Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-5216 / 12 Головуючий у 1-й інстанції: Петров В.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Онищенка Е.А..

суддів: Подліянової Г.С.

ОСОБА_2

при секретарі: Хомяк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 08 серпня 2012 року у справі за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» до ОСОБА_3, третя особа: Севастопольський національний університет ядерної енергії та промисловості про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2011 року державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - Севастопольський національний університет ядерної енергії та промисловості про стягнення суми.

В позові зазначав, що 27.11.2006 року між ДП «НАЕК «Енергоатом», Севастопольським національним університетом ядерної енергії та промисловості та ОСОБА_3 було укладено Договір №1668/07-119-з про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» та Договір №2207-4/07-46-з від 01.09.2008 року про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст». Предметом договору були освітні послуги з загальним терміном навчання 3 роки за рахунок коштів ДП «НАЕК «Енергоатом».

Обовязки ОСОБА_3 були визначені у розділі 4 Договору, відповідно до якого він був зобовязаний прибути після закінчення навчання у вказані у направленні терміни і відпрацювати не менше 4 років в підрозділі ДП «НАЕК «Енергоатом», а у разі відмови прибути на роботу за направленням відшкодувати вартість навчання.

06.07.2009 року ОСОБА_3 отримав направлення на працевлаштування до ВП «Запорізька АЕС». Для працевлаштування на вказану роботу ОСОБА_3 не прибув. Таким чином ОСОБА_3 відповідно до умов договору, повинен був повернути вартість навчання у розмірі 21 399 грн.

Просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС» вартість навчання у розмірі 21 399 грн. та судові витрати.

Рішенням Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 08 серпня 2012 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС» грошові кошти у розмірі 21 399 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС» судові витрати по справі суму судового збору в розмірі 213 грн. 99 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції у звязку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ДП « Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підозрілу « Запорізька АЕС» про стягнення коштів за навчання, районний суд виходив з того, що ДП « НАЕК « Енергоатом» перерахувало кошти за навчання відповідача ОСОБА_3 Севастопольському національному університету ядерної енергії та промисловості , а ОСОБА_3 відповідно до умов договору повинен був після закінчення університету відпрацювати не менше чотирьох років в підрозділі ДП « НАЕК «Енергоатом», а в разі відмови прибути до роботи за направленням відшкодувати вартість навчання. Оскільки ОСОБА_3 отримавши направлення на працевлаштування до ВП «Запорізька АЕС» до роботи не прибув, тому суд стягнув вартість навчання в розмірі 21399 грн.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом установлено, що 27.11.2006 року між ДП «НАЕК «Енергоатом», Севастопольським національним університетом ядерної енергії та промисловості та ОСОБА_3 було укладено Договір №1668/07-119-з від 27.11.2006 року про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» та Договір №2207-4/07-46-з від 01.09.2008 року про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст». Предметом договорів були освітні послуги з загальним терміном навчання 3 роки за рахунок коштів ДП «НАЕК «Енергоатом».

Відповідно до довідки Севастопольського національного університету ядерної енергії та промисловості № 1/18-214 від 08.02.2011 року вбачається, що вартість навчання ОСОБА_3 складає 21 399 грн. ( а.с. 17). Зазначена сума була перерахована університету ДП « НАЕК «Енергоатом».

У п. 4.6 договору № 2207-4/07-46-3 від 01.09.2008 року про підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем « Спеціаліст» передбачено обовязок ОСОБА_3 прибути після закінчення університету у вказані в направлені терміни і відпрацювати не менше чотирьох років в підрозділі ДП « НАЕК « Енергоатом» ( а.с. 9-10).

ОСОБА_3 отримав направлення до ВП « Запорізька АЕС» 06.07.2009 року (а.с.15).

Довідкою ВП « Запорізька АЕС» № 1151 від 18.01.2011 року підтверджується факт не прибуття на роботу до зазначеного підприємства ОСОБА_3. Зазначена обставина підтверджується сторонами також в суді апеляційної інстанції.

У п. 4.7.2. вищезазначеного договору встановлено обовязок ОСОБА_4 відшкодувати ДП « НАЕК « Енергоатом вартість навчання у випадку відмови прибути до роботи за направленням.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, вимоги закону, оцінив по справі всі докази, надав їм належну оцінку і прийшов до обгрунтованого висновку про задоволення позову .

Доводи апелянта про те, що він не підписував договір № 1668/07-119-з від 27.11.2006 року , тому цей договір не породжує жодних прав та обовязків для сторін договору не заслуговують на увагу, оскільки умови зазначеного договору виконувалися між сторонами з боку ДП НАЕК «Енергоатом» шляхом перерахування грошових коштів на підготовку фахівця, з боку Севастопольського національного університету ядерної енергії та промисловості шляхом надання послуг за навчання відповідача за освітньо-кваліфікаційними рівнями «Бакалавр» у період з 2006 року по 2008 рік та « Спеціаліст» у період з 2008 року по 2009 рік, та прийняття виконання ОСОБА_3 шляхом отримання наданих послуг за кошти позивача, а також підписання ОСОБА_3 додаткової угоди до договору № 1668/07 119-з від 27.11.2006 року в якій також зазначена вартість навчання ОСОБА_3 за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр»(а.с.8). Підписання зазначеної додаткової угоди до договору свідчить про те, що волевиявлення ОСОБА_3, як учасника правочину, було вільним і відповідало його внутрішній волі.

Доводи апелянта про те, що договір від № 2207 -4/07-46-з від 01.09.2008 року був підписаний ним під впливом насильства також не заслуговують на увагу, оскільки останній не надав доказів на підтвердження зазначених обставин, а також не ставив питання щодо визнання зазначеного договору недійсним з цих підстав.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що судом повно і всебічно зясовані обставини справ, висновки відповідають цим обставинами і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права при розгляді спору не порушені, застосовані правильно, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, а інші доводи апеляційної скарги є неспроможними та необґрунтованими і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 08 серпня 2012 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: