Справа № 812/8270/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2012 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі

Головуючого судді: Стоматова Е.Г.

при секретарі Мітєвій А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Запорізького державного підприємства «Радіоприлад»про стягнення компенсації частини доходів (зарплати) у звязку з порушенням термінів їх виплати,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду в жовтні 2012 року з позовом про стягнення з ЗДП «Радіоприлад»заборгованості із заробітної плати в розмірі 6330,00 грн., яка залишилася не виплаченою станом на 01.08.2012 року, середнього заробітку з дня звільнення до дня фактичного розрахунку.

Свої вимоги ОСОБА_2 мотивувала тим, що у звязку з нерегулярною та не в повному обсязі виплатою їй відповідачем заробітної плати, позивач змушений був звернутися до Комунарського районного суду з позовною заявою про стягнення заборгованості.

У судове засідання позивач зявився, згідно поданої заяви відмовився від позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку з дня звільнення до дня фактичного розрахунку, просила стягнути з ЗДП «Радіоприлад»заборгованість по заробітній платі за період з травня 2011р. по липень 2012 року в сумі 2767,00 грн., у тому числі: за травень 2011р.- 104.00 грн.., червень 2011р. - 110,00 грн., вересень 2011р. - 662,00 грн., грудень 2011р. - 462,00 грн., січень 2012р. - 608,00грн., лютий 2012р. -525,00 грн., квітень 2012р. - 275,00грн., травень 2012р. - 21,00грн., червень 2012р. - 0,00грн., липень 2012р. - 0,00грн., та суму вихідної допомоги, нарахованої при звільненні в розмірі 3563,00грн.

Відповідач надав заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що відповідач не заперечує проти стягнення залишку не виплаченої заробітної плати в розмірі 2767,00 грн., у тому числі: за травень 2011р.- 104.00 грн.., червень 2011р. - 110,00 грн., вересень 2011р. - 662,00 грн., грудень 2011р. - 462,00 грн., січень 2012р. - 608,00грн., лютий 2012р. -525,00 грн., квітень 2012р. - 275,00грн., травень 2012р. - 21,00грн., червень 2012р. - 0,00грн., липень 2012р. - 0,00грн., та суми вихідної допомоги, нарахованої при звільненні в розмірі 3563,00грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.

Судом прийнято заяву ОСОБА_1 про відмову від стягнення середнього заробітку з дня звільнення до дня фактичного розрахунку. Розглядаються позовні вимоги щодо стягнення заборгованості із заробітної плати в розмірі 2767,00 грн., у тому числі: за травень 2011р.- 104.00 грн.., червень 2011р. - 110,00 грн., вересень 2011р. - 662,00 грн., грудень 2011р. - 462,00 грн., січень 2012р. - 608,00грн., лютий 2012р. -525,00 грн., квітень 2012р. - 275,00грн., травень 2012р. - 21,00грн., червень 2012р. - 0,00грн., липень 2012р. - 0,00грн., та суми вихідної допомоги, нарахованої при звільненні в розмірі 3563,00грн.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

На підставі ст.60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_1 працювала на Запорізькому державному підприємстві «Радіоприлад» з 23.07.1973р. та була звільнена 30.07.2012р. за наказом №172к згідно ст.38 КЗпП України, про що в трудовій книжці зроблено відповідний запис. При звільненні позивачці нарахована вихідна допомога згідно ст.ст.38,44 КЗпП України в розмірі 3563,00 грн.

Як вбачається із довідки, виданої заступником директора та головним бухгалтером Запорізького державного підприємства «Радіоприлад»та наданої суду позивачем, станом на день подання позову заборгованість по заробітній платі за період з травня 2011р. по липень 2012 року дорівнює 2767,00 грн., у тому числі: за травень 2011р.- 104.00 грн.., червень 2011р. - 110,00 грн., вересень 2011р. - 662,00 грн., грудень 2011р. - 462,00 грн., січень 2012р. - 608,00грн., лютий 2012р. -525,00 грн., квітень 2012р. - 275,00грн., травень 2012р. - 21,00грн., червень 2012р. - 0,00грн., липень 2012р. - 0,00грн. Крім того, не виплачено позивачці суму вихідної допомоги в розмірі 3563,00грн., що знайшло своє підтвердження у наданих сторонами довідках, виданих заступником директора та головним бухгалтером Запорізького державного підприємства «Радіоприлад».

Згідно зі ст.94 КЗпП України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці»заробітною платою вважається винагорода, обчислена у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

На підставі ст.1 Закону України «Про оплату праці»передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст.44 Кодексу законів про працю України при порушенні трудового договору з підставі, зазначених у ст.ст.38, 39 Кодексу законів про працю України, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

Відповідно до п. 3.8 Інструкції зі статистики заробітної плати, розробленої відповідно до Законів України «Про державну статистику»та «Про оплату праці»та затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 р. № 5, суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні(вихідна допомога), не належать до фонду оплати праці, тобто не є заробітною платою.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. За частиною першою статті 116 цього Кодексу при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В частині стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, вихідної допомоги позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач дійсно порушував трудові права позивача та суд приймає до уваги довідки про залишок не виплаченої заробітної плати и вихідної допомоги, надані відповідачем. В частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахункових при звільнені, суд приймає відмову позивача від цих позовних вимог, зробленою за її письмовою заявою та підтвердженою у судовому засіданні.

Аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги ст.11 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача щодо стягнення заробітної плати та суми вихідної допомоги, нарахованої при звільненні.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Судові витрати по справі суд розподіляє у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 78, 88, 202, 207, 208, 212-215, 224-233 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Запорізького державного підприємства «Радіоприлад»(69600, м. Запоріжжя, пр. Леніна,3) на користь ОСОБА_1 (69118, м.Запоріжжя, вул. Новокузнецька, б. 4, кВ.123) заборгованість по заробітній платі в сумі 2767,00 грн (дві тисячі сімсот шістдесят сім грн. 00 коп.) та суму вихідної допомоги, нарахованої при звільненні в розмірі 3563,00грн.(три тисячі пятсот шістдесят три грн.. 00 коп.).

Стягнути з Запорізького державного підприємства «Радіоприлад»(69600, м. Запоріжжя, пр. Леніна,3) на користь держави судові витрати у розмірі 214 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Стоматов Е.Г.