Апеляційний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2012року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів - Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С., при секретарі Каланжової Н.Ф., Криворучці Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2012року по справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» про визнання припинення електропостачання незаконним, нарахування боргу у розмірі 1924грн. необґрунтованим, стягнення моральної та матеріальної шкоди, -

встановила:

25 травня 2011року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ВАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» про визнання незаконним припинення електропостачання до квартири АДРЕСА_1, яке було здійснено 13 травня 2010року, про визнання необґрунтованим нарахування боргу за електропостачання у розмірі 1924грн., про стягнення моральної шкоди в сумі 20000грн, та матеріальної шкоди в сумі 1397грн.19коп., а саме 251грн. за повторне підключення; 771грн.05коп часткова оплата заборгованості; 375грн.14коп. - за подвійну вартість недовідпущенної електроенергії за період з 13 травня по 25 жовтня 2010року.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що на праві приватної власності їй належить квартира АДРЕСА_2, та на момент купівлі нею зазначеної квартири, вона була підключена до мережі електропостачання.

У 1976році на її ім'я було відкрито особовий рахунок № 0300-416100 за вищевказаною адресою. Послуги з електропостачання надаються, але договору з ВАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» на користування електричною енергією у письмовій формі між нею та відповідачем укладено не було, однак протягом усього часу споживання електроенергією вона добросовісно оплачувала послуги, що надавалися.

Із травня 2010р. без попереднього повідомлення працівниками Південного району електричних мереж було припинено електропостачання її квартири шляхом відключення від мережі електропостачання через те, що у неї утворився борг у розмірі 1924грн. Проте, ніяких попереджень або повідомлень про наявність заборгованості вона не отримувала. Сума заборгованості їй була незрозуміла, але вона погодилась на вимогу Південного РЕМ на виплату заборгованості у розстрочку, та електропостачання було відновлено лише 25 жовтня 2010 року.

Загальна сума сплачених нею коштів у якості погашення заборгованості за електропостачання складає 771грн.05коп. Позивач стверджувала, що 01 листопада 2010р. співробітники відповідача змусили її під тиском підписати договір №4146100 про користування електричною енергією з побутовим споживачем.

Позивач вказала, що такими діями відповідача їй завдана моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою працівників «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» в особі Південного РЕМ та зловживанням відповідачем наданими йому правами щодо неї та членів її сім'ї.

Представник відповідача позов не визнав та вказав, що всі питання, які є предметом цього спору вже були предметом судового розгляду по іншій справі за позовом ОСОБА_2 до ВАТ «Одесаобленерго» про визнання незаконним дій щодо відключення електропостачання її квартири та за рішенням апеляційного суду позов було задоволено в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 250грн. у якості витрат по сплаті рахунку на повторне підключення електроенергії та в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 2000грн.

Також за позовом ВАТ «Одессаобленерго» до Одеського обласного територіального відділення Антімонопольного комітету України про визнання недійсним рішення від 24.12.2010р. № 103-рш., яким дії ВАТ «Одессаобленерго» щодо відключення від електропостачання будинку за адресою: м. Одеса, провулок Морський, будинок № 1 квартира №.2 визнані такими, що є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, за результатом розгляду якої 23.08.2011р. Вищим господарським судом України була прийнята постанова, якою скасовано постанову Одеського апеляційного господарського суду від 15 червня 2011р. та залишено без змін рішення господарського суду Одеської області від 11 квітня 2011р., щодо визнання рішення адміністративної колегії АКУ від 24 грудня 2010 р. № 103-рш недійсним.

Тому обставини, встановлені рішеннями у даних судових справах спростовують доводи позивача. Правовідносини щодо постачання та споживання електричної енергії оформлені між сторонами, що підтверджується відкритим на ім'я позивача особовим рахунком № 416100. Письмового договору про користування електричною енергією у спірний період укладено не було та правовідносини регулювались Правилами користуванню електричної енергії для населення.

Представник відповідача стверджував, що енергопостачальна компанія належним чином виконувало свої зобовязання перед ОСОБА_1 щодо постачання електричної енергії, а ОСОБА_3 свої зобов'язання перед ВАТ "Одесаобленерго" порушувала, в результаті чого станом на 01квітня 2007р. у неї утворився борг у розмірі 1924грн. Тому за порушення зобов'язань щодо оплати за спожиту електричну енергію споживач на законних підставах була 13 травня 2010року відключена від електричної мережі у порядку п. 27 Правил користування електричної енергією для населення.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29 червня 2011року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» про визнання припинення електропостачання незаконним, нарахування боргу у розмірі 1924грн. необґрунтованим, стягнення моральної та матеріальної шкоди передано для розгляду по підсудності до Приморського районного суду м. Одеси (а.с.56-57).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2012року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі (а.с.153-157).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення її позову, посилаючись на те, що суд необґрунтовано відмовив їй в задоволені позову (а.с.161-163).

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, представника апелянта, представника відповідача, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд 1 інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовивши у задоволені позову ОСОБА_1 суд першої інстанції визнав, що відключення елетропостачання у позивача було зроблено всупереч вимогам п.27 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ №1357 від 26липня 1999року, однак, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки визнання незаконним припинення електропостачання квартири позивача не передбачено чинним законодавством або договором як спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи.

