Справа №22-ц-681/12Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія26Доповідач у 2 інстанції Кулішенко
УХВАЛА

Іменем України

01 лютого 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Лащенка В.Д.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Корзаченко І.Ф.,

при секретарі : Косенко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2011 року за позовом Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банкдо ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2010 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, яку мотивував тим, що 28 лютого 2003 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 була укладена Рамкова угода №БЦ-123 від 28 лютого 2003 року зі змінами, на підставі якої позивач відкрив відповідачу ОСОБА_2 кредитну лінію терміном на 144 місяці з видачею коштів за договорами траншу, які є невід'ємною частиною Рамкової угоди, сума коштів по яким не може перевищувати 80 000 доларів США. На підставі та в межах рамкової угоди позивач та відповідач ОСОБА_2 уклали Договір про надання траншу №БЦ-6.6765/123 ДТ1 від 10.07.2007 року, на підставі якого позивач надав у користування відповідачу ОСОБА_2 22000,00 доларів США строком на 60 місяців з виплатою 16% річних в порядку та строки згідно графіку повернення кредиту та сплати відсотків. На забезпечення зобов'язань відповідача ОСОБА_2 за Рамковою угодою 02.07.2004 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 02 липня 2004 року був укладений договір поруки № БЦ-123-ДП, згідно якого ОСОБА_3 протягом трьох банківських днів з дня одержання повідомлення від кредитора про порушення позивальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором по поверненню кредиту, сплати нарахованих відсотків за користування кредитом відповідає перед банком як солідарний боржник. В забезпечення виконання зобов'язань за Рамковою угодою, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 16.09.2003 року було укладено договір застави №БЦ-123-Д34.

В зв'язку із тим, що відповідачами належним чином не виконувались зобов'язання за вищезазначеною Рамковою угодою, договором про надання траншу, договором поруки та договором застави, станом на 10.03.2011 року загальна сума заборгованості склала 375837,34 гривні, зокрема, заборгованість по капіталу 136863,45 грн., заборгованість по процентах по графіку в розмірі 7487,88 грн., проценти за фактичне користування кредитом 16819,71 грн. та пеня в розмірі 214660,30 грн.

Просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 276 933,31 гривень шляхом звернення стягнення в рахунок боргу на нерухоме майно - частину нежитлової будівлі літ. Езагальною площею 132,0 кв.м., що знаходиться за адресою Київська обл., м. Біла Церква, вул. Мельника, буд. 18-а, прим.2, власником якого є ОСОБА_2, а також стягнути з відповідачів судові витрати по справі.

В ході судового розгляду представник позивача збільшив позовні вимоги згідно заяви від 11.03.2011 року та просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 375 837,34 гривень шляхом звернення стягнення в рахунок боргу на нерухоме майно - частину нежитлової будівлі літ. Езагальною площею 132,0 кв.м., що знаходиться за адресою Київська обл., м. Біла Церква, вул. Мельника, буд. 18-а, прим.2, власником якого є ОСОБА_2, а також стягнути з відповідачів судові витрати.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2011 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2О та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банк, заборгованість за Рамковою угодою №БЦ-123 від 28 лютого 2003 року та Договором про надання траншу №БЦ-6.6765/123 ДТ1 від 10.07.2007 року в розмірі 312 384,54 гривень, з яких заборгованість по капіталу в розмірі 136 464, 95 гривень, заборгованість по відсоткам кредиту 7 487,88 гривень, заборгованість за фактичне користування простроченим капіталом 16 819,71 гривень, пеня 151 612,00 гривень, звернувши стягнення на предмет застави: частину нежитлової будівлі літ. Е, загальною площею 132,0 кв.м., що знаходиться за адресою Київська обл., м. Біла Церква, вул. Мельника, буд. 18-а, прим.2, власником якого є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міськогоокругу Київської області ОСОБА_4 09.07.2003 року за реєстровим №5759 і зареєстрованого в Білоцерківському міжміському бюро технічної інвентаризації 06.08.2003р., номер запису 618, в книзі 5.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2О та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ПроКредит Банк, витрати по сплаті державного мита (судового збору) в розмірі 1411 гривень 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень 00 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою в якій просить рішення в частині стягнення пені скасувати та постановити в цій частині нове про стягнення пені на користь банку в розмірі 10000 грн.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним та обґрунтованим і відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги? Якими доказами вони підтверджуються? Які факти установлені, що мають значення для вирішення справи? Які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин?

Згідно із ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, надавши докази відповідно до ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Судом встановлено, що 28 лютого 2003 року між ЗАТ Мікрофінансовий банк, правонаступником прав та обов'язків якого згідно статуту є ПАТ ПроКредит Банк, та ОСОБА_2 була укладена Рамкова угода №БЦ-123 від 28 лютого 2003 року. Згідно п. 1.1 та п. 2.2. угоди встановлено ліміт кредитування ОСОБА_2 в розмірі 10 000,00 доларів США та строк користування 24 місяці. В подальшому Додатковими угодами №1 від 16.09.2003р., №2 від 02.07.2004 року, №3 від 07.05.2005р., №4 від 23.05.2006р., №5 від 10.07.2007 року були внесені зміни до Рамкової угоди щодо ліміту кредитування та строку кредитування, і згідно останніх змін, відповідачу ОСОБА_2 відкривалась кредитна лінія терміном кредитування 144 місяці та лімітом кредитування 80 000,00 доларів США.

На підставі Рамкової угоди сторонами був укладений Договір про надання траншу №БЦ-6.6765/123 ДТ1 від 10.07.2007 року, за умовами якого позивач надає ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 22 000,00 доларів США строком на 60 місяців зі сплатою відсотків 16% річних, а ОСОБА_2 зобов'язується повернути наданий кредит та сплатити відсотки та платежі за кредитом, а також комісії на умовах і в строки, встановлені договором. Згідно графіку погашення кредиту мало здійснюватись рівними сумами 538,00 доларів щомісяця до 10.07.2012 року.

16 вересня 2003 року в забезпечення виконання ОСОБА_2 перед позивачем зобов'язань за Рамковою угодою між нею та позивачем було укладено договір застави №БЦ-123-Д34, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 зобов'язалась повернути наданий їй кредит в розміри та строки, передбачені кредитним договором, а в забезпечення виконання зобов'язань передала нерухоме майно - частину нежитлової будівлі літ. Езагальною площею 132,0 кв.м., що знаходиться за адресою Київська обл., м. Біла Церква, вул. Мельника, буд. 18-а, прим.2, що належить відповідачу на праві власності, та транспортний засіб - фургон ізотермічний С, марка ЗИЛ, модель431412 випуску 1989 року, колір синій, шасі №К2931474. Оціночна вартість заставленого майна на час укладення договору застави становила 41928,00 грн. В подальшому сторони укладеними додатковими угодами від 02.07.2004р, від 07.06.2005р., від 23.05.2006р. та 10.07.2007 року вносили зміни до договору застави щодо вартості заставленого майна і з врахуванням останніх змін, в заставі залишалось лише нерухоме майно, оціночна вартість якого складала 239 976,00 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань за Рамковою угодою, між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 02.07.2004 року був укладений договір поруки № БЦ-123-ДП, згідно з умовами якого ОСОБА_3 на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед позивачем відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_2, які виникають з Рамкової угоди №БЦ-123 від 28 лютого 2003 року, Договору про надання траншу №БЦ-6.6765/123 ДТ1 від 10.07.2007 року, графіків повернення кредиту та сплати відсотків, та інших договорів, які є невід'ємною частиною Рамкової угоди, та повернути наданий кредит, відсотки, неустойку та інші штрафні санкції протягом трьох банківських днів з дня одержання повідомлення від кредитора про порушення позичальником своїх зобов'язань. До вказаного договору поруки додатковими угодами від 02.07.2004р, від 07.06.2005р., від 23.05.2006р., від 10.07.2007р. вносились зміни щодо ліміту відповідальності та строків надання кредиту відповідно до змін, які вносились додатковими угодами до Рамкової угоди.

Судом першої інстанції встановлено, що до 10.11.2008 року відповідач ОСОБА_2 належним чином виконувала зобов'язання за укладеним кредитним договором щодо сплати капіталу кредиту та відсотків відповідно до графіків погашення.

Матеріалами справи підтверджується, що 10.12.2008 року за № 5803 та 08 квітня 2009 року за №6130 позивач надіслав на адресу відповідача ОСОБА_2 вимоги про повне дострокове погашення кредиту та на адресу ОСОБА_3 від 10.12.2008 року за № 5805 та від 08 квітня 2009 року за №6129 направив вимоги про виконання зобов'язань за договорами поруки. Факт отримання вимог відповідачами підтверджується повідомленнями про вручення поштового рекомендованого відправлення, однак заборгованість ними так і не була погашена.

Як вбачається з матеріалів справи, сама сума заборгованості по капіталу становить 136863,45 грн., що є еквівалентом 17248,61 доларів США (із розрахунку курсу Національного банку України 1:7,94), сума заборгованості по відсоткам кредиту становить 7487,88 грн., що є еквівалентом 943,64 доларів США, сума заборгованості за фактичне користування простроченим капіталом становить 16819,71 грн., що є еквівалентом 2119,66 доларів США, загальна сума пені становить 214660,30 грн. Заперечень щодо неправильності наданого розрахунку відповідачами надано не було.

В судовому засіданні в суді першої інстанції 05.05.2011р. представником позивача надано підтвердження про сплату відповідачем ОСОБА_2 14.03.2011 року 50 доларів США в рахунок погашення кредиту, що є еквівалентом 398, 50 гривень згідно офіційного курсу НБУ на день оплати (1:7,97), таким чином, заборгованість по капіталу становить 136 464, 95 гривень.

Суд, мотивуючи своє рішення виходив зі ст.ст. 1048, 1054 ЦК України та посилався на те, що позивач належним чином виконав умови договору, а відповідачі ухиляються від виконання умов договору і сплати боргу в добровільному порядку.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Апелянтом не доведено обставин щодо неправильності оцінки судом поданого банком розрахунку заборгованості по кредиту та нарахуванні пені, на які він посилається як на підставу своїх вимог згідно до ст. 60 ЦПК України

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд підійшов формально до зменшення розміру пені, визначивши її в сумі 151612 грн., спростовується матеріалами справи та наданими доказами.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів не знайшла підстав для скасування рішення, а тому відхиляє апеляційну скаргу ОСОБА_2 та залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді :