АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22-ц/490/1699/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія 30 Доповідач - Єлізаренко І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Єлізаренко І.А.

суддів Калиновського А.Б., Лисичної Н.М.,

при секретарі Керімовій Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Західно-Донбаської об»єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2011 року по справі за позовом Павлоградського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, Західно-Донбаської об»єднаної Державної податкової інспекції до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2011 року Павлоградський міжрайонний прокурор Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, Західно-Донбаської об»єднаної Державної податкової інспекції звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином.

В обґрунтування своїх вимог Павлоградський міжрайонний прокурор посилався на те, що відповідач ОСОБА_2, створивши фермерське господарство «Ранок», яке розташоване в с.Вербове вул. ім. 50 років СРСР, 2 Павлоградського району Дніпропетровської області, будучи директором, виконуючи свої посадові обов»язки, порушив норми податкового законодавства. Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2008 року ОСОБА_2 засуджено за ч.2 ст.364, ч.1 ст.388 КК України. Ухвалою Верховного Суду України від 11 грудня 2009 року вказаний вирок в частині вирішення цивільного позову скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд. В ухвалі Верховного Суду України зазначено, що при вирішенні позову про стягання з ОСОБА_2 податкової заборгованості, не було з»ясовано, чи є ОСОБА_2, як фізична особа належним відповідачем. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2009 року фермерське господарство «Ранок»ліквідовано. Оскільки збитки, завдані у зв»язку з несплатою податку на прибуток в сумі 25973,37 грн. ОСОБА_2 або фермерським господарством «Ранок»до Троїцької сільської ради не було сплачено, тому на підставі ст.ст. 45, 46, 61, 1166, 1192 ЦК України просили стягнути з відповідача на користь держави в особі Троїцької сільської ради суму завданих збитків в розмірі 25973,37 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2011 року відмовлено в задоволенні позову Павлоградського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області та Західно-Донбаської об»єднаної Державної податкової інспекції до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої злочином.

В апеляційній скарзі Західно-Донбаська об»єднана державна податкова інспекція Дніпропетровської області просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи згідно з вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2008 року відповідача ОСОБА_2 було засуджено за ч. 2 ст.364, ч.1 ст.388 КК України, яким встановлено, що ОСОБА_2 будучи службовою особою, засновником селянського фермерського господарства «Ранок»у лютому 2003 року та у травні 2004, року зловживаючи своїм службовим становищем, не перерахував до бюджету прибутковий податок з доходів громадян (орендних виплат), чим було спричинено істотну шкоду у вигляді ненадходження до бюджету прибуткового податку на загальну суму 25973 грн. 37 коп. та було задоволено цивільний позов прокурора на вказану суму (а.с.6-8).

Ухвалою Верховного Суду України від 11 грудня 2009 року вказаний вирок було скасовано в частині вирішення цивільного позову і в даній ухвалі зазначено, що актом ДПІ від 12 травня 2005 року встановлено факт заборгованості по податку з виплачених доходів громадян за оренду земельних паїв у сумі 25973 грн. 37 коп., яка виникла у селянського фермерського господарства «Ранок»перед державою. Прийняття і вирішення судом позову прокурора про стягнення зазначеної заборгованості з ОСОБА_2 як фізичної особи не можна визнати законним і обґрунтованим (а.с.9-11).

З матеріалів справи вбачається, що селянським фермерським господарством «Ранок»до місцевого бюджету не сплачено податок з доходів фізичних осіб в сумі 25973,37 грн. (а.с.15, 33-35).

У відповідності до ч.1 ст.96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов»язаннями.

В ст.25 Закону України «Про фермерське господарство»зазначено, що платежі до бюджету вносяться фермерським господарством в порядку і терміни, встановлені законодавством України.

Згідно п.6 ч.1 ст.10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»державні податкові інспекції забезпечують застосування та своєчасне стягнення сум фінансових санкцій, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України за порушення податкового законодавства, а також стягнення адміністративних штрафів за порушення податкового законодавства, допущені посадовими особами підприємств, установ, організацій та громадянами. В п.11 ч.1 ст.10 вищевказаного Закону зазначено, що державні податкові інспекції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Таким чином, несплачений селянським фермерським господарством «Ранок»податок з доходів фізичних в сумі 25973,37 грн. не є шкодою, спричиненою фізичною особою ОСОБА_2, а тому вона не підлягає відшкодуванню в порядку, передбаченому ст.ст.1166, 1192 ЦК України, на які в своєму позові посилався прокурор.

З огляду на зазначене судом першої інстанції було правильно встановлено, що платником податку з доходів фізичних осіб є селянське фермерське господарство «Ранок».

За таких обставин, на підставі викладеного суд правильно відмовив в задоволенні позову Павлоградського міжрайонному прокурору Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, Західно-Донбаської об»єднаної Державної податкової інспекції до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої злочином.

Доводи в апеляційній скарзі про необґрунтованість та незаконність рішення суду є безпідставними, оскільки суд повно та всебічно перевірив доводи позивача та обставини справи і з урахуванням наданих доказів дав їм правильну правову оцінку, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Західно-Донбаської об»єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Судді