АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/983/2012 Номер провадження 22-ц/1690/983/2012Головуючий у 1-й інстанції Любицький В.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді: Буленка О.О.

Суддів: Омельченка Л.М., Триголова В.М.

при секретарі Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 27 січня 2012 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним і поновлення права власності на житловий будинок

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 27 січня 2012 року відмовлено в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним і поновлення права власності на житловий будинок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення місцевого суду, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість І ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити повністю. Зазначає, що не читала текст договору дарування і вголос його ні хто не читав, тому з врахуванням ст. 230 ЦК України такий правочин є недійсним.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно договору дарування сторони підтвердили дійсність намірів при його укладенні, цей договір не носить характеру фіктивного чи удаваного правочину І не є правочином зловмисним. Крім того, не доведено факт умисних дій відповідачки на оформлення одного правочину - договору дарування, хоча між сторонами по справі встановлюються правовідносини по довічному утриманню.

Такий висновок місцевого суду, вважає колегія суддів, є правильним, оскільки суд дійшов його після повного, всебічного та обєктивного зясування фактичних обставин справи, прав та обовязків сторін в даних правовідносинах, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Так, з матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що сторони по справі перебувають у родинних відносинах як тітка та племіниця.

09 вересня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір дарування належного ОСОБА_2 на праві власності житлового будинку, що розташований по вул. Л.Українки 38 в смт. Семенівка Полтавської області( а.с.20).

При укладенні даного договору сторни попередньо були ознайомлені з вимогами чинного законодавства щодо недійсності угод, обізнані із загальними вимогами, додерження яких є необхідним для чинноситі правочину, згідно із воевиявленням, котре відповідає внутрішній волі учасників цього правочину, маючи на меті реальне настання правових наслідків.

Відповідно ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним

Згідно ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

З врахуванням вшцевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що місцевим судом обґрунтовано враховано добровільність укладення договору дарування та відсутність підстав для визнання недійсним чи удаваним правочин при цьому.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстави для дачі іншої оцінки доказів у справі та приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.І ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення СеменІвського районного суду Полтавської області від 27 січня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий : О.О.Буленко

Судді: Л.М.Омельченко

ОСОБА_4