АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0420/594/12 22-ц/491/2717/12
Справа № 2/420/264/12 Головуючий в 1 інстанції
Провадження 22-ц/491/2717/12 ОСОБА_1
Категорія № 27 (УІ ) Доповідач Барильська А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Савіної Г.О., Зубакової В.П.,

при секретарі: Євтодій К.С.

за участю: представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_2 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2012 року за позовом Кредитної спілки АККОРД до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2012 року Кредитна спілка АККОРД ( надалі - КС АККОРД) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06 квітня 2007 року між сторонами укладений кредитний договір № Алло 1.

Згідно умов вищевказаного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 1648 грн. строком до повного його виконання, зі сплатою 0,11507 відсотків за кожний день користування кредитом.

Відповідно до п.3.2 договору передбачалося нарахування пені в розмірі 0,5% від суми остаточної заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконував, у зв'язку із чим утворилась заборгованість ,яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 1648 грн., за процентами 563,23 грн., штрафні санкції - 1648 грн., всього 3859,23 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2012 року, в якому усунуто описку ухвалою суду від 15 серпня 2012 року, позов КС АККОРД до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КС АККОРД заборгованість за кредитним договором № Алло 1 від 06.04.2007 року в сумі 3859,23 грн. та витрати по справі в сумі 214,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач та його представник ставлять питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог, у звязку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, вважають, що судом не взято до уваги пропуск позивачем строку позовної давності звернення до суду з позовом за захистом порушених прав та не застосовано наслідків його пропуску за заявою відповідача про застосування строків позовної давності..

Крім того, судом не враховано, що позивача виключено з Державного реєстру фінансових послуг та анульовано свідоцтво про реєстрацію, а представником позивача не надано суду доказів про діяльність структурних підрозділів підприємства.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що 06 квітня 2007 року відповідач подав заяви до кредитної спілки «Аккорд» про прийняття його до членів спілки та про надання кредиту в розмірі 1648грн..

06 квітня 2007 року, за заявою відповідача ОСОБА_3, підписаною ним особисто, між відповідачем та позивачем КС «АККОРД» укладено кредитний договір № Алло 1.

Згідно видаткового касового ордеру № 19 від 06.04.2007 року ОСОБА_3 отримав в касі КС АККОРД грошові кошти в сумі 1648 грн., що особисто підтвердив своїм підписом. (а.с.9).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався ст.ст.526, 625 ЦК України та виходив з того, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв'язку із чим стягнув на користь позивача суму заборгованості.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитись із висновком суду, оскільки судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Згідно вимог ч.2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику / грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, що встановлені договором /ч.1 ст. 1049 ЦК України/.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, не звернув уваги, що відповідачем по справі подана заява про застосування строку позовної давності ( а.с.25-26,103-105), а позивачем подана заява про поновлення строку позовної давності для звернення до суду з зазначеним позовом.( а.с.68-71).

Однак, суд не розглянув зазначені заяви сторін по справі.

Звертаючись до суду з заявою про поновлення строку позовної давності для звернення до суду з зазначеним позовом, позивач посилався на те, що 20.02.2009 року в ході розслідування кримінальної справи за фактом заволодіння майна (грошових коштів вкладників) попереднім складом керівництва спілки «АККОРД», була вилучена органами досудового слідства фінансово-господарська документація та оригінали кредитних договорів кредитної спілки. Зазначені оригінали кредитних договорів повернуті позивачу тільки 15.04.2010 року, у звязку з чим позивачем пропущено строк позовної давності з поважних причин.

Оскільки додатком № 1 до договору № АЛЛО 1 від 06 квіня 2007 року визначено строк сплати останнього платежу 15.04.2008 року, то з 16.04.2008 року почався перебіг строку позовної давності за цим договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позов кредитною спілкою «Аккорд» подано до суду 123.02.2012 року (а.с. 2-3), тобто за межами строку, встановленого ст. 257 ЦК України.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем подана заява про застосування строку позовної давності.

Колегія суддів вважає, що наведені позивачем причини пропуску процесуального строку для звернення до суду є поважними, у звязку з чим вважає за необхідне поновити позивачу строк позовної давності для звернення до суду з зазначеним позовом.

Як вбачається із матеріалів справи, 06 квітня 2007 року, за заявою відповідача ОСОБА_3, підписаною ним особисто, між сторонами укладено кредитний договір № Алло 1. Згідно видаткового касового ордеру № 19 від 06.04.2007 року відповідач ОСОБА_3, як член КС «АККОРД», отримав в касі КС АККОРД грошові кошти в сумі 1648 грн., що особисто підтвердив своїм підписом.

Відповідно умов кредитного договору ОСОБА_3 повинен повернути отримані грошові кошти в строк до 06 квітня 2008 р., що підтверджується заявою (а.с.7), зі сплатою 0,11507 відсотків за кожен день користування кредитом на залишок суми кредиту (а.с.8).

Пунктом 3.2 кредитного договору передбачено нарахування пені в розмірі 0,5% від суми остаточної заборгованості за кожен день прострочення.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, через що на час пред'явлення позову загальна заборгованість складає 3859,23 грн., яка складалася із заборгованості за кредитом 1648 грн., за процентами 563,23 грн. та 1648 грн. нараховані штрафні санкції. (а.с.3,4).

У звязку з чим, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №АЛЛО 1 від 06.04.2007 року, яка саном на 23.02.2012 року складає 3859,23 грн., та складається із заборгованості за кредитом 1648 грн., за процентами 563,23 грн. та 1648 грн. нарахованої пені. (а.с.3,4).

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не взято до уваги пропуск позивачем строку позовної давності звернення до суду з позовом за захистом порушених прав та не застосовано наслідків його пропуску за заявою відповідача про застосування строків позовної давності, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки викладені позивачем в заяві причини пропуску позовної давності колегією суддів визнані поважними.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що позивача виключено з Державного реєстру фінансових послуг та анульовано свідоцтво про реєстрацію, а представником позивача не надано суду доказів про діяльність структурних підрозділів підприємства, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки в матеріалах справи міститься дані про відокремлені підрозділи юридичних осіб( а.с. 61-67), Факт виключення позивача з Державного реєстру фінансових установ на підставі рішення № 332 від 09.06.2011 року не є підставою для відмови у стягненні суми заборгованості по кредитному договору № АЛЛО 1 від 06.04.2007 року. Згідно копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб, позивач - КС АККОРД міститься в реєстрі юридичних осіб, його реєстрація не скасована.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального законодавства, у звязку апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Поновити Кредитній спілці «АККОРД» строк позовної давності для звернення до суду з позовом.

Позов Кредитної спілки АККОРД до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки АККОРД заборгованість за кредитним договором № Алло 1 від 06.04.2007 року в сумі 3859,23 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 1648 грн., за процентами 563,23 грн. та 1648 грн. пені та витрати по сплаті судового збору в сумі 214,60 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Г.О. Савіна

ОСОБА_4