АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/7690/12 Справа № 0438/991/2012 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Лаченкової О.В., Міхеєвої В.Ю.

при секретарі - Завідоновій К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2012 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Солонянська районна державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що він є спадкоємцем за заповітом на майно після смерті ОСОБА_4, який помер 02 січня 2011 року. Коли він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, йому було відмовлено у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Вважає, що строк звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори був ним пропущений з поважних причин, оскільки про наявність заповіту він не знав, а пізніше не мав можливості отримати заповіт та свідоцтво про смерть від відповідача та, у звязку з чим просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті його діда ОСОБА_4, який помер 02 січня 2011 року.

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2012 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 був дідом позивача, який помер 02 січня 2011 року (а.с. 7, 8).

Крім того ОСОБА_4 за життя було складено заповіт від 26 жовтня 2010 року, за яким житловий будинок, що розташований: с.Шульгівка Солонянського району Дніпропетровської області з присадибною ділянкою, заповідав позивачу (а.с.78).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 березня 2012 року позивач подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини 20 березня 2012 року, в задоволенні якої йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із пропуском строку подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 55), а згідно заяви від 15 березня 2011 року до нотаріальної контори звернувся відповідач із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 (а.с. 42).

Відповідно до ч.1. ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Як вбачається з відмовного матеріалу ЖОІ №409 від 14 вересня 2011 року про існування вказного заповіту позивач дізнався ще в травні 2011 року, тобто в період шестимісячного строку, визначеного для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.30,36), проте до суду позивач звернувся лише 27 березня 2012 року.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення із заявою про прийняття спадщини та доказів того, що цей строк пропущено з поважних причин позивачем не надано, у звязку з чим рішення суду є обгрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про необізнанність існування заповіту та неможливості вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки ці доводи спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні передбачені ст.309 ЦПК України підстави для скасування або його зміни.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді