Справа №22-ц-205/11Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія29Доповідач у 2 інстанціїГуль
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 січня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Антоненко В.І.,

суддів: Гуля В.В.., ОСОБА_2.,

при секретарі Клименко В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Сквирського районного суду Київської області від 12 грудня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

У червні 2007 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, у якому просила усунути ОСОБА_3 від права на спадкування на майно ОСОБА_3, який помер 13 березня 2006 року, посилаючись на те, що спадкодавець хворів, потребував стороннього догляду, а відповідачка ухилялася від обовязку щодо надання батькові допомоги.

Рішенням Сквирського районного суду від 12 грудня 2007 року позов задоволено. Постановлено усунути ОСОБА_3 від права на спадкування на майно ОСОБА_3, який помер 13 березня 2006 року.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, з таких підстав.

Відповідно до положень ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що 13 березня 2006 року помер ОСОБА_3 Після його смерті відкрилась спадщина на Ѕ частину жилого будинку №32 по вул.. Дзержинського у м. Сквирка Київської області та Ѕ частину жилого будинку №22 по вул.. Концівській у с. Розівка Ужгородського району Закарпатської області. Спадкоємцями першої черги померлого є його дружина ОСОБА_4 позивачка по справі та дочка померлого відповідачка ОСОБА_3

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив з доведеності позовних вимог щодо ухилення відповідачки від надання допомоги спадкодавцеві, який хворів і потребував стороннього догляду.

З таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він суперечить нормам матеріального права та обставинам справи.

Відповідно до положень ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1995 року хворів на цукровий діабет та туберкульоз лівої легені. Проте по справі не надано доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 знаходився у безпорадному стані, зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли він не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування.

Крім того, по справі встановлено, що ОСОБА_3 до дня смерті проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з дружиною позивачкою ОСОБА_4, яка відповідно до положень ст..ст. 15, 55, 75 СК України зобовязана була йому допомагати, піклуватись та матеріально підтримувати.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки позивачка не надала суду належних доказів, які б свідчили про те, що спадкодавець перебував у безпорадному стані, а відповідачка, знаючи про цей стан, ухилялася від надання йому допомоги, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Надані позивачкою листи спадкодавця до відповідачки не можуть прийматись судом як належний та допустимий доказ по справі відповідно до положень ст.186 ЦПК України. Крім того, вони не містять дати їх написання та відправлення відповідачці, а також інформації щодо предмета спору.

Керуючись ст.ст.309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Сквирського районного суду від 12 грудня 2007 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: