Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2012 Справа №2-9404/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Сливка Л. М..

за участі секретаря Присяжнюка В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_6 про визнання особами,що втратили право на користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_6. Л. І.,ОСОБА_3 ,ОСОБА_4 в грудні 2011 року пред"явили до суду позов до ОСОБА_5, яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, про втрату ними права на користування жилим приміщенням - квартирою № 3 по вулиці В. Симоненка, 20 у місті Тернополі ,покликаючись на те, що відповідачка є колишньою дружиною ОСОБА_2 Спірна квартира належить їм ( позивачам) на праві спільної сумісної власності . З середини 2002 року, ще до розірвання шлюбу із позивачем ОСОБА_2 у липні 2006 року, відповідачка разом із дочкою ОСОБА_6, забравши всі свої особисті речі та інше майно, добровільно, залишили спірну квартиру. Із цього часу, із середини 2002 року відповідачі ОСОБА_5 та неповнолітня ОСОБА_6 у спірній квартирі не проживають, хоч ніхто не чинить їм ніяких перешкод для проживання. З цих підстав вважають ,що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 втратили право на користування спірною квартирою.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 заявлені позовні вимоги підтримали, зіславшись на обставини,що викладені у позовній заяві та додатках до неї , просять визнати ОСОБА_5 та неповнолітню ОСОБА_6 втратившими право на користування жилим приміщенням - квартирою № 3 у будинку № 20 по вулиці В. Симоненка у місті Тернополі, оскільки вони добровільно залишили спірне помешкання, понад рік, без поважних причин у спірній квартирі не проживають, не приймають участі в оплаті комунальних послуг , ніяких інших домовленостей щодо користування житлом між ними не було.

Позивачі ОСОБА_2,ОСОБА_3 ,ОСОБА_4 в судове засідання подали заяви, згідно із якими позовні вимоги підтримали та просять задоволити у повному обсязі, заслухавши справу за їх відсутності.

Відповідачка ОСОБА_5, яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_6, будучи повідомленою у встановленому законом порядку про час та місце судового розгляду, повторно до суду не з"явилася, не повідомивши про причину повторної неявки, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка та її представник не заперечують проти такого вирішення справи.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази суд встановив такі факти:

На підставі Свідоцтва про право власності на житло,виданого 22 серпня 1997 року Міським бюро технічної інвентаризації м. Тернополя позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4 належить на праві спільної сумісної власності квартира по вулиці В. Симоненка, 20/3 в місті Тернополі.

29 серпня 1998 року позивач ОСОБА_2 уклав шлюб із відповідачкою Рудою (на той час ОСОБА_2 ) ОСОБА_8, актовий запис № 1013 Відділу реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради.

23 січня 2000 року у зазначеному шлюбі народилася дочка ОСОБА_6.

Згідно довідки Форми 3, виданої дочірнім підприємством "Люкс - житло 1" приватного підприємства "Люкс" м. Тернополя 27 жовтня 2011 року, відповідачка ОСОБА_5 зареєстрована у спірній квартирі з 13 жовтня 1999 року, неповнолітня ОСОБА_6 - з 30 березня 2000 року.

Згідно із рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 17 липня 2006 року шлюб між позивачем ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_5 (на той час ОСОБА_9 ) розірваний.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11, сусідки позивачів , в судовому засіданні підтвердили, що часто бувають у спірній квартирі, з середини 2002 року відповідачка ОСОБА_5разом із дочкою ОСОБА_6 у спірній квартирі не проживають, хоч ніхто не чинить їм перешкод для проживання , у помешканні відсутнє будь-яке їх майно.

Таким чином, судом установлено, що з середини 2002 року відповідачка ОСОБА_5 разом із дочкою ОСОБА_6 , без поважних причин , у спірній квартирі АДРЕСА_1 не проживають.

Відповідно до ст . 405 ЦК України, член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом .

За вказаних обставин , судом установлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6у відсутні у квартирі АДРЕСА_2, без поважних причин, понад один рік , і відповідно до ст. 405 ЦК України втратили право на користування даним жилим приміщенням .

Таким чином, позов ОСОБА_1, ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4 підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 169, 209, 212 ,213, 214, 215,223, 224,225, 226,228,294,295 ЦПК України, ст. 405 Цивільного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволити.

Визнати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 втратившими право на користування жилим приміщенням - квартирою № 3 у будинку № 20 по вулиці В. Симоненка у місті Тернополі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом за умови подачі відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуюча