Номер провадження № 2/1522/9071/12
УХВАЛА

20 червня 2012 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Шенцева О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру загальною площею 220,9 кв.м., житловою площею 101,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві власності, а також просить заборонити КП ОМБТІ та РОНвчиняти будь-які дії з реєстрації, перереєстрації квартири загальною площею 220,9 кв.м., житловою площею 101,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві власності, у тому числі видавати витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що невжиття заходів забезпечення може зробити неможливим виконання рішення суду, а може призвести до відчуження належного відповідачу майна, а саме квартири АДРЕСА_2, що у подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяву про забезпечення позову, вважає, що заява про забезпечення позову відповідає вимогам ч.2 ст. 151, п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.2 ст. 152 ЦПК України, суд не обмежений у виборі виду забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Накласти арешт на квартиру загальною площею 220,9 кв.м., житловою площею 101,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві власності.

Заборонити КП ОМБТІ та РОНвчиняти будь-які дії з реєстрації, перереєстрації квартири загальною площею 220,9 кв.м., житловою площею 101,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві власності, у тому числі видавати витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подачі в пятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень, та згідно Закону України Про виконавче провадження.

Суддя 20.06.2012