Броварський міськрайонний суд Київської області
========================================================================
Справа № 2-3422/11
Провадження № 2/1007/232/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 січня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді - Радзівіл А.Г.

при секретарі - Сулоєвій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення малолітніх дітей та матері,-

встановив:

12 вересня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить вселити її та малолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в квартиру №49, що знаходиться в будинку №21 по вул.. Грушевського в м. Бровари Київської області, та зобовязати відповідача усунути їй та синам перешкоди в користуванні вищевказаною квартирою і надати примірники ключів від неї.

Свій позов обґрунтовує тим, що 20 квітня 2002 року вона та відповідач зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них народилися діти ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4. Перебуваючи у шлюбі сторони придбали квартиру АДРЕСА_1. З часом у сторін виник спір з приводу виховання дітей, позивачу довелось подати до суду позов про стягнення аліментів, внаслідок чого між сторонами виник конфлікт.

Як зазначає позивач у тексті позовної заяви, 29 серпня 2011 року повернувшись з дітьми з відпочинку вона не змогла потрапити до квартири, оскільки відповідач змінив замок у вхідних дверях. Звертаючись до правоохоронних органів з проханням допомогти потрапити до квартири їй було відмовлено у звязку з тим, що остання не була зареєстрована у вказаній квартирі. Позивач разом з дітьми не маючи місця проживання змушена проживати у родичів. У звязку з чим відповідач була вимушена звернутися до суду оскільки вважає дії відповідача незаконними.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позов підтримала та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав, не заперечувала проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився про дату й час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини в цивільній справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 квітня 2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом № 159824 Виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського управління юстиції у м. Києві 26 квітня 2002 року.

Від спільного шлюбу у них народилися діти ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК №273317 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві 23 липня 2004 року та ОСОБА_5 29 липня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК №231852 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві 13 серпня 2010 року.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно за відповідачем зареєстровано право власності на квартиру №49, що знаходиться в будинку №21 по вул.. Грушевського в м. Бровари Київської області.

Як вбачається з копії кредитного договору №2621/1007/72-127 від 02 жовтня 2007 року відповідачу надано кредит в розмірі 107 720, 00 доларів США та відповідно до копії іпотечного договору №2621/1007/72-127-Z-2 від 23.02.2009 року вбачається, що квартира №49, що знаходиться в будинку №21 по вул.. Грушевського в м. Бровари Київської області перебуває в іпотеці.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» №9 від 01.11.1996 року: «При розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім»ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому».

Згідно ст.156 ЖК України «Члени сім»ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно».

До членів сім»ї власника, у відповідності до ст.64 ЖК України належать дружина наймача, їх діти та інші особи, які постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

В ст.156 ЖК України вказано, що припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку і колишнім членом його сім»ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст.162 ЖК, тобто укладання угоди про плату за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги.

В п.7 ст.319 ЦК України передбачено, що власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно ст. 84 ЦПК України витрати повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З цих підстав вимоги позивача про стягнення судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної справи в суді також підлягають повному задоволенню та стягненню із відповідача.

Керуючись ст. ст. 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 64, 156, ЖК Української УРСР, ст. ст. 213-215, ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення малолітніх дітей та матері задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру №49 що знаходиться в будинку №21 по вул.. Грушевського в м. Бровари Київської області.

Вселити малолітнього ОСОБА_4 в квартиру №49 що знаходиться в будинку №21 по вул.. Грушевського в м. Бровари Київської області.

Вселити малолітнього ОСОБА_3 в квартиру №49 що знаходиться в будинку №21 по вул.. Грушевського в м. Бровари Київської області.

Зобовязати ОСОБА_2 усунути ОСОБА_1 та малолітнім дітям ОСОБА_4 та ОСОБА_7 перешкоди у користуванні квартирою №49 що знаходиться в будинку №21 по вул.. Грушевського в м. Бровари Київської області шляхом надання примірників ключів від квартири.

Стягнути з Бабіч

Заочне рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. Г. Радзівіл