Справа № 2515/140/2012 Провадження № 22-ц/2590/2124/2012 Головуючий у I інстанції Мороз К. В.
Категорія цивільна Доповідач - Лакіза Г. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2012 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 травня 2012 року по справі за заявою Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк про видачу виконавчого документа на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації „Всеукраїнський фінансовий союз по справі за позовом Публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_9 просить ухвалу суду першої інстанції, якою задоволено заяву ПАТ „Альфа-Банк та видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз у справі за позовом ПАТ „Альфа-Банк до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором, скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ПАТ „Альфа-Банк відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевий суд при постановленні ухвали допустив порушення норм матеріального і процесуального права. На думку апелянта, суд не мав законних підстав для видачі виконавчого документа на підставі рішення третейського суду, оскільки, в порушення вимог ч.3 ст.51 Закону України „Про третейські суди, ст.389-10 ЦПК України, третейський розгляд справи відбувся за відсутності відповідачів, які належним чином не були повідомлені про розгляд зазначеної справа та взагалі не знали про її існування, в звязку з чим третейським судом було фактично вирішено питання про права та обовязки особи, яка не брала участь у справі. Також, на думку апелянта, суд першої інстанції помилково визначив факт зазначення відповідачів як сторін у справі в ухвалі про початок розгляду третейської справи як підтвердження участі відповідачів у справі.

В судове засідання апелянт ОСОБА_9 та заінтересовані особи ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином за усіма наявними у справі адресами, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності за правилами ч.2 ст.305 ЦПК України.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши третейську справу та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви банку про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави передбачені ч.1 ст.389-10 ЦПК України, які б унеможливлювали видачу виконавчого документа на підставі рішення третейського суду.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на матеріалах справи і відповідає вимогам чинного законодавства, що регулює правовідносини в сфері діяльності третейських судів.

З матеріалів третейської справи вбачається, що розгляд третейської справи за позовом ПАТ „Альфа Банк до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором було призначено у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз на 11 год. 00 хв. 09 грудня 2009 року (аркуш третейської справи 1). У відповідності до приписів ст.39 Закону України „Про третейські суди ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомлялись третейським судом про час і місце розгляду зазначеної справи (аркуші третейської справи 2, 71, 85).

Відповідно до ст.41 Закону України „Про третейські суди, неявка у засідання третейського суду сторін або їхніх представників, які належним чином були повідомлені про розгляд справи і проведення засідання третейського суду, не є перешкодою для третейського розгляду і прийняття рішення, якщо причина ненадання документів або неявки сторін у засідання визнана третейським судом неповажною.

Не заслуговують на увагу та є необґрунтованими посилання апелянта як на підставу для відмови у видачі виконавчого документа на те, що третейський суд, ухваливши своє рішення, вирішив питання про права і обовязки відповідачів за їх відсутності, враховуючи наступне.

Частиною 6 ст. 56 Закону України „Про третейські суди та ч.1 ст.389-10 ЦПК України визначено виключний перелік обставин та підстав, за наявності яких компетентному суду належить відмовити в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа.

Вказаними правовими приписами визначено, що підставою для відмови у видачі виконавчого документа є вирішення третейським судом питання про права і обовязки осіб, які не брали участь в справі. Проте, з рішення третейського суду (аркуші третейської справи 82-84) та матеріалів третейської справи вбачається, що ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 брали участь у розгляді третейської справи в якості відповідачів, тобто вони були стороною по справі.

Крім того, слід зауважити, що чинним законодавством України, яким регулюються правовідносини в сфері діяльності третейських судів, не визначено такої підстави для відмови у видачі виконавчого документа на підставі рішення третейського суду, як неявка сторони у засідання третейського суду або неналежне повідомлення сторони про дату та місце його проведення.

Інші доводи апеляційної скарги не містять в собі законних підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, визначених ч. 6 ст. 56 Закону України „Про третейські суди та ч.1 ст.389-10 ЦПК України, а, відтак, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке б призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч.1 п.1, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 травня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: