'язкової реєстрації права власності (ч.4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Обов'язок власників забезпечувати державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об'єкти нерухомості введено лише 29.06.1998 року. Саме цього дня набрала чинності Інструкція про порядок державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998 року № 121.

Таким чином, права, набуті (шляхом створення або придбання нерухомості) у власність до 29.06.1998 року з дотриманням установленого порядку набуття, однак без державної реєстрації, слід вважати такими, що виникли та набуті в установленому законом порядку.

Спадкове домоволодіння не є самочинним будівництвом, оскільки мається технічна документація на нього. Будинок був збудований до 29.06.1998 року. Земельна ділянка, на якій розміщений будинок, також числиться за померлим ОСОБА_5. Вона була надана йому для будівництва та обслуговування спірного будинку.

Згідно ДБН А3. І-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених обєктів будівництва, які діяли на час відкриття спадщини, по обєктах, що збудовані до 5.08.1992 р., тобто до прийняття Урядом України документа, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об"єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності необхідний висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації. Здача в експлуатацію вказаних об"єктів не вимагалася, як і не вимагається Постановою КМУ від 9 вересня 2009 року "Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт".

За життя ОСОБА_7 не зареєстрував належне йому право власності на домоволодіння, збудоване за відсутності належних документів, що дозволяли здійснити забудову, в зв"язку з чим позивачі не мають можливості скористатися належним їм правом на отримання спадщини.

В Україні юрисдикційну функцію щодо оформлення спадкових прав виконує нотаріат. Однак, судом встановлено, що суб'єктивне право позивачів на успадкування домоволодіння померлого перебуває у невизнаному стані, оскільки право власності на це домоволодіння не було належним чином зареєстроване за померлим, що не дозволяє позивачам оформити спадкові права на нього.

Оскільки нотаріат здійснює правоохоронну функцію, а суд в даному випадку - правозахисну, суд має задовольнити позовні вимоги щодо визнання за позивачами права власності на спадкове домоволодіння.

Всі позивачі, крім ОСОБА_2 не пропустили строку для прийняття спадщини. Вона ж, в звязку з юридичною необізнаністю і тією обставиною, що був живий її брат, який претендував на спірне домоволодіння, пропустила строк для прийняття спадщини. За приходько Т.П. судом визнано право власності на Ѕ частину домоволодіння. Тому, ОСОБА_2 у порядку спадкування належить ј частина домоволодіння. Ще ј домоволодіння в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_6 належить ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по Ѕ частині кожному.

За таких обставин, позов слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 328 ч. 1, 1216 - 1218, 1222 - 1223, 1226, 1258 - 1259, 1261, 1266, 1267 - 1270, 1272, 1276, 1278 ЦК України, ст.ст. 3-6, 10-11, 15, 31, 213-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позови задовольнити частково.

Визначити додатковий строк для прийняття спадщини та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку А-1, житловою площею 75,30 м. кв., загальною площею 98,90 м. кв., з надвірними будівлями: погріб В-1, сарай Б-1, надбудова б-1, убиральня № Г-1, розташованих в м. Щорсі Чернігівської області, вул. Архітектурна, 14, що належала її батьку ОСОБА_8, померлому 16 лютого 2003 року.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за кожним право власності на 1/12 частину житлового будинку А-1, житловою площею 75,30 м. кв., загальною площею 98,90 м. кв., з надвірними будівлями: погріб В-1, сарай Б-1, надбудова б-1, убиральня № Г-1, розташованих в м. Щорсі Чернігівської області, вул. Архітектурна, 14, що належали ОСОБА_8, померлому 16 лютого 2003 року, в порядку спадкової трансмісії як на частину спадщини ОСОБА_6, померлого 30 березня 2012 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Чернігівської області через суд, який постановив рішення.

Суддя: В.В.Лихошерст