Справа №412/101083/2012
Провадження №2/412/4450/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2012 року Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Черновського Г.В.

при секретарі Савченко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк України`про стягнення відсотків за договором банківського вкладу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у липні 2012 року звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Дніпропетровського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк України`в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 33 961 грн. 99 коп., яка складається з: 19 534,77 грн. - невиплачена сума відсотків станом на 21 грудня 2011 року за договором №СС10-164 від 19 грудня 2007 року; 5900,22 грн. - невиплачена сума відсотків станом на 21 грудня 2011 року за договором № СС10- 205 від 15 липня 2009 року; 4624,13 грн. - невиплачена сума відсотків за період з 22 грудня 2011 року до 06 червня 2012 року за договором №СС10-164 від 19 грудня 2007 року; 2986,93 грн. - невиплачена сума відсотків за період з 22 грудня 2011 року до 06 червня 2012 року за договором №СС10-205 від 15 липня 2009 року; 558,08 грн. - 3% річних за прострочення виконання зобов`язання за договором №СС10-164 від 19 грудня 2007 року; 357,86 грн. - 3% річних за прострочення виконання зобов`язання за договором № СС10-205 від 15 липня 2009 року.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, на задоволенні позову наполягали.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на його необґрунтованість.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти:

19 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №СС10-164 на вклад «Строковий пенсійний ощадного банку`у національній валюті для фізичної особи строком на один рік та десять днів на суму 10 000 грн. з відсотковою ставкою за депозитом 12,5% річних.

Судом встановлено, що протягом строку дії договору позивач продовжував періодично здійснювати до вкладення на свій рахунок до 21 грудня 2011 року. Згодом відсоткова ставка за депозитом була односторонньо збільшена відповідачем до 17 % річних. Всі надходження грошових коштів на рахунок позивача та нарахування відсотків фіксувалися в ощадній книжці.

Судом встановлено, що 21 лютого 2012 року позивач звернувся до відділення відповідача №8420/0199 з метою здійснення чергового поповнення свого депозитного вкладу, але співробітник банку заявив, що на його рахунках відсутні грошові кошти та запропонував звернутися безпосередньо до філії - Дніпропетровське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України`із заявою, передбаченою для постраждалих вкладників, оскільки випадки зникнення грошей з депозитних рахунків фізичних осіб мали масовий характер.

Відповідно до ст.1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунками за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що 21 лютого 2012 року позивач дізнався про порушення відповідачем свого права щодо вільного розпорядження своїми коштами на рахунках. Лише 06 червня 2012 року позивачу було видано вклад, що складався із основної суми вкладу та відсотків, у сумі 43 923,31 грн., тоді як відповідно до договору №СС10-164 від 19 грудня 2007 року та ощадної книжки до нього позивачу мало бути виплачено 63 458,08 грн. Вказана сума зафіксована в ощадній книжці.

Судом встановлено, що аналогічна ситуація склалася з іншим депозитним вкладом позивача від 15 липня 2009 року, договір №0010-205 на вклад «Строковий пенсійний Ощадного банку`для фізичної особи, укладений на строк 18 місяців на суму 7 200 грн.

Судом встановлено, що 06 червня 2012 року позивачу було видано його вклад, що складався із основної суми вкладу та відсотків, у сумі 34 790,98 грн., тоді як відповідно до договору №СС10-205 від 15 липня 2009 року та ощадної книжки до нього мало бути виплачено 40 691,20 грн. Вказана сума зафіксована в ощадній книжці. Після чого 12 червня 2012 року позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою вх.№П-60-ЗВ щодо неправильності нарахування відсотків та здійснення виплати за його вкладами, на яку було надано відповідь згідно з листа №13/04/0 від 04 липня 2012 року, що нарахування та виплата відсотків були здійсненні вірно, відповідач, керуючись п.2.8 договорів на вклад, після закінчення строків вкладів здійснював зберігання грошових коштів на рахунках без нарахування відповідних відсотків.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною

Статтею 1059 Цивільного кодексу України встановлено, що договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до ч.2 ст.1060 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу.

Відповідно до ч.1 ст.1075 Цивільного кодексу України, договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Відповідно до ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються відсотки за користування ними відповідно до ст. 536 ЦК України.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено, що ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше встановлено договором або законом.

Згідно з ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Грошовим зобов`язанням вважається зобов`язання, змістом якого є сплата боржником грошей, норми вказаної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов`язання, незалежно від того, чи передбачена сплата грошей в готівковій чи в безготівковій формі.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 33 961 грн. 99 коп., яка складається з: 19 534,77 грн. - невиплачена сума відсотків станом на 21 грудня 2011 року за договором №СС10-164 від 19 грудня 2007 року; 5900,22 грн. - невиплачена сума відсотків станом на 21 грудня 2011 року за договором № СС10- 205 від 15 липня 2009 року; 4624,13 грн. - невиплачена сума відсотків за період з 22 грудня 2011 року до 06 червня 2012 року за договором №СС10-164 від 19 грудня 2007 року; 2986,93 грн. - невиплачена сума відсотків за період з 22 грудня 2011 року до 06 червня 2012 року за договором №СС10-205 від 15 липня 2009 року; 558,08 грн. - 3% річних за прострочення виконання зобов`язання за договором №СС10-164 від 19 грудня 2007 року; 357,86 грн. - 3% річних за прострочення виконання зобов`язання за договором № СС10-205 від 15 липня 2009 року.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України та враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 339 грн. 61 коп. в рахунок відшкодування оплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк України`про стягнення відсотків за договором банківського вкладу - задовольнити.

Стягнути з Дніпропетровського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк України`на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 33 961 грн. 99 коп., яка складається з:

- 19 534,77 грн. - невиплачена сума відсотків станом на 21 грудня 2011 року за договором №СС10-164 від 19 грудня 2007 року;

- 5900,22 грн. - невиплачена сума відсотків станом на 21 грудня 2011 року за договором № СС10- 205 від 15 липня 2009 року;

- 4624,13 грн. - невиплачена сума відсотків за період з 22 грудня 2011 року до 06 червня 2012 року за договором №СС10-164 від 19 грудня 2007 року;

- 2986,93 грн. - невиплачена сума відсотків за період з 22 грудня 2011 року до 06 червня 2012 року за договором №СС10-205 від 15 липня 2009 року;

- 558,08 грн. - 3% річних за прострочення виконання зобов`язання за договором №СС10-164 від 19 грудня 2007 року;

- 357,86 грн. - 3% річних за прострочення виконання зобов`язання за договором № СС10-205 від 15 липня 2009 року.

Стягнути з Дніпропетровського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк України`на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 339 грн. 61 коп.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя Г.В.Черновськой