Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 ц - 6368 /2012 р. Головуючий у 1 інстанції: Крамаренко І. А. Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2012 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Савченко О.В.,

суддів Стрелець Л.Г.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Мосіній О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2012 року по справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості ,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2010 року ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, який уточнювався під час розгляду справи.

В обґрунтування позову зазначав, що 12.03.2008 року між Банком та ТОВ «Українсько-німецьке спільне підприємство «РІФ», був укладений договір відновлювальної кредитної лінії №132.

Згідно умов даного договору позивач надав позичальнику кредит в розмірі 1 300 000 грн. з нарахуванням процентів за користування кредитом 16 % річних на строк до 12.03.2011 року.

12.03.2008 року між Банком та ОСОБА_3, з метою забезпечення виконання позичальником умов договору відновлювальної кредитної лінії, було укладено договір поруки.

Позичальник ухиляється від виконання кредитних зобов'язань за договором № 132 і тому станом на 30.04.2010 року заборгованість за кредитним договором становить 1536363,25 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідача як поручителя.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2011 року, яке набрало законної сили, позов Банку було задоволено і стягнуто з ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 132 від 12.03.2008 року в розмірі 1536363, 25 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 700 грн., витрати на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 1 538 183, 25 грн.

ОСОБА_3 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із заявою про перегляд рішення суду від 07.06.2011 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, у якій зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2010 року у справі № 2-1430/2010 р. за позовом ОСОБА_3 до ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління, договір поруки, на підставі якого з нього було стягнуто грошові кошти, було визнано припиненим з 12.03.2008 р. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 22 березня 2012 року в резолютивній частині рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2010 року було змінено дату припинення договору поруки з 12 березня 2008 р. на 21 травня 2008 року. В решті рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя залишене без змін. Таким чином, 22 березня 2012 року набрало законної сили рішення суду, яким договір поруки, на підставі якого з ОСОБА_3 здійснене стягнення, було визнано припиненим з 22 травня 2008 року.

На час ухвалення Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 07 червня 2011 року рішення про стягнення з нього заборгованості на підставі договору поруки, зазначений договір вже був припиненим і, відповідно, були припинені його майнові зобов'язання перед Банком, що виникли на підставі цього договору. Але, на час розгляду справи Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя учасникам розгляду справи про це відомо не було, оскільки зазначена обставина була встановлена 22 березні 2012 року рішенням апеляційного суду Запорізької області.

На думку відповідача, на момент винесення Орджонікідзевським районним суде м. Запоріжжя 07 червня 2011 року рішення про стягнення з нього заборгованості на підставі договору поруки, зазначений договір вже був припиненим і, відповідно, були припинені його майнові зобов'язання перед Банком, що виникли на підставі цього договору. Але, на час розгляду справи Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя учасникам розгляду справи про це відомо не було, оскільки зазначена обставина була встановлена 22 березні 2012 року рішенням апеляційного суду Запорізької області.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.06.2012 року заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2011 року, у зв'язку з нововиявленими обставинами задоволено. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2011 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління до ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 12 березня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» і Товариством з обмеженою відповідальністю Українсько німецьке спільне підприємство «РІФ» було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 132.

З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника за зазначеним кредитним договором, 12 березня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ОСОБА_3 ( поручитель) зобовязався перед банком відповідати солідарно у повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами суд першої інстанції виходив з того, що підставою для задоволення позовних вимог банку стала наявність укладеного 12 березня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 договору поруки, згідно з пунктом 3.1 якого ОСОБА_3 прийняв на себе зобовязання відповідати перед банком за зобовязаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько німецьке спільне підприємство «РІФ», які виникли за договором відновлювальної кредитної лінії № 132.

За змістом ч.1 ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління, договір поруки від 12 березня 2008 року укладений між ОСОБА_3 та банком, було визнано припиненим з 12.03.2008 року.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 22 березня 2012 року рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2010 року було змінено дату припинення договору поруки з 12 березня 2008 року на 22 травня 2008 року, в решті рішення залишено без змін.

Судове рішення, яким договір поруки визнано припиненим, набрало законної сили лише 22 березня 2012 року, на момент ухвалення рішення 07 червня 2011 року, що переглядається, про факт припинення з 22 травня 2008 року договору поруки відповідачу, іншим учасникам процесу, а також суду відомо не було.

Розглядаючи заяву ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами суд дійшов правильного висновку про те, що факт припинення договору поруки, а відповідно і зобовязань ОСОБА_3 перед банком за договором поруки, з 22 травня 2008 року є істотною для справи обставиною, яка є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог банку, заявлених до ОСОБА_3

Заява ОСОБА_3 розглядалась у відповідності до вимог ч.2 ст.365 ЦПК України,(в редакції Закону № 4176-УІ від 20.12.2011 року яка передбачає, що розглянувши заяву про перегляд судового рішення у звязку з ново виявленими обставинами, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами без задоволення.

Доводи апеляційної скарги, щодо порушення норм процесуального закону при перегляді рішення за ново виявленими обставинами є неприйнятними, оскільки викладені без урахування змін до ст. 365 ЦПК України.

Довід апеляційної скарги, що на теперішній час банком оскаржено в касаційному порядку рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2010 року та рішенням апеляційного суду Запорізької області від 22 березня 2012 року і справа витребувана Вищим спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ, також є неприйнятним і не є підставою для скасування судового рішення, а при скасуванні вказаних судових рішень може бути підставою для перегляду рішення за ново виявленими обставинами.

Посилання в апеляційній скарзі на інші порушення судом першої інстанції норм процесуального закону також не є підставою для скасування правильного та обґрунтованого рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом повно і всебічно зясовані обставини справи, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального права при розгляду спору не порушені, застосовані вірно, ухвалено законне і обгрунтоване рішення, а доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права є неспроможними і необгрунтованими та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2012 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: