Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 ц 4287/ 12 Головуючий у 1 інстанції Піх Ю.Р.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.А.

Суддів: Подліянової Г.С.

ОСОБА_2

При секретарі: Хомяк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа відділ громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Комунарського Районного відділу Запорізького міського управління УМВС України в Запорізькій області про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2011 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись з позовом до ОСОБА_3, третя особа відділ громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Комунарського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення.

В позові зазначили, що їм на праві власності належить частина житлового будинку №35-«а,б,в» по вул. Музичній в м. Запоріжжі, на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського округу ОСОБА_6, 17.11.2009 року, реєстровий №4643 та свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7, 18.11.1998року, реєстровий №3-2585. Належать відповідно 9/100 та 3/50 часток домоволодіння з відповідними господарчими будівлями і спорудами, що розташоване на земельній ділянці площею 4352 кв.м. .

Право власності на вказану квартиру зареєстровано орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 19.11.1998року та 12.01.2010 року, реєстраційний номер запису №37734 в книзі №266.

Просять суд усунути перешкоди у користуванні власністю, шляхом виселення ОСОБА_3 та зняти його з реєстрацією за вказаною адресою. В правове обґрунтування посилаються на ст. 391 ЦК України.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2012 року позов задоволено частково.

Усунуто перешкоди у здійсненні права власності на квартири АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення в частині задоволення позову ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить його скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Районний суд, задовольняючи позов на підставі ст. ст. 386, 391 ЦК України, виходив із того, що власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Оскільки ОСОБА_3. перешкоджає ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у реалізації їхнього права власності на квартиру, він повинен бути виселений.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Судом установлено, що позивачам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 належить на праві спільної часткової власності відповідно 9/100 та 3/50 часток домоволодіння з відповідними господарчими будівлями і спорудами, що розташоване на земельній ділянці площею 4352 кв.м. за адресою : м. Запоріжжя, вул. Музична , домоволодіння № 35 а, б, в (а.с.9 10).

Позивачці ОСОБА_4. належить 9/100 часток зазначеного домоволодіння на підставі договору дарування від 17.11.2009 року, відповідно якого ОСОБА_3, діючи від імені ОСОБА_8Г подарував ОСОБА_4 9/100 часток зазначеного домоволодіння, а ОСОБА_5 3/100 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.11.1998 року після смерті свого батька ОСОБА_3, померлого 07.09.1995 року ( а.с. 5-7).

Як вбачається з копії домової книги ОСОБА_3 зареєстрований в спірному будинку з 1995 року та проживав там разом зі своєю матірю ОСОБА_8, дочкою ОСОБА_4, братом ОСОБА_3 (а.с. 13-14). Отже, позивачка ОСОБА_4 є його дочкою, а позивач ОСОБА_5 племінником..

Відповідно до довідки № 3 від 02.03.2012 року виданою квартальним комітетом № 23 на ім.я ОСОБА_4 вбачається, що за адресою АДРЕСА_2 проживають позивач ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_3, які входять до складу сімї позивачки ОСОБА_4 (а.с. 40).

Отже, відповідач ОСОБА_3 вселився до спірного житлового будинку в установленому законом порядку і набув прав і обов'язків, передбачених статтею 156 ЖК України.

Після отримання позивачами права власності на спірну квартиру сторони продовжували проживати в цій квартирі однією сімєю, будь-яких угод щодо проживання в спірній квартирі ОСОБА_3 сторони не укладали.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, зокрема, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст. 162 цього Кодексу.

Статтею 157 ЖК України встановлено, що членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 цього Кодексу, а саме, якщо вони систематично руйнують чи псують жиле приміщення, використовують його не за призначенням, систематично порушують правила співжиття, роблять неможливим проживання інших осіб, заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними.

Суд, задовольняючи позовні вимоги, не звернув уваги на вказані норми Житлового кодексу України й не зазначив у рішенні, чим саме відповідач перешкоджає позивачам у користуванні квартирою та з яких передбачених Житловим кодексом України підстав він підлягає виселенню.

Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що домоволодіння № 35а,б,в по вул. Музичній в м. Запоріжжі належить на праві спільної часткової власності 19 особам, в тому й числі 13/25 часток належить ОСОБА_9 (а.с. 9-10). Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється за їхньою згодою. Проте ОСОБА_9 не була залучена до участі у справі та згоди щодо виселення відповідача ОСОБА_3 не надавала.

Оскільки допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, постановлене у справі судове рішення в частині задоволення позову про усунення перешкод у здійсненні права власності на спірну квартиру, шляхом виселення ОСОБА_3 з квартири підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16 січня 2012 року в частині задоволення позову ОСОБА_4, ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою № 3 в будинку № 35 по вул. Музичній в м. Запоріжжі шляхом виселення ОСОБА_3 з зазначеної квартири скасувати. В цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте воно може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Суді: