Справа №2-533/2012р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ.

21 серпня 2012р. селище Вигода

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого: судді Тураш В.А.

секретаря: Лукань О.З.

адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа : Лолинська сільська рада про усунення перешкод у користуванні громадською дорогою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить постановити рішення, яким зобовязати відповідача , ОСОБА_3, усунути перешкоди в користуванні проїздом до належної йому, ОСОБА_2 земельної ділянки в урочищі «Город в потоці» с.Максимівка Долинського району Івано-Франківської області, шляхом зобовязання відповідача розгородити проїзд до належної йому земельної ділянки. Всі судові витрати стягнути з відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,01730га., що розташована в урочищі «Город в потоці» села Макимівка.

Відповідач ОСОБА_3 чинить йому перешкоди в користуванні дорогою для здійснення проїзду до його земельної ділянки, самовільно загородивши проїзд металічною сіткою.

У зв»язку з цим, він вимушений був звернутися із заявою у Лолинську сільську раду. Рішенням Лолинської сільської ради від 16.10.2011 р.№103-5/2011 - сільська рада затвердила акт комісії з питань земельних відносин та благоустрою від 26.09.2011р. , та визнала, що під»їзд до житлового будинку, господарських будівель та споруд ОСОБА_3 здійснюється громадською дорогою, що підтверджується матеріалами інвентаризації 1993 року та генеральним планом с.Максимівка. Сільська рада зобовязала ОСОБА_3 розгородити проїзд до земельної ділянки ОСОБА_2

Наявність дороги проїзду громадського користування підтверджується викопіровкою з генерального плану с.Максимівка. Наявність дороги також підтверджується планом земельної ділянки відповідача.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_4 вимоги викладені в позовній заяві підтримала, зіславшись на викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач ОСОБА_3, представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Пояснили, що позивач по справі має можливість зробити заїзд з центральної дороги. По лівому краю дороги проходить газова труба, через яку подається газ до житлового будинку ОСОБА_3 і яка не захищена кожухом. При заїзді та виїзді з своєї ділянки гр. ОСОБА_2 може пошкодити вказану газову трубу. Про рішення Лолинської сільської ради №103-5/2011від 16.10.2011 їм було відомо. Просили відмовити у позові.

Представник третьої особи Лолинської сільської ради ОСОБА_6 позовні вимоги визнала в повному обсязі. Пояснила, що підїзд до житлового будинку, господарських будівель та споруд гр.ОСОБА_3 здійснюється громадською дорогою, що підтверджується матеріалами інвентаризації 1993р. та генеральним планом с.Максимівка. Ширина даної дороги становить біля 4 метрів. Про рішення сесії Лолинської сільської ради від 16.10.2011 року №103-5 сторонам відомо.

На сьогоднішній день рішення сесії не виконано: ОСОБА_3 не розгородив проїзд до земельної ділянки , а ОСОБА_2 не зрізав край земельної ділянки. В останнє судове засідання представник третьої особи не з»явилась, хоч про час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому Законом порядку.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного:

У відповідності до вимог ч.1 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст є комунальною власністю. П. «а» ч.3 вказаної статті передбачено, що до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність належать: землі загального користування населених пунктів ( майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі , парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Ч.1 ст.152 ЗК України встановлено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.Ч.2 вказаної статті передбачено що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується архівним витягом з рішення 18 сесії ХХІ скликання Лолинської сільської ради від 24.12.1993 р. (а.с.4) викопіровкою з генерального плану с.Максимівка Лолинської сільської ради (а.с.5), планом та абрисом земельних ділянок, які знаходяться у приватній власності (а.с.13-14) - позивачу ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.45 га, в т.ч. земельну ділянку в урочищі «Город в потоці» площею 0.1730 га.

У відповідності до акту від 26.09.2011 р. (а.с.15) складеного постійною комісією з питань земельних відносин та благоустрою проїзд громадською дорогою, ОСОБА_5 не дозволяє, так як, при заїзді і виїзді з своєї земельної ділянки ОСОБА_2 може пошкодити газову трубу, яка не захищена кожухом.

Рішенням Лолинської сільської ради №103-5/2011 від 16.10.2011р. (а.с.7) затверджено акт комісії з питань земельних відносин та благоустрою від 26.09.2011 року та визнано, що підїзд до житлового будинку, господарських будівель та споруд гр.ОСОБА_3 здійснюється громадською дорогою, що підтверджується матеріалами інвентаризації та генеральним планом с.Максимівка.

Зобовязано ОСОБА_3 розгородити проїзд до земельної ділянки гр.ОСОБА_2.

Рекомендовано ОСОБА_2 для облаштування заїзду до своєї земельної ділянки розрівняти і зрізати край земельної ділянки, щоб при проїзді на свою ділянку не виїжджати на газову трубу, через яку подається газ до житлового будинку ОСОБА_3

Таким чином, суд приходить до переконання ,що відповідач по справі ОСОБА_3, який загородив проїзд до земельної ділянки позивача ОСОБА_2 , яка знаходиться в урочищі «Город в потоці» с.Максимівка, Лолинської сільської ради, чинить йому перешкоди в користування громадською дорогою , що унеможливлює його проїзд до своєї земельної ділянки, тому позов підлягає до задоволення.

Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 83, 152 ЗК України, керуючись ст.ст.60, 88, 213, 214, 215,218 ЦПК України,суд,

РІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа : Лолинська сільська рада про усунення перешкод у користуванні громадською дорогою задоволити.

--3--

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 в користуванні проїздом до належної йому земельної ділянки в урочищі «Город в потоці» с.Максимівка Долинського району Івано-Франківської області, шляхом зобов»язання Семків Михайла Васильовича розгородити проїзд до належної ОСОБА_2 земельної ділянки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 107.30 грн. сплаченого судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення Долинського районного суду може бути подано до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів після проголошення через Долинський районний суд.

Суддя:

Текст повного рішення виготовлено 23.08.2012р.