Печерський районний суд міста Києва 17.04.2012
Справа № 2-1265/12
У Х В А Л А

19 квітня 2012 року суддя Печерського районного суду м. Києва, ОСОБА_1 ., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем та забезпечити себе та відповідача ізольованою квартирою за рахунок продажу квартири АДРЕСА_1.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя вважає, що заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, тому, в порядку ст.121 ЦПК України, її слід залишити без руху для виправлення недоліків.

Відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних звязків. Тому суд зобовязаний встановити наявність правовідносин сторін, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства, і предявлення вимоги, яка не є байдужою до права.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та поділ майна. Однак, відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

В позовні заяві не чітко викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, тобто ті юридичні факти, на основі яких позивач обґрунтовує свої вимоги про розподіл майна подружжя.

Крім того, не конкретизовані позовні вимоги з огляду на те, що позивач подав позовну заяву про розірвання шлюбу, а в прохальній частині, крім розірвання шлюбу фактично просить поділити квартиру.

Відповідно до пп. 3-6 ч.2 ст.119, 120 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Якщо позов стосується поділу майна подружжя, у заяві необхідно зазначити, яку частку та яке конкретно майно позивач просить виділити собі та яку частку та яке конкретно майно відповідачу.

Крім цього, якщо позивач заявляє вимоги майнового характеру, то відповідно до ст.80 ЦПК України ним повинно бути зазначено ціну позову.

Згідно з п.22-26 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Між тим, позивачем наведено лише зміст статей сімейного законодавства та всупереч положенням ст.119 ЦПК не вказана ціна позову, предмет позову про поділ майна, не викладені обставини повязані із поділом майна, не зазначено вартість майна, коли і ким придбано, чи узгоджена ціна майна з відповідачем, який пропонується спосіб поділу майна, тощо.

Крім того, в вступній частині позовної заяви зазначено імя відповідача «Анна», а в прохальній частині зазначено «Алла».

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, провадження у справі не може бути відкрито, а тому її слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

В разі невиконання вимог ст. 119 ЦПК України, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119, 121, 210, 293, 383 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна, - залишити без руху та надати час протягом пяти днів з дня отримання ухвали для виправлення вказаних судом недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1