АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Куценко Т.Р., Повєткіна В.В.

при секретарі: Приймаковій М.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 жовтня 2012 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів і призначення в твердій грошовій сумі, -

В с т а н о в и л а :

У липні 2012 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів і призначення в твердій грошовій сумі(а.с.3-5).

Позивач зазначав, що з 29 червня 2007 року перебував із ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 16 січня 2009 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 червня 2010 року з нього, ОСОБА_2, стягнуті аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини зі всіх видів заробітку.

Вказуючи на те, що на даний час ніде не працює та не має можливості на отримання стабільного заробітку та інших доходів, проживає разом з батьками, які є пенсіонерами, останнім часом хворіє і потребує постійного лікування, позивач просив змінити розмір аліментів та визначити аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 300грн.(а.с.3-5).

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 жовтня 2012 року в задоволенні позову відмовлено(а.с.41-42).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне їх з'ясування, неналежну оцінку доказів, порушення судом норм матеріального і процесуального права(а.с.48-52).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Із справи видно, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.6,8).

Рішенням Леінінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 червня 2010 року з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини зі всіх видів заробітку до досягнення донькою повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку(а.с.10-11).

Згідно довідки КЖЕП №25, що видана ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, станом на жовтень 2012 року склад сім'ї становить: батько - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; мати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4(а.с.25).

Батьки ОСОБА_2 - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебувають на обліку у Пенсійному фонді Ленінського району м.Дніпропетровська, за період з травня 2012 року по жовтень 2012 року відповідно отримали пенсію у розмірі 8092,14грн. та 6427,08грн.(а.с.23,24).

Згідно даних трудової книжки ОСОБА_2, останній звільнений з роботи 28.02.2011 року за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України(а.с.19-20).

Таким чином, перевіривши доводи та заперечення сторін щодо заявлених позивачем вимог про зменшення розміру аліментів, стягнутих з нього на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, з підстав, наведених в позовній заяві, суд прийщов до правильного висновку, що позивач не надав доказів, як це передбачено ст.60 ЦПК України, в підтвердження позовних вимог, у тому числі перебування на його утриманні інших осіб, яким він за законом зобов'язаний надавати утримання та докази, які згідно ст.192 СК України можуть бути підставою для зменшення розміру стягнутих з нього аліментів і обгрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.

Посилання ОСОБА_2 на те, що в даний час він не працює, не може бути взято до уваги, оскільки вказана обставина не є згідно ст.192 СК України підставою для зменшення розміру аліментів.

Доводи ОСОБА_2 про те, що суд не врахував стан його здоров'я та необхідність постійного лікування, не можуть бути бути взяті до уваги, оскільки позивач є працездатною особою.

Суд повно та всебічно з'ясував обставини справи, права та обов'язки сторін, доказам у справі дав оцінку відповідно до вимог ст.212 ЦПК України і прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Рішення суду першої інстанції відповідає матеріалам справи та вимогам закону, що регулює зазначені правовідносини, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-