АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 2190/5847/2012
Справа №22-ц/2190/3834/2012 Головуючий в І інстанції Гонтар Д.О.
Доповідач: Цуканова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2012 року грудня місяця 24 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Цуканової І.В.

Судців: Вейтас І.В.,

ОСОБА_1

при секретарі: Ткаченко А.М.

З участю адвокатів: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від «01» листопада 2012 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2012р. позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, в якому, з подальшими уточненнями, просила стягнути з них солідарно відшкодування матеріальної і моральної шкоди. При цьому покликалася, що є власником автомобіля, який 14.01.2012р. пошкоджено в дорожньо-транспортній пригоді, що трапилася з вини ОСОБА_7, яка при керуванні належним ОСОБА_6 автомобілем порушила Правила дорожнього руху. Оскільки при цьому останній знаходився в автомобілі, а його доручення на ім'я ОСОБА_5 надає їй право керування транспортним засобом лише в окремих випадках, то позивач вважала, що відповідачі мають відшкодувати шкоду солідарно. Виходячи з того, що загальний розмір заподіяної автомобілю шкоди складає 91046,54 грн., частину якої в сумі 50000 грн. відшкодовано страховою компанією, позивач просила стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням - 41046,54 грн., витрати на проведення експертиз, евакуацію автомобіля, придбання ліків у зв'язку з ушкодженням здоров'я під час ДТП, транспортні витрати, вартість втраченого пального, а всього 48201,89 грн., а також компенсацію моральної шкоди в сумі 3000 грн.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 01.11.2012р. позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 43401,9 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просила рішення суду змінити та адовольнити позов в повному обсязі шляхом солідарного стягнення з відповідачів зазначених сум, покликаючись на порушення судом норм атеріального і процесуального права.

В судове засідання апеляційного суду не з'явилися відповідачі, які про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідача, апелянта, її представника та представника дповідача ОСОБА_6, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником автомобіля Сitroen Jumpy, державний номер BT 8390АТ, ОСОБА_6 належить автомобіль Infiniti, державний номер BT 2046АТ. Вказані обставини визнані сторонами і згідно ч.І ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Згідно тимчасовому реєстраційному талону автомобіль Citroen, 30.12.2011р. зареєстровано на позивача /а.с. 31/.

14.01.2012р. відбулася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення вищевказаних транспортних засобів. Вина відповідача ОСОБА_5 у її скоєнні підтверджується постановою Суворовського районного суду м.Херсона 05.03.2012р. про притягнення ОСОБА_5, як водія автомобіля Infiniti, до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а саме: за порушення п.п. 1.2.1., 1.2.2. Правил дорожнього руху /а.с. 7/.

Право керування ОСОБА_5 належним ОСОБА_6 автомобілем підтверджується довіреністю останнього від 26.08.2011р. /а.с. 58/.

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля Citroen Jumpy, державний номер BT 8390АТ, від 27.04.2012 року матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля, складає 91046,54 грн. /а.с. 9-30/.

Відповідно до повідомлення ПАТ «Укргазбанк» від 11.05.2012р. позивачу заховані 50000 грн. від Страхової компанії «ПРО 100» у відшкодування матеріальної шкоди, що не заперечувалося сторонами /а.с. 39/. Сума пдшкодованої вартості ремонту транспортного засобу склала 41046,54 грн.

Відповідно до повідомлення Скадовської центральної районної лікарні від 09.06.12р. позивачу надавалася медична допомога. Згідно накладної від 01.2012р. позивачем витрачено на придбання ліків 536 грн. /а.с. 47,48/.

Як вбачається із квитанцій, позивачем на проведення експертних досліджень витрачено 450+265+50+54,36=819,36 грн. Витрати пов'язані з евакуацією автомобіля складають 1000 грн. /а.с. 37/.

Виходячи із вищезазначених обставин, на підставі п.1 ч.І ст.1188 ЦК України, за якою шкода, завдана одній особі внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, суд задовольнив частково позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди за рахунок ОСОБА_5 Зокрема, суд стягнув різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням - 41046,54 грн., витрати на евакуатор - 1000 грн., витрати на проведення експертних досліджень - 819,36 грн., витрати на придбання ліків - 336,50 грн., а всього 43401,90 грн.

Виходячи з доведеності позивачем моральних страждань внаслідок пошкодження майна та ушкодження здоров'я, суд на підставі ч.І ст.1167 ЦК України повністю задовольнив позов про відшкодування моральної шкоди і стягнув суму 3000 грн. із ОСОБА_5, як особи, з вини якої така шкода заподіяна.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення транспортних витрат позивача на поїздки з місця проживання (м.Скадовськ Херсонської області) до обласного центру з питань, пов'язаних із заподіянням шкоди, в сумі 4800 грн. та втратою пального в сумі 399,99 грн., суд виходив з недоведеності позивачем необхідності понесення таких витрат.

У задоволенні позову до власника автомобіля Infiniti ОСОБА_6 суд відмовив за безпідставністю.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, підтверджуються дослідженими судом доказами, ґрунтуються на вимогах закону.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про недослідження судом механізму скоєння ДТП та необхідних дій його учасників до уваги не приймаються, оскільки вина ОСОБА_5 в порушенні Правил дорожнього руху підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення, яке в силу ч.4 ст.61 ЦПК України обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Безпідставними є також доводи апелянта про обов'язок ОСОБА_6 як володільця автомобіля відшкодувати заподіяну їй шкоду та недоведеність з огляду на зміст довіреності, виданої ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_5. правової підстави володіння останньою транспортним засобом.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Згідно п.2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р., з наступними змінами, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

За змістом довіреності від 26.08.2011р. ОСОБА_6 уповноважує ОСОБА_5 представляти його інтереси в усіх необхідних установах та організаціях, перед фізичними особами з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією належного йому автомобіля марки Іnfiniti, реєстраційний номер ВТ 2046АТ. З цією метою представнику надається право керувати вищевказаним транспортним засобом під час здійснення визначених довіреністю повноважень /а.с. 58/.

З пояснень позивача, підтверджених представником відповідача ОСОБА_6, вбачається, що на час скоєння ДТП в автомобілі Іnfiniti знаходився і ОСОБА_6, що на підставі вищенаведених норм права свідчить про правомірність володіння ОСОБА_5 автомобілем та визначення її юридичного статусу як володільця джерела підвищеної небезпеки.

Доказів, які б спростовували зазначений висновок, апелянт суду не надав.

Колегія суддів не приймає також до уваги твердження апелянта про доведеність транспортних витрат, оскільки ним не доведено необхідність їх понесення.

Керуючись ст.ст. 303,308,315, п.1 ч.І ст.307 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 01 листопада 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: