Справа № 1003/65/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2012 року Білоцерківський міськрайоний суд у складі:

головуючого судді Примаченко В. О. ,

при секретарі Третьякова Т. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білій Церкві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Озернянська сільська рада про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В :

23 липня 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Озернянська сільська рада, у якому просить визнати недійсним заповіт, посвідчений 02.12.2009 від імені ОСОБА_3 секретарем Озернянської сільської ради Білоцерківського району.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 22.02.2010 в с. Озерна померла її баба ОСОБА_3. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді домоволодіння №10-а по вул. Прибережній в с. Озерна, Білоцерківського району. Оскільки мати позивача ОСОБА_4, яка була дочкою ОСОБА_3 також померла 23.05.2009, позивач є спадкоємцем за правом представлення на підставі ч. 1ст. 1266 ЦК України. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак їй стало відомо, що за два місяці до смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений секретарем Озернянської сільської ради Білоцерківського району ОСОБА_5 02.12.2009, яким усе своє майно заповіла своєму сину ОСОБА_2.

Вважає заповіт недійсним так як він посвідчений з порушенням вимог щодо його форми та порядку посвідчення, а також невідповідністю волевиявленню заповідача, яке не було вільним і не відповідало його волі. При цьому посилається на те, що ОСОБА_3 була неписьменною, обґрунтовуючи даний факт тим, що за неї при отриманні пенсії розписувався спочатку її чоловік, а після його смерті мати позивача ОСОБА_4, а після її смерті сестра позивача ОСОБА_6

Заповіт був посвідчений вдома по місцю проживання заповідача, у звязку з її хворобою, однак у посвідчувальному написі відсутній запис про вчинення нотаріальної дії на дому, що порушенням щодо форми та посвідчення заповіту, зокрема п.п. 8, 13 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад. Позивач також вважає, що оскільки баба була неписьменна, за неї розписалася інша особа, про що не було зазначено у посвідчувальному написі. ОСОБА_3 з 2008 року у звязку з тяжкою хворобою була прикута до ліжка, навіть не могла тримати ложку так як її кінцівки практично не діяли. З огляду на викладене вважає, що секретарем сільської ради заповіт був посвідчений з порушенням вимог ч. 3,4 ст. 203 ЦК України.

В судовому засіданні позивач та її представник адвокат ОСОБА_7 позовні вимоги підтримали в повному обсязі з викладених у позові підстав. Крім викладеного в позові як на додаткову підставу для визнання заповіту недійсним посилається на виявлену під час судового розгляду обставину відсутність ведення у сільській раді книги реєстрації заповітів.

Відповідач та представники відповідача за довіреністю ОСОБА_8, ОСОБА_9 у судовому засіданні позов не визнали у повному обсязі, у своїх запереченнях посилаються на ті обставини, що заповіт, посвідчений 02.12.2009 відповідає волі заповідача, вважають що заповідач була письменною, у тому обсязі, щоб поставити свій підпис та прочитати текст вважають, що позивач не довів у судовому засіданні протилежне. Допущені секретарем сільської ради недоліки не тягнуть за собою визнання заповіту недійсним.

Представник третьої особи Озернянської сільської ради секретар сільської ради ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечила, посилаючись на ті обставини, що заповідач була письменною сама розписалася у заповіті. Оскільки ОСОБА_3 була хвора та їй важко було рухатись заповіт посвідчувався по місцю проживання ОСОБА_3 Дійсно не внесла напис, про вчинення нотаріальної дії на дому посилаючись на таку практику у сільській раді.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

22.02.2010 в с. Озерна померла ОСОБА_3, яка була бабою позивача ОСОБА_1.

02.12.2009 ОСОБА_3 залишила заповіт, яким усе своє майно заповіла своєму сину ОСОБА_2. Заповіт по місцю проживання заповідача посвідчений секретарем Озернянської сільської ради Білоцерківського району ОСОБА_5

При посвідченні заповіту секретарем Озернянської сільської ради Білоцерківського району ОСОБА_5 не було дотримано у повному обсязі вимоги Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад та не запис про вчинення нотаріальної дії по місцю проживання заповідача із зазначенням причини.

Заповіт від 02.12.2009 підписаний заповідачем ОСОБА_3 є вільним та відповідає внутрішній волі заповідача.

Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 203 ЦК України 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України 1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

2. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

3. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.2 ст. 1248 ЦК України нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним.

Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1251 ЦК України 1. Якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст. 1253 ЦК України у випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою.

В судовому засіданні позивачем та його представником не надано доказів у спосіб та у порядку, передбаченому законом, щодо порушення секретарем сільської ради в момент посвідчення заповіту вимог ч. 2 ст. 1248 ЦК України щодо необхідності посвідчення заповіту при свідках.

Як вбачається з пояснень відповідача ОСОБА_2 померла ОСОБА_3 мала початкову освіту та навички читання та писання, вміла ставити підпис.

Відповідно до пояснень представника третьої особи ОСОБА_5 вона працює секретарем сільської ради, ОСОБА_2 привіз її по місцю проживання ОСОБА_3, яка виявила бажання скласти заповіт. ОСОБА_5 зясувала волю заповідача та у сільській раді виготовила текст заповіту після чого повернулася та ОСОБА_3 особисто підписала заповіт та розписалася у Журналі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Озернянської сільської ради. Підтвердила, що заповіт посвідчувався по місцю проживання ОСОБА_3, оскільки вона хворіла та їй було дуже важко рухатись. Однак вона усе розуміла та викладене у заповіті відповідає волевиявленню ОСОБА_3 Заповіт не зареєстровано у книзі реєстрації заповітів, оскільки у сільській раді така книга не ведеться.

Пояснення відповідача та представника третьої особи узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_10, допитаної за клопотанням позивача, яка дала свідчення, що працює листоношею та розносить пенсію. Вона постійно заносила пенсію ОСОБА_3 Остання сама розписувалася у відомості про отримання пенсії, а іноді у відомості за неї розписувалася її дочка.

У своїх показаннях свідки ОСОБА_6, ОСОБА_11 підтвердили, що ОСОБА_3 мала початкову освіту та уміла розписуватись та читати.

З показань свідка ОСОБА_12, про допит якого заявленого спочатку позивачем, а потім відповідачем вбачається, що він працював дільничним лікарем в с. Озерна, Білоцерківського району. ОСОБА_3 знав давно. Її фізичний стан був характерний для людини яка має вік за 70 років. Основне захворювання у неї був підвищений тиск. У спілкуванні з ОСОБА_3 вона вела себе адекватно вільно спілкувалася усвідомлювала суть розмови.

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи № 612 від 24.09.2011 року підписи, які виконані в заповіті, зареєстровані в реєстрі №148 від 02.12.2009, посвідчений секретарем Озернянської сільської ради Білоцерківського району ОСОБА_5, Журналі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Озернянської сільської ради 2008, 2009, 2010 рік та відомість за №17/3222 за січень 2009 року виконані однією особою, виконавець вищевказаних підписів має відносно стійкі (хронічні): нервові, психічні захворювання, травми мозку, вікові зміни, тощо.(а.с.89).

Позивачем не надано суду доказів, що ОСОБА_13 мала тяжку хворобу та її кінцівки не діяли. З наданого суду посмертного епікризу видно, що померла довгий час хворіла на гіпертензію. В останній місяць у хворої виникала задишка при незначних напруженнях (а.с.43).

Проаналізувавши пояснення відповідача та показання вищевказаних свідків суд приходить до висновку що вони узгоджуються з висновком судової почеркознавчої експертизи № 612 від 24.09.2011 та іншими письмовими доказами.

У звязку з цим суд критично оцінює пояснення позивача та показання свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 в тій частині, що ОСОБА_3 взагалі не вміла ні читати, ні писати, тривалий час перед смертю не розуміла значення своїх дій. Вказані показання не підтверджені іншими обєктивними доказами та спростовуються вищевказаними доказами у їх сукупності.

Позивач не надав суду доказів, що заповіт не відповідає волі заповідача.

Встановлені під час судового розгляду порушення з боку секретаря сільської ради щодо порядку посвідчення заповіту, і втому числі п. 8 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад засіданні встановлено, щодо невнесення у заповіт від 02.12.2009 запису про вчинення нотаріальної дії по місцю проживання заповідача, на думку суду, не є підставою для визнання заповіту недійсним, оскільки волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його внутрішній волі.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.203, 204, 1248, 1251, 1253 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 174, 209, 213-215, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Озернянська сільська рада про визнання заповіту недійсним, відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Витребувані судом заповіти від 10.01.2006 року, 02.12.2009 року, відомості про отримання пенсії та журнал для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Озернянської сільської ради 2008, 2009, 2010 рік повернути за належністю. Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17.04.2012

Суддя ОСОБА_18