Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-2742/12
РІШЕННЯ

Іменем України

(Заочне)

26.10.2012 року

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Медвідь Н.О.

при секретарі Ковтонюк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Хотівська сільська рада про визнання права власності на земельну ділянку та припинення права власності на неї, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом , посилаючись на те, що 03.03.2009 нею, на підставі акта про проведення прилюдних торгів, було придбано житловий будинок, який розташований в селі Кременище, Києво-Святошинського району, Київської області по вулиці Максимова, 41, загальною площею 113 кв.м., житловою площею 56,0 кв.м., та надвірних споруд: сарай, 3 літні вбиральні, гараж літній, літня кухня, огорожа, що зареєстроване у Києво-Святошинському БТІ за реєстраційним номером 7958359.

27.03.2009 приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3, засвідчив проведення вказаних вище дій видавши відповідне свідоцтво, яке 27.03.2009 було зареєстровано у електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно в КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області».

Відповідач не погоджуючись з продажем майна на прилюдних торгах оспорила їх та в процесі розгляду справи надала до суду державний акт на право приватної власності на землю, виданий Хотівською сільською радою народних депутатів 22.06. 2011, згідно якому відповідачу належить на праві приватної власності 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, 0, 0583 га - для ведення ОПГ.

Придбані нею житловий будинок та господарські будівлі розміщені на земельній ділянці, що визначена вищезазначеним державним актом та для їх обслуговування та належного користування необхідна ділянка площею 0,12 га - без зміни цільового призначення, а саме - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

При неодноразовому зверненні до відповідача, щодо оформлення передачі їй у власність земельної ділянки на якій розміщується житловий будинок та надвірні споруди, що належать їй на праві приватної власності, відповідач відповідала відмовами.

Тому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 0,12 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, на якій розташований житловий будинок. Припинити право власності відповідача на земельну ділянку загальною площею 0,12 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав.

Відповідачка в судове засідання не з»явилась, про день слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Судом встановлено, що 03.03.2009 , позивачкою на підставі акта про проведення прилюдних торгів, затвердженого начальником підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, було придбано житловий будинок, який розташований в селі Кременище, Києво-Святошинського району, Київської області по вулиці Максимова, 41, загальною площею 113 кв.м., житловою площею 56,0 кв.м., та надвірних споруд: сарай, 3-ри літні вбиральні, гараж літній, літня кухня, огорожа, що зареєстроване у Києво-Святошинському бюро технічної інвентаризації за реєстраційним номером 7958359, на підставі чого 27.03.2009 приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3, видав відповідне свідоцтво від 05.03.2009 зареєстроване у реєстрі за №284 , яке 27.03.2009 було зареєстровано у встановленому законом порядку.

Так дійсно згідно ст. 377 ЦК України, на яку посилається представник позивача до особи, яка набула право власності на житловий будинок будівлю або споруду , переходить право власності право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах , встановлених для попереднього землевласника ( землекористувача)

Але у відповідності до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набути правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку ) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Також згідно ст.. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі:придбання за договором купівлі-продажу , дарування, міни, ренти, іншими цивільно-правовими угодами , безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності , приватизації земельних ділянок , що були раніше надані їм у користуванні, прийняття спадщини , виділення в натурі (на місцевості ) належної їм земельної частки (паю)

Згідно ст.. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплати гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Тобто на підставі акта про проведення прилюдних торгів, на підставі якого було видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, між сторонами виникли зобов'язання за змістом яких відповідач передає майно (будинок ) у власність другій стороні, тобто позивачу, яка приймає майно ( будинок) і сплачує за нього певну грошову суму, що і було зроблено в даному випадку.

Згідно ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Таким чином обставини, на які посилається представник позивача не передбачені договором за яким придбано будинок, як підстави для виникнення права власності у позивача на земельну ділянку. Правовідносини які склалися між сторонами регулюються главою 54 ЦК України.

Згідно ст.. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов»язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) а покупець приймає або зобов»язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму..

Тобто договір купівлі-продажу опосередковує відносини щодо передачі майна у власність покупцеві та сплати за це майно певної грошової суми. Такого товару як земельна ділянка у власність позивачки не передавалося, тому у позивачки не виникло підстав набуття права власності на неї.

За правилами ст. З ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду саме за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як свідчать матеріали справи, а також твердження представника позивачки, ним не обґрунтовано та не надано жодних доказів, які б вказували на правові підстави для визнання за позивачкою право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Представник позивача не довів тих обставин на які посилався як на підставу вимог позивача не надав докази в обґрунтування її вимог, що є його обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України . При цьому суд створив всі умови для змагального процесу , роз»яснював представнику позивачки його права та обов»язки.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про не бґрунтованість та недоведеність вимог позивачки оскільки вони не відповідають вимогам ст. ст.. 57-59 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 328, 373, 377,509, 526, 655 ЦК України, ст.81 , 120 ЗК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Хотівська сільська рада про визнання права власності на земельну ділянку та припинення права власності на неї, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: