АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/5273/12 Справа № 2/426/1592/2012 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2012 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Лисичної Н.М., Калиновського А.Б.

при секретарі Бабенко А.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: публічне акціонерне товариство Страхова компанія «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

15 березня 2012 року заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ПАТ Страхова компанія «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 1500 грн., вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В частині стягнення матеріальної шкоди відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення суду і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_3 на її користь 9051 грн. 76 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, 15000 грн. моральної шкоди.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які були спричинені їй внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 31.08.2010 р. на перехресті вулиць К.Лібнехта та Мечнікова в м. Нікополі Дніпропетровської області з вини ОСОБА_3

Наявність вини відповідача підтверджується постановою про відмову в порушені кримінальної справи від 15.10.2010 р., з якого вбачається, що останній порушив вимоги п.16.2 ПДР, що стало причиною ДТП.

Згідно полісу № ВЕ/5122169 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів від 17.06.2010 р., цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована ПАТ «Страхова група «ТАС».

Статтями 22, 23, ч.1 ст.1666, ч.1 ст.1667, ЦК України, передбачено відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної у результаті порушення цивільних прав через неправомірні рішення, дії чи бездіяльність, а також шкоди завданої майну, з особи винної в її заподіянні.

Відповідно до ст. 1187 ЦК, матеріальна шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом.

Згідно до ст..1194, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст..3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву.

Згідно із положеннями ст. 36 Закону, якщо особа, яка має право на отримання відшкодування, не задоволена рішенням страховика щодо виплати страхового відшкодування, вона має право подати до МТСБУ скаргу про перегляд вищезазначеного рішення. Якщо прийняте МТСБУ рішення не задовольняє таку особу, то вона має право подати позов до суду щодо відшкодування шкоди в установленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивачки, остання не зверталась до страхової компанії із заявою про відшкодування шкоди.

Таким чином, ОСОБА_2 не було дотримано порядку здійснення відшкодування, що вірно зазначив суд першої інстанції в своєму рішення та, що є підставою для відмовлення в задоволенні позовних вимог.

Доводи апелянта щодо незаконності рішення суду в цій частині є необґрунтованими, зводяться до особистої образи та незадоволення через відмову у стягнені відшкодування.

Що стосується доводів апелянта щодо незгоди з розміром стягнутої моральної шкоди, то суд першої інстанції при її визначенні врахував наслідки отриманих позивачкою травм, тривалість лікування та всі незручності і страждання, які виникли у останньої в звязку з отриманими травмами. Також, визначаючи суму відшкодування моральної шкоди в розмір 1500 грн., суд першої інстанції виходи з принципів розумності та співмірності.

Будь яких доказів, що суд першої інстанції не врахував ті чи інші обставини справи, апелянтом не надано.

Колегія суддів не встановила порушень норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді