Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 ц 3585/ 12 Головуючий у 1 інстанції: Дзярук М.П.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Стрелець Л.Г.,

ОСОБА_1

при секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: ОП ЗМБТІ, Комунарська районна адміністрація Запорізької міської ради, про визначення ідеальних часток співвласників у домоволодінні, приведення ідеальних часток у відповідність з реальними, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2007 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: ОП ЗМБТІ, Комунарська районна адміністрація Запорізької міської ради, про визначення ідеальних часток співвласників у домоволодінні, приведення ідеальних часток у відповідність з реальними, визначення порядку користування земельною ділянкою.

В позовній заяві зазначали, що разом з відповідачами є співвласниками у домоволодінні за адресою: м.Запоріжжя, вул. Механічна/Чкалова 48/1. При цьому ОСОБА_8 належить 7/25 частин домоволодіння; ОСОБА_9- 17/50 частин домоволодіння; ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в рівних частках належить квартира № 1 за вказаною адресою, позивачам в рівних частках належить квартира № 2. Частка цих двох квартир у домоволодінні разом дорівнювала 19/50 часток і їх власником була місцева рада.

Оскільки їх частки та частки Стидоренків у будинковолодінні визначені не були, а також по причині збільшення частки співвласника ОСОБА_10 за рахунок здійснених ним прибудов, частки у домоволодінні змінились і виникла необхідність привести ідеальні частки у відповідність з реальними. Згідно висновку ОП ЗМБТІ від 04 квітня 2006 року, висновку судової будівельно-технічної експертизи від 30 травня 2007 року та від 05 березня 2008 року на теперішній час частки співвласників у домоволодінні становлять: ОСОБА_8 - 43/100 частин; ОСОБА_9 - 17/100 частин; ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - 23/100 частин; ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7- 17/100 частин. Закріпити зазначені частки у домоволодінні у позасудовому порядку неможливо через відсутність згоди всіх співвласників. Просили суд визначити частки співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у домоволодінні та привести у відповідність з реальними належні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ідеальні частки, а також визначити порядок користування земельною ділянкою.

Ухвалою Коиунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2008 року позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_9 про встановлення порядку користування земельною ділянкою залишено без розгляду ( а. с. 81-83 т. 2 ).

Справа неодноразово розглядалася судом.

Останнім рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, вимогам закону, просять рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 ( після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_12 ), ОСОБА_4 та її адвоката ОСОБА_13, заперечення ОСОБА_6, ОСОБА_5 і його адвоката ОСОБА_14, а також заперечення представника ОСОБА_9 за дорученням ОСОБА_15, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 307, статтею 308 ЦПК України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, якщо визнає, що його постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні вимог, суд першої інстанції виходив з того, що родини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є власниками окремих ізольованих квартир у будинку. Доказів того, що вказані квартири є частиною будинку як обєкту спільної часткової власності, немає, а тому у позивачів відсутнє право на визначення ідеальних часток у спільній частковій власності.

Вказаний висновок узгоджується з наданими доказами, відповідає вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_16 на підставі договору дарування від 04 березня 1995 року набула право власності на 17/50 частин домоволодіння, літ. А, №48/1 по вул. Механічній/Чкалова у м. Запоріжжі. 7/25 частин вказаного домоволодіння, літ. А, належать ОСОБА_10 на підставі договору міни від 07 серпня 2001 року. 19/50 частин домоволодіння належало місцевим радам ( а. с. 11-14 т. 1, а. с. 199-200 т. 2 ).

26 грудня 2005 року Комунарська районна адміністрація Запорізької міської ради на підставі розпорядження голови райадміністрації від 26 грудня 2005 року за № 2740р. «Про приватизацію житла за адресою м. Запоріжжя, вул. Механічна/Чкалова АДРЕСА_1» видала свідоцтво про право власності на житло № 24415, відповідно до якого квартира № 1 загальною площею 55,8 кв. м., житловою площею 35,5 кв. м, у будинку № 48/1 по вулиці Механічній/Чкалова у м. Запоріжжі на лежить на праві спільної часткової власності в рівних долях ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Квартира приватизована згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ( а. с. 113-115 т. 2).

06 березня 2002 року Комунарська районна адміністрація Запорізької міської ради на підставі розпорядження голови райадміністрації від 06 березня 2002 року № 19757-р. «Про приватизацію житла за адресою м. Запоріжжя, вул. Механічна/Чкалова АДРЕСА_2», видала свідоцтво про право власності на житло № 19757, в які внесено зміни 27 серпня 2002 року розпорядженням № 1744р., відповідно до яких квартира № 2 у будинку 48/1 літ. Б-1 по вул. Механічній/Чкалова у м. Запоріжжя загальною площею 68,7 кв.м, житловою площею 39 кв. м, належить на праві спільної часткової власності в рівних долях ОСОБА_17, ОСОБА_18 Квартира приватизована згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду ( а. с. 55-64 т. 1 ).

29 вересня 2002 року ОСОБА_18 продали квартиру № 2 ОСОБА_19, яка за нотаріально посвідченим договором від 30 грудня 2004 року продала вказану квартиру ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ( а. с. 10-17,47-48 т. 1, а. с. 78-80, 116-120т. 2 ).

За змістом статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Статтями 356,357 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників.

Таким чином, в ході вирішення спору зясовано, що у позивачів виникло право спільної часткової власності на конкретну квартиру № 2, яка знаходиться у окремо розташованому будинку літ. Б-1; у відповідачів ОСОБА_7 виникло право спільної часткової власності на квартиру № 1, яка знаходиться у будинку літ. А. Тобто між ОСОБА_3 та ОСОБА_7, а також між ОСОБА_3 та ОСОБА_20, між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 право спільної часткової власності не виникло.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у позивачів не виникло право на визначення ідеальних часток у цілому домоволодінні.

Посилання ОСОБА_3 на те, що відповідачі ОСОБА_9, ОСОБА_10 здійснили поліпшення свого майна і це призвело до зміни розміру часток у домоволодінні, не може бути підставою для задоволення позову. Особи, які здійснювали прибудови, з вимогами щодо зміни їх часток у спільній частковій власності не зверталися. До того ж відповідно до частини 4 статті 357 ЦК України добудови, прибудови, які зроблені співвласниками житлового будинку, не змінює розміру часток у праві їх спільної часткової власності.

Керуючись ст. ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: