АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/3899/2012 Номер провадження 22-ц/1690/3899/2012Головуючий у 1-й інстанції Крикливий В.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Панченка О.О., Прядкіної О.В.

при секретарі: Рибак О.О.

з участю

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_5

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 30 травня 2012 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_5 до Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про стягнення відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином,-

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 30 травня 2012 року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - задоволено частково.

Стягнуто з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_5 відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі по 2550 грн. кожному.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 17450 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 2450 грн.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 85,65 грн.

Стягнуто з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь держави судовий збір в розмірі 21,95 грн.

Додатковим рішенням цього ж суду від 04.09.2012 р. у задовленні позову в частині стягнення з ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, ОСОБА_2, ОСОБА_5 відмовлено повністю.

В апеляційній скарзіпозивачі ОСОБА_2, ОСОБА_5 просять вищевказане рішення місцевого суду скасувати в частині стягнення з ОСОБА_3 у відшкодування завданої моральної шкоди на користь ОСОБА_2 17450 грн., на користь ОСОБА_5 2450 грн. і в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог. Ухвалити рішення, яким стягнути з НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_2 обовязковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну здоровю потерпілих, у розмірі 51000 грн.; стягнути з НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_5 обовязковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну здоровю потерпілих, у розмірі 51 000 грн.; стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 у відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 47450 грн.; стягнути з ОСОБА_6В, на користь ОСОБА_5 у відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 47450 грн. В іншій частині рішення районного суду залишити без змін. Свої вимоги обгрунтовують тим, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають істотне значення для справи та невірно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.08.2011 р. кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, закрито у зв'язку з актом амністії. Згадана постанова набрала законної сили (а.с.63).

Із змісту постанови вбачається, що 31.08.2009 р. приблизно о 18 год. в с.Дмитрівка м.Комсомольська по автодорозі Фрунзівка -Дяченки -Дмитрівка -Комсомольськ в напрямку м.Комсомольська, керуючи автобусом «Мерседес Бенс», державний номерний знак НОМЕР_1, рухався водій ОСОБА_3, який в салоні автобусу перевозив пасажирів ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Під час вибору безпечної швидкості руху ОСОБА_3 не врахував дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у зв'язку з чим, на заокругленні автодороги відбувся виїзд автобуса за межі проїзної частини, з'їзд автобуса в лівий кювет та його перекидання. Внаслідок ДТП пасажири ОСОБА_5 та ОСОБА_2 отримали відповідно середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження відповідно (а.с.43).

Факт того, що на час ДТП ОСОБА_6 був власником згаданого транспортного засобу, а ОСОБА_3 керував ним на законних підставах підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю від 11.02.2008 року, яка на час ДПТ була дійсною (а.с.42).

Вище вказана дорожньо-транспортна пригода сталася у межах строку дії полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 29.10.2008 р. між НАСК «Оранта» та відповідачем ОСОБА_6, відповідно до якого (п.2) за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) встановлено ліміт відповідальності на рівні 35000 грн., за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю (на одного потерпілого) - на рівні 51000 грн., а франшиза становить -0 (а.с.3).

Задовольняючи позов частково, місцевий суд виходив з того, що відповідно до п.24.1. ст.24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. На обґрунтування своїх вимог щодо стягнення обов'язкового ліміту відповідальності страховика за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі по 51000 грн. кожному та відшкодування матеріальної шкоди в розмірі по 1579,50 грн. кожному позивачами приєднано до справи копії фіскальних чеків на придбання ліків (а.с.98-108), однак належних та допустимих доказів на підтвердження того, що згадані ліки придбавалися у зв'язку із необхідністю лікування наслідків ДТП надано не було. Відповідно реєстрів надання медичної допомоги Комсомольської міської лікарні одну частину витрат на лікування було відшкодовано за рахунок міської лікарні, а іншу -за рахунок страхових відшкодувань страховою компанією «Омега»(а.с.107-114). Вирішуючи питання про розмір відшкодування, місцевий суд взяв до уваги тяжкість заподіяної травми, характер, обсяг та тривалість фізичних страждань, яких зазнали позивачі, їх вік, ступінь вини відповідача, який є незаперечним. Відповідно до п.22.3. ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Як встановила колегія суддів, такий висновок місцевого суду є вірним, оскільки суд дійшов його після повного, всебічного та об"єктивного з"ясування фактичних обставин справи, прав та обов"язків сторін в даних правовідносинах.

Відповідно до вказаного полісу страховик, яким є НАСК «Оранта», забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоров»ю та майну третіх осіб під час ДТП, та внаслідок цієї пригоди настає цивільно- правова відповідальність особи, відповідальність якої застраховано.Згідно п. 2 вказаного полісу ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров»ю, становить 51 тис. грн.; за шкоду, заподіяну майну, - 35 тис. грн., а моральна шкода 5% від шкоди, заподіяної майну - 1250 грн.

Відповідно до ст. 3 Закону обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров»ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто, виходячи із суті такого страхування, закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника заподіювача шкоди.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно п.22.3 ст. 22 ЗУ про ОСЦПВВНТЗ потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктам 1,2 ч. 2 ст. 23 УК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст. 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 % ліміту, визначеного у п.9,3 ст. 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ст. 24 ЗУ про ОСЦПВВНТЗ у зв»язку з лікуванням поткрпілого відшкодовуються обрунтовані витрати, які пов»язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров»я, медичним піклуванням, лікуванням удомашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. Зазначені витрати мають бути підтверджені документально відповідним медичним закладом.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення матеріальної шкоди, місцевий суд обгрунтовано прийшов до висновку про те, що позивачами не надано належних та допустимих доказів щодо придбання саме ними ліків, крім цього, як встановлено місцевим судом і це не заперечується позивачами, в ході досудового слідства у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_3, останній надав потерпілим ОСОБА_2 матеріальну допомогу у розмірі 2000 грн., страховою компанією «Омега» було застраховане здоров»я ОСОБА_7 і у зв»язку з настанням страхового випадку омпанія виплатила страхове відшкодування.

Місцевим судом у відповідності до вимог п.22.3 ст. 22 ЗУ про ОСЦПВВНТЗ відносно потерпілого ОСОБА_7 встановлено розмір моральної шкоди - 20 тис. грн., потерпілої ОСОБА_5 5 тис. грн. На відшкодування моральної шкоди з НАСК «Оранта» стягнуто на користь кожного позивача по 2550 грн., що складає 5% від 51 тис. грн. Решта суми до встановленого судом розміру моральної шкоди для кожного позивача стягнута з винної особи у ДТП відповідача ОСОБА_3

Доводи позивачів в тій частині, що власник джерела підвищеної небезпеки ОСОБА_6 повинен відповідати за завдану шкоду в ДТП, не заслуговують на увагу, оскільки останній застрахував свою цивільно-правову відповідальність за укладеним договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на випадок заподіяння шкоди життю, здоров»ю та майну третіх осіб під час експлуатації забезпеченого транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах, тому відсутні підстави покладення відповідальності на відповідача ОСОБА_6

Доводи позивачів в тій частині, що завдана кожному з них моральна шкода становить 50 тис. грн., що різницю 47450 грн. повинен відшкодувати саме ОСОБА_6, також не заслуговують на увагу, оскільки позивачами не доведена моральна шкода у вказаному розмірі, відсутні підстави покладати відповідальність на ОСОБА_6, різниця по відшкодуванню моральної шкоди правомірно покладена на ОСОБА_3

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308 ч.1, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 30 травня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

С у д д і: