Справа № 435/2502/12
2/435/1567/12
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 березня 2012 року Саксаганський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді Дурасової Ю.В.

при секретарі Посувайло Я.О.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування, суд -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться вказана справа. Позивач просить усунути ОСОБА_3 від права на спадкування після смерті ОСОБА_5, яка померла 03.02.2011 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що ОСОБА_5 її мати, після її смерті залишилося спадкове майно квартира АДРЕСА_1. Їй відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини на цілу квартиру, оскільки спадщину за правом представлення прийняв онук спадкодавця ОСОБА_3 Позивач вважає, що відповідач повинен бути усунутий від спадкування з наступних підстав: відповідач є сином ОСОБА_6 доньки спадкодавця, яка померла 21.02.2005 року. За своє життя ОСОБА_6 ніякої допомоги спадкодавцю - ОСОБА_5 не надавала, навпаки, забирала в неї останні кошти, їжу, хоча спадкодавець дуже сильно хворіла, потребувала постійного догляду, допомоги. Відповідач ОСОБА_3 також ніякої допомоги спадкодавцю ніколи не надавав, навпаки забирав останні кошти та їжу. Відповідач ніде не працював і не працює, не був на похованні, ухилявся від виконання обовязку по утриманню спадкодавця.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, суду пояснили, що відповідач приходив до своєї бабусі, однак матеріальної допомоги не надавав, частіше приходив з метою взяти грошів у бабусі та поїсти. Коли бабусю забрали до лікарні, то в лікарню не приходив, телефонного звязку з ним не було, був поза межами досяжності, прийшов до квартири бабусі лише після її поховання. Про смерть бабусі йому було повідомлено за допомогою СМС. Просять позов задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили. Відповідач суду пояснив, що він їздив на заробітки в інше місто, тому телефонного звязку з ним не було, телефон не працював був вимкнений. Після включення телефону він дізнався про смерть бабусі та приїхав до міста. Бабусю любив, в них були дружні стосунки, часто відвідував її самостійно та разом з друзями. Просить відмовити в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що відсутні підстави для задоволення позову. Позивач не мешкала в квартирі разом з своєю померлою матірю, тому не могла бачити відвідувань відповідача: раз на 2 тижні чи частіше. Померла хворіла кілька років, стала безпорадною за 2 тижні до смерті (після 21.01.2011 року) тому її поклали до лікарні. До цього часу вона не потребувала сторонньої допомоги, а тільки моральної підтримки, що й виконував відповідач як люблячій онук. Відповідач поїхав до Києва заробляти гроші і не знав, що хвороба стала прогресувати, до того ж коли він виїжджав на заробітки, то знав що з бабусею залишається її рідна донька, з якою в нього на той час були добрі стосунки. Бабуся любила онука, він залишився однин з сімї, його батьки та брати померли, бабуся бажала бачити свого онука і підтримувала з ним гарні родинні стосунки. Вважає, що бабуся не склала за життя заповіт, рахуючи, що спадкоємці самостійно приймуть спадщину без суперечок, не бажала нікого з спадкоємців залишати без спадщини. Просить в задоволенні позову відмовити.

Свідки зі сторони позивача суду показали, що померла бабуся любила свого онука, відповідач відвідував бабусю, однак більше завдавав їй клопоту, а не доглядав за нею, приходив до неї щоб поїсти та взяти гроші.

Свідки з сторони відповідача суду показали що відповідач постійно відвідував бабусю, в них були добрі відносини, коли працював, то матеріально підтримував бабусю, надавав кошти, купував хліб, продукти.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню на таких підставах.

В судовому засіданні встановлено правовідносини, що регулюються ЦК України.

ОСОБА_5 є матірю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження. Після укладення шлюбу ОСОБА_7 набула прізвище ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Згідно Свідоцтва про право власності на житло, Витягу з реєстру прав власності на нерухому майно, технічного паспорту, ОСОБА_5 належить квартира АДРЕСА_1. Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла 03.02.2011 року. В силу постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.08.2011 року, ОСОБА_1 відмовлено в посвідченні їй свідоцтва про право на спадщину за законом на цілу квартиру, що розташована за адресою: квартира АДРЕСА_1 та залишилася після смерті її матері ОСОБА_5, померлої 03.02.2011 року, у звязку з тим, що спадщину за правом представлення згідно ст. 1266 ЦК України, прийняв онук спадкодавці ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

В судовому засіданні не знайшло підтвердження, що відповідач ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідач постійно провідував бабусю на протязі її хвороби, хвороба бабусі тривала кілька років. Відповідач в другій половині січня 2011 року виїхав на заробітки до іншого міста, в цей час хвороба бабусі загострилася та її поклали в лікарню. Суд не може прийняти довід позивача, що бабуся знаходилася в безпорадному стані на тій підставі, що бабуся в період загострення хвороби знаходилася в медичному закладі під наглядом медичних працівників. Суд бере до уваги, що позивач як дбайлива любляча донька направила свою хвору матір до лікарні для надання їй медичної допомоги. Ця обставина на думку суду засвідчує норму поведінки доньки - виконання свого дочірнього обовязку перед хворою матірю, однак не дає підстав позбавляти права спадкування онука спадкодавці.

В силу ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця, спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Таким чином суд відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись ст. 1224, 1266 ЦК України, ст. 8, 10, 11, 88, 208, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до набрання законної сили. Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Апеляційне оскарження здійснюється шляхом подачі через суд першої інстанції, який постановив рішення апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, в порядку ст. 295 ЦПК України. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.В. Дурасова