Справа №
Провадження №22-ц-1426/12
Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія1Доповідач у 2 інстанції Приходько
УХВАЛА

Іменем України

14 березня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

при секретарі: Мариняко М.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування та недійсним свідоцтва про право власності,-

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

встановила :

у жовтні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_3, Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування та недійсним свідоцтва про право власності.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 являється сином ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ТII №053091, виданого Житомирським міським відділом реєстрації громадського стану.

Позивач зазначав, що він разом з ОСОБА_3 зареєстрований та проживає у кв. №3 АДРЕСА_1. Реєстрація Позивача за вказаною адресою підтверджується довідкою Крюківщинської сільської ради від 10.09.2011 року вих. №1266, на балансі якого перебуває будинок і який веде облік проживаючих в будинку громадян.

05 серпня 2002 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД»було укладено договір №1583/250-15 (далі - договір) про спільну діяльність по пайовій участі в будівництві багатоповерхового житлового будинку по вул. Дружби буд. 2/1 в с. Крюківщина Києво-Святошинського р-ну Київської області та введення його в експлуатацію.

Спірна квартира була придбана за 85 574,36 гривень, з яких 16 000 гривень, це кошти позивача по справі, які були подаровані йому матірю та дідусем.

22 червня 2011 року при отриманні позивачем довідки про склад сімї йому стало відомо, що власником квартири, в якій він проживає, є лише ОСОБА_3

Оскільки спірна квартира була набута за спільні кошти членів сімї, і є їхньою сумісною власністю позивач просив суд визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Крюківщинської сільської ради від 20 грудня 2002 року №67/14, визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру №3, по вул. Дружби, буд.2/1, с. Крюківщина, визнати недійсним технічний паспорт на спірну квартиру.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2011 року та ухвалити нове по суті позовних вимог посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 являється сином ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ТП №053091, виданого Житомирським міським відділом реєстрації громадського стану.

ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 зареєстрований та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Реєстрація позивача за вказаною адресою підтверджується довідкою Крюківщинської сільської ради від 10.09.2011 року вих. №1266, на балансі якого перебуває будинок і який веде облік проживаючих в будинку громадян.

05 серпня 2002 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД»було укладено договір №1583/250-15 (далі - договір) про спільну діяльність по пайовій участі в будівництві багатоповерхового житлового будинку по вул. Дружби буд. 2/1 в с. Крюківщина Києво-Святошинського р-ну Київської області та введення його в експлуатацію.

На час укладання даного договору ОСОБА_2 був малолітнім, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Відповідно до пункту 3.1. договору ОСОБА_3 (за договором - ІІайщик) зобовязався в якості внеску у спільну діяльність по пайовій участі у будівництві сплатити ТОВ Фірма«Консоль ЛІД»грошовий внесок (фінансування, за договором - пай) в розмірі еквівалентній 16 000 доларів СІНА в національній валюті України (гривнах) по курсу НБУ на момент оплати в строк до 30 січня 2003 року.

Відповідно до пункту 3.2. договору ТОВ Фірма «Консоль ЛТД»в якості свого внеску у спільну діяльність зобовязалася своїми силами, з залученням власних трудових ресурсів, механізмів, обладнання, а також пайових та позикових коштів юридичних і фізичних осіб завершити будівництво багатоповерхового житлового будинку у відповідності до проекту та вимог ДБН і передати ОСОБА_4 3-х кімнатну квартиру будівельний №3 на 1 поверсі, проектною площею 72,5кв.м. (за договором - Частка пайщика) шляхом виділення частки із створеного сторонами по даному договору загального майна.

08 січня 2003 року ОСОБА_3 сплатив ТОВ Фірмі «Консоль ЛТД»визначену договором грошову суму у розмірі 85 574,36 гривень, що підтверджується банківською квитанцією №5.

27 січня 2003 року ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» на виконання своїх зобовязань за даним договором передала ОСОБА_3 у с. Крюківщина по вул. Дружби буд. 2/1 на 1 поверсі 3-х кімнатну квартиру №3, житловою площею 45,5кв.м., загальною площею 75,3кв.м., про що складено акт №1 від 27 січня 2003 року .

Відповідно до пункту 3.9. договору ОСОБА_3 набув майнові права на Частку пайщика (квартиру) з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі. Даний акт між сторонами договору складено 27 січня 2003 року.

Як вбачається із матеріалів справи, на час укладення договору №1583/250-15 ОСОБА_2 був малолітнім, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Відповідно до ст.31 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років (малолітня особа), має право: самостійно вчиняти дрібні побутові правочини.

Правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який мас невисоку вартість; здійснювати особисті немайнові права па результати інтелектуальної творчої діяльності, що охороняються законом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 на вимогу ч.1 ст.60 ЦПК України не доведено обставину, що на час укладення договору №1583/250-15 між ОСОБА_3 та ТОВ фірмою «Консоль ЛТД»були залучені особисті кошти малолітньої особи у розмірі 16 000 гривень.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, оцінюючи в судовому засіданні факти і відповідні їм правовідносини, а також надані та обєктивно досліджені докази, та застосувавши при цьому правильну норму матеріального права, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, дійшов правильного висновку по справі, відмовивши в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на наступне.

Зокрема, суд першої інстанції доцільно звернув увагу на ст..25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати та вирішувати питання, віднесені Конституцією та України, цим та іншими законами до їх відання.

Оскільки Крюківшинська сільська рада прийняла рішення в межах своєї компетенції і відповідно до вимог закону, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Позивач в апеляційній скарзі стверджує, що правочин з дарування коштів відповідав справжній волі дідуся та матері та був направлений на допомогу у придбання квартири, покращення умов проживання малолітнього сина (внука), нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала та обставина, що він був вчинений в селі де немає нотаріуса або сільської ради за місцем проживання дарувальників та обдарованого.

Проте, наведені доводи позивача не мають правового обґрунтування та не підтверджуються будь-якими доказами, більш того спростовуються матеріалами справи.

Крім того, ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі позивач в силу ст.60 ЦПК України не довів факту, що оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтво про право власності суперечить актам цивільного законодавства та порушує чиїсь цивільні права та інтереси.

Враховуючи вище викладене, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Посилання позивача на те, що суд першої інстанції ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення не приймаються судом до уваги, оскільки не ґрунтуються на зібраних матеріалах справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Оскільки, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу і залишити рішення суду без змін.

На підставі наведеного, керуючись: ст.ст.307,308,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді