Справа № 2-1009/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2012 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі : головуючого судді Волошина С.О.

при секретарі Кушнірюк Ю.Г.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Чернівецької міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю, визначення часток в спільній сумісній власності, визнання права власності , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, Чернівецької міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю, визначення часток в спільній сумісній власності, визнання права власності.

Позивач посилається на те, що квартира АДРЕСА_1 передана у спільну сумісну власність їй, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, наймачам державного житлового як одній сімї, відповідно до положень ст.ст 1,2 Закону України Про приватизацію державного життьового фонду. На їх звернення до органу приватизації, 20 березня 1995 року Представництвом фонду державного майна м. Чернівці їм, як співвласникам, видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Між ними як співвласниками було досягнуто згоди про те, що частки в спірній квартирі будуть рівними, тобто по ј ідеальних частки за кожним з них.

Право спільної сумісної власності на вищевказане житло зареєстроване в ОБТІ за реєстровим номером 6968, запис в реєстраційній книзі № 75.

Спірна квартира складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 73,8 м. кв., відповідно до даних технічного паспорта дійсна інвентаризаційна вартість квартири складає 89 334 грн.

В зазначеній квартирі зареєстровані та проживають вона, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Однією із співвласників спірної квартири була її рідна тітка ОСОБА_5 яка померла 19 жовтня 1996 року.

Вона з трирічного віку та до смерті ОСОБА_5 проживала з нею однією сімєю, тому відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України, має право на частку майна, яка належала її тітці, як спадкоємиця четвертої черги спадкування. Той факт, що вона довгі роки проживала з ОСОБА_5 підтверджується копією довідки ПП Ремжитлосервіс.

Інших спадкоємців за законом чи заповітом у померлої не було, оскільки в шлюбі на день смерті вона не перебувала, своїх дітей у неї ніколи не було, заповіту ОСОБА_5 не залишала.

У звязку з смертю ОСОБА_5, яка була співвласницею спірної квартири, укласти договір про виділ часток з спільної сумісної власності та визнати право на частку в спірній квартирі, в позасудовому порядку не має можливості.

Просила встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_2 та ОСОБА_5. Визначити частки в спільній сумісній власності в квартирі АДРЕСА_2 між нею, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та померлою ОСОБА_5, в рівних частках, відповідно кожному по ј ідеальній частці та припинити право спільної сумісної власності на спірну квартиру. Визнати за нею право власності на спадкове майно у вигляді 14 ідеальної частки квартири АДРЕСА_1 після смерті її рідної тітки ОСОБА_5, яка померла 19 жовтня 1996 року. Визнати її власником Ѕ ідеальної частки спірної квартири та визнати за ОСОБА_3, ОСОБА_4 право власності на ј ідеальні частки в спірній квартирі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлений позов підтримала, та просила задовольнити посилаючись на обставини зазначені в позові.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та представник Чернівецької міської ради ОСОБА_6 в судове засідання не зявились та надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов визнають та не заперечують проти його задоволення.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Представництвом Фонду державного майна України в м. Чернівці 20 березня 1995 року ОСОБА_3 та членам його родини ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1. Право спільної сумісної власності на вищевказане житло зареєстроване в Чернівецькому ОБТІ за реєстровим номером 6968, запис в реєстраційній книзі № 75, дані обставини підтверджуються копією свідоцтва (а.с. 19, 19 зв.).

Згідно ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Таким чином, кожному із співвласників спірної квартири, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка померла, 19 жовтня 1996 року, належить по 1/4 ідеальній частці квартири АДРЕСА_3.

19 жовтня 1996 року померла одна із співвласників, ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15), тому сторони не мають змоги укласти договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності.

В квартирі АДРЕСА_4 зареєстровані та постійно проживають ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 також там була зареєстрована та постійно проживала ОСОБА_5, яка померла 19 жовтня 1996 року, що підтверджується копією довідки ПП Ремжитлосервіс.

Статтею 1258 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш ніж пять років до часу відкриття спадщини.

Інших спадкоємців за законом чи за заповітом у померлої ОСОБА_5 немає, так на день смерті у шлюбі вона не перебувала, дітей немає, заповіту не залишала. Позивач ОСОБА_2 більше пяти років до часу відкриття спадщини, проживала однією сімєю з ОСОБА_5, тому відповідно до вимог ст.ст. 1258, 1264 Цивільного кодексу України позивач ОСОБА_2 має право на спадкування ј частки в квартирі АДРЕСА_2, після смерті ОСОБА_5.

Відповідачі визнали предявлений позов, тим самим визнали ту обставину, що позивач ОСОБА_2 та спадкодавець ОСОБА_5, яка померла 19 жовтня 1996 року, проживали однією сімєю не менше ніж пять років до часу відкриття спадщини, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому дана обставина не підлягає доказуванню. Крім того, відповідно до довідки ПП РемжитлосервісОСОБА_2 та ОСОБА_5, яка померла 19 жовтня 1996 року, проживали однією сімєю за адресою: м. Чернівці, вул. Головна, 210/33 з 1986 року по день смерті ОСОБА_5, тобто до 19 жовтня 1996 року.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, необхідно встановити факт проживання однією сімєю позивача та ОСОБА_5. Визначити частки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка померла 19 жовтня 1996 року, як співвласників квартири АДРЕСА_1, рівними і складають по 1/4 ідеальній частці та припинити право спільної сумісної власності на дану квартиру. Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, яка померла 19 жовтня 1996 року, а саме на ј ідеальну частку квартири АДРЕСА_1. Визнати ОСОБА_2 власником Ѕ ідеальної частки квартири АДРЕСА_1. Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності кожного на ј ідеальну частку квартири АДРЕСА_1.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216-1218, 1220, 1223, 1226, 1258, 1264, 1268, ЦК України, п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008р. Про судову практику у справах про спадкування, керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 174, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт проживання з 1986 року однією сімєю ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Визначити частки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка померла 19 жовтня 1996 року, як співвласників квартири АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 20 березня 1995 року Представництвом Фонду державного майна України в м. Чернівці рівними і складають по 1/4 ідеальній частці та припинити право спільної сумісної власності на дану квартиру.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, яка померла 19 жовтня 1996 року, а саме на ј ідеальну частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_2 власником Ѕ ідеальної частки квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності кожного на ј ідеальну частку квартири АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ : С.О. Волошин