Відмовивши у задоволені позовних вимог щодо визнання незаконним нарахування відповідачем боргу у розмірі 1924грн. та стягнення з відповідача вартості послуг за повторне підключення електропостачання у розмірі 251грн., частково сплачених нею коштів на оплату заборгованості у розмірі 771грн. 05коп. та подвійну вартість недовідпущеної електричної енергії за період з 13 травня по 25 жовтня 2010р. у розмірі 375грн.14коп., суд виходив з того, що визнання незаконним нарахування відповідачем боргу не передбачені чинним законодавством або договором як спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи, а борг позивачка сплатила в добровільному порядку, надав заяву про розстрочку виплати боргу.

Стягнення моральної шкоди не передбачено законом у відношеннях, які виникли за договорами на постачання електроенергії населенню.

Судова колегія, не може повністю погодитися з вказаним висновками суду першої інстанції та вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають у звязку з безпідставністю заявленого позову.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 18 листопада 1975р. позивач ОСОБА_3 є власником 1/5 частини будинку № 1 по пров. Морський в м. Одесі та зареєстрована за вказаною адресою (а.с.10-11, 6-зворот).

Відповідно до балансу абонента ОСОБА_3, особовий рахунок №0300-416100, вона має заборгованість за сплату електричної енергії станом в сумі 1924грн.20коп. за період з 01квітня 2007року по 07 березня 2010року. Наявність вказаної заборгованості позивачкою не оспорювалась та була визнана (а.с.79).

17 травня і 31 травня 2010року представник ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1 зверталася з заявами до Південого РЕМ про складання графіку погашення вищевказаної заборгованості строком на 5 місяців та між сторонами була укладена угода про порядок погашення заборгованості у розмірі 1717грн.20коп. станом на 31 травня 2010року, що підтверджується відповідною угодою та квитанціями про часткову сплату заборгованості в рамках виконання вказаної угоди (а.с.17,13, 90).

25 жовтня 2010р. між відповідачем та ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1, був укладений договір поруки за № 4161100, згідно до якого ОСОБА_2 1.В. поручилась перед ВАТ «Енсргопостачальна компанія Одесобленерго» за зобов'язання позивача щодо оплати заборгованості по оплаті електричної енергії у сумі 1539грон.05коп. станом на 25 жовтня 2010р. Пунктом п.2.1 вказаного договору сторонами був визначений графік погашення заборгованості по сплаті за електроенергію. Часткове погашення заборгованості в рамках виконання вказаного договору поруки підтверджується відповідними квитанціями про сплату частини заборгованості (а.с.18,13-16).

Тому наявність у позивача ОСОБА_1 заборгованості по сплаті за електроенергію не оспорювалась ОСОБА_1, тому не підлягає взагалі доказуванню з боку відповідача.

На прохання суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 не надала відповідних доказів про відсутність заборгованості по сплаті за електроенергію та пояснила суду апеляційної інстанції якщо б вона знала про вищевказані події, то зберегла б усі відповідні квитанції про сплату за електроенергію.

Судова колегія, не приймає до уваги доводи апелянта відносно того, що відповідач надсилав квитанції де були відсутні дані про наявність заборгованості по сплаті за електроенергію, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач тривалий час не сплачувала за електроенергію, не сповіщала відповідача про покази електролічильника, тому відповідач формально надсилав квитанції, по яким необхідно було самостійно вказати дані про показники лічильника позивача, та сплатити відповідну суму за постачання електроенергії.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2011року представнику ОСОБА_2 було відмовлено у задоволені позову до ВАТ «Одесаобленерго» про визнання дій незаконними, стягнення матеріальної та моральної шкоди (а.с.29-30). Вказаним рішенням суду було встановлено, що ОСОБА_1 не в повному обсязі виконувала свої обовязки перед ВАТ «Одесаобленерго», несвоєчасно та не повно сплачувала за спожиту електроенергію, тому у неї утворилася заборгованість, та на законних підставах 13 травня 2010року у ОСОБА_1 було припинено електропостачання.

Вказане рішення суду від 11 квітня 2011року залишено в сили ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 22 серпня 2012року (а.с.210213, 218-221). В ухвалі суду також звернуто увагу на те, що суд першої інстанції повно та всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, дійшов правильного висновку щодо безпідставності заявленого позову.

Крім того, за позовом ВАТ «Одессаобленерго» до Одеського обласного територіального відділення Антімонопольного комітету України про визнання недійсним рішення від 24.12.2010р. № 103-рш., яким дії ВАТ «Одессаобленерго» щодо відключення від електропостачання будинку за адресою: м. Одеса, провулок Морський, будинок № 1 квартира №.2 визнані такими, що є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, за результатом розгляду якої 23.08.2011р. Вищим господарським судом України була прийнята постанова, якою скасовано постанову Одеського апеляційного господарського суду від 15 червня 2011р. та залишено без змін рішення господарського суду Одеської області від 11 квітня 2011р., щодо визнання рішення адміністративної колегії АКУ від 24 грудня 2010 р. № 103-рш недійсним.

Тому обставини, встановлені вищевказаними рішеннями у даних судових справах спростовують доводи позивача.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що енергопостачальна компанія належним чином виконувало свої зобовязання перед ОСОБА_1 щодо постачання електричної енергії, а ОСОБА_3 свої зобов'язання перед ВАТ "Одесаобленерго" порушувала, в результаті чого станом на 01 квітня 2007р. у неї утворився борг у розмірі 1924грн. Тому за порушення зобов'язань щодо оплати за спожиту електричну енергію споживач ОСОБА_1 на законних підставах була 13 травня 2010року відключена від електричної мережі у порядку п. 27 Правил користування електричної енергією для населення.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а доводи апеляційних скарг суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2012року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: С.О. Погорєлова

ОСОБА_4