справа №2-514/287/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2012 року Добропільський міськрайсуд Донецької області у складі:

головуючого судді Мавроді Р.Ф.

при секретарі Ганжа Т.А.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину.

В обгрунтування своїх вимог позивачка вказала, що 1 листопада 2010 року во разом зі своєю сусідкою ОСОБА_5 сиділа на лавочці біля свого будинку №35 по вул. Плеханова м. Добропілля. У цей час повз них проходила відповідачка ОСОБА_2, яка сказала ОСОБА_5 щоб вона не спілкувалася з нею, тому що вона погана людина. Її це дуже образило, внаслідок чого між ними виникла сварка, після чого ОСОБА_2 вдарила її по обличчю сумкою, котра знаходилася в її руках. Опасаючись, що вона буде продовжувати її бити, вона підняла з землі попіл та кинула в сторону відповідачки. Однак, ОСОБА_2 це не зупинило і вона штовхнула її на землю, після чого стала бити її по голові та тулубу руками та ногами. Через деякий час вона утратила свідомість. Била вона її приблизно 5 хвилин, потім пійшла додому.

За фактом її побиття і отримання тілесних ушкоджень, вона звернулася до суду зі скаргою приватного обвинувачення, в результаті чого Добропільським міськрайонним судом 04 квітня 2011 року відносно ОСОБА_2 було порушено кримінальну справу за ст. 125 ч.2 КК України.

21 жовтня 2011 року Добропільським міськрайонним судом кримінальна справа відносно ОСОБА_2 була закрита на підставі п.»в» ст..1 Закону України «Про амністію в 2011 році»від 08.07.2011 року. Розяснено право звернутися до суду про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства. Вважає, що злочином їй спричинена матеріальна шкода , тому що вона вимушена була проходити лікування, придбати ліки, їздити до лікарні. Витрати склали 984,50 грн. Також позивачка пояснила, що скоєним злочином їй крім матеріальної, була спричинена і моральна шкода.

Позивачка ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про слухання справи у її відсутність за допомогою її представника.

У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідачки на користь позивачці суму матеріальних збитків у розмірі 984,50 грн., та у рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 10000 грн.

Відповідачка та її представник , діючий на підставі договору, позовні вимоги не визнали , вважають, що сума відшкодування матеріальної шкоди не підтверджена жодним документом, та з боку позивачки не доведено суду, в чому полягає спричинення їй моральних страждань, надавши письмові заперечення. Вважають, що постанова про закриття кримінальної справи за актом амністії відносно ОСОБА_2 не є доказем її вини з приводу спричинення тілесних ушкоджень позивачці.

Вислухавши пояснення та доводи сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи , суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що згідно постанови Добропільського міськрайонного суду від 21 жовтня 2011 року кримінальна справа відносно ОСОБА_2 була закрита на підставі п.»в»ст..1 Закону України «Про амністію в 2011 році»від 08.07.2011 року. Розянено право звернутися до суду про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства. Судом встановлено, що 01 листопада 2010 року в м. Добропілля відповідачка спричинила позивачці умисне легке тілесне пошкодження з короткочасним розладом здоровя, за фактом якого була порушена кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_2 за ст.125 ч.2 КК України.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає, що вина ОСОБА_2 знайшла своє підтвердження дослідженими матеріалами кримінальної справи відносно ОСОБА_2, а саме показами свідків, допитаних під час розгляду кримінальної справи. Так, допитані під час розгляду справи свідки ОСОБА_5, Гусєва, ОСОБА_6. Свідки під час засіданні чітко вказали на те, які тілесні ушкодження отримала ОСОБА_4 Свідок ОСОБА_5 підтвердила те, що відповідачка била ОСОБА_4 по голові та тулубу.

Крім того, допитаний судмедексперт ОСОБА_7 тікож підтвердив наявність тілесних ушкоджень. Під час допиту не виключив можливість отримання тілесних ушкоджень, а також струсу головного мозку під час побиття Басс. Нанесення є ударів по голові, коли Басс лежала на землі, підтвердила свідок ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_6 підтвердила те, що її мати ОСОБА_4 дійсно проходила лікування у лікарні, ліки купували за власні кошти, на підтвердження чого були надані представником позивачки оригінали квитанцій щодо придбання у аптеках ліків на загальну суму 984,50 грн., яка підлягає стягненню зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 за винятком витрат на гумові вироби на суму 20,95 грн., які суд не може віднести до тих ліків, які б свідчили про лікування позивачці від отриманих з вини відповідачки тілесних ушкоджень.

Ствердження відповідачки та її представника що надані квітанції не мають відношення до лікування позивачки та судмедексперт не встановив струс головного мозку суж вважає безпідставними та непереконливими, тому судом не приймаються, тому що не відповідають обставинам, які встановлені в судовому засіданні.

Судом прийнято до уваги, що позивачка перенесла визначені моральні і щиросердечні страждання, заподіяні відповідачкою, винної в скоєнні злочину, дії і турботи позивачки, зв'язані з цім, що в деякій мері змінили її спосіб життя і вважає за необхідне, що ці життєві обмеження повинні бути відповідним чином компенсовані.

Визначаючи суму морального збитку, суд виходить з розміру позовних вимог позивачки, ступеня порушень її життєвих зв'язків , характеру додаткових зусиль в організації життя, викликаних злочином, і з урахуванням матеріального положення відповідача, а також принципів розумності та справедливості, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню і стягненню зі ОСОБА_2 на користь позивачки в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином суму в розмірі 1000 грн.

Таким чином, з урахуванням всіх обставин справи суд вважає, що позов ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково.

У відповідності з ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовій збір пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1168 ЦК України, керуючись ст. ст. 5, 10,60,88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 963 ( девятсот шістьдесят три) грн. 55 коп. та у рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 1000 (одна тисяча) грв., а всього стягнути 1963 ( одна тисяча девятсот шістьдесят три) гривні 55 копійок.

В інший частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовій збір в сумі 107 ( сто сім ) гривень 30 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Повний текст рішення виготовлений 05 березня 2012 року.

Головуючий суддя Р.Ф. Мавроді

01.03.2012