22.03.2012 Суддя Маслов М. І.
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н НЯ
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И
№ 2029/804/2012 р.
22.03. 2012 р. Орджонікідзевський районний суд м. Харкова
У складі головуючого судді Маслова М.І.
За участю секретаря Санцевич М. В.
За участю позивачки ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради Про визнання права власності на самовільно побудований гараж
З метою підтвердження можливості подальшої безпечної експлуатації гаражу Позивачем ОСОБА_1. було замовлено технічний висновок про стан будівельних конструкцій та можливість експлуатації самочинно побудованого гаражу №52 в літ. В-1по пр . Фрунзе 36 у м. Харкові.
Відповідно до розділу Висновки та рекомендаціїтехнічного висновку, стан будівельних конструкцій на момент огляду забезпечує несучу здатність, достатню для експлуатації будівлі. Експлуатація гаража не суперечить будівельно-технічним, санітарним та протипожежним нормам.
Згідно технічного паспорту загальна площа гаражу №52 в літ. В-1по пр . Фрунзе 36 у м . Харкові склав 44, 2 м. кв.. Таким чином, Позивачем самочинно побудовано гараж. З огляду на те, що будівництво гаража мало місце без розробки проекту та отримання дозволу на початок будівельних робіт не можливо оформити права на нерухомість належним чином. Але, згідно ч. 1 ст. 4 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно від 01.07.2004 р. та п.1.5. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 202 року N 7/5, обов'язковій реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно фізичних осіб. Згідно положень Цивільного кодексу України зазначений вище гараж відноситься до обєктів нерухомого майна, тобто до об'єктів, право власності на які підлягає обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності становлять три складові (ст. 317 ЦК України): право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Володіння майном - це юридично закріплена коштовність фактично мати майно, впливати на нього в будь-який момент, здійснювати щодо майна свою волю.
Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна на свою користь, мати з цього певний зиск та вигоду. Право розпорядження - це можливість власника установлювати, змінювати та припиняти юридичне існування майна.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать діючому закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути противоправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Всупереч викладеним вище нормам Позивач не може в повній мірі здійснити своє право власності щодо зазначеного гаражу. У цьому випадку Позивач обмежений у своєму праві розпоряджатися своїм майном. У звязку з чим позивачка ОСОБА_1 і звернулась до суду з цим позовом згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Власник або інша заінтересована особа мають право звернутися до суду за забезпеченням права власності, пов'язаних з усуненням перешкод, які заважають власнику або іншому спільному володільцеві здійснювати в повній мірі та беззаперечно свої права володіння та розпорядження майном.
Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання.
Згідно п. 10 додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна є, в тому числі, рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.
Відповідач ОСОБА_2 , в суд не зявилась, причин неявки до суду не повідомила, не заперечує розглядати справу у порядку ст. .77, 169 п. 2, 3 ЦПК України.
Зі згодою позивача не заперечує розглядати справу у порядку ст. 224 ЦПК України з заочною формою розгляду справи . Заперечень від участніків процесу не надійшло.
Перевіривши матеріали справи, вислухавши думку позивачки, дослідивши інші докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.
При цьому, суд виходить з того, що гараж по пр . Фрунзі в районі будинку № - 20 у м.Харкові був самовільно побудований за кошті ОСОБА_1, інваліда 2 групи (по ураженню опорно-рухового апарату). Відповідно до розділу Висновки та рекомендаціїтехнічного висновку стан будівельних конструкцій на момент огляду забезпечує несучу здатність, достатню для експлуатації будівлі. Експлуатація гаража не суперечить будівельно-технічним, санітарним та протипожежним нормам..
Згідно технічного паспорту загальна площа гаражу №52 в літ. В-1по пр . Фрунзе 36 у м . Харкові склав 44, 2 кв.м. Таким чином, Позивачем самочинно побудовано гараж. З огляду на те, що будівництво гаражу було проведено без розробки проекту та отримання дозволу на початок будівельних робіт, Позивач не має можливості оформити права на нерухомість належним чином, що стало підставою для звернення до суду. Згідно ч. 1 ст. 4 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно від 01.07.2004 р. та п.1.5. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року N 7/5, обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних осіб. Згідно положень Цивільного кодексу зазначений вище гараж відноситься до обєктів нерухомого майна, тобто до об'єктів, право власності на які підлягає обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності становлять три складові (ст. 317 ЦК України): право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Володіння майном - це юридично закріплена можливість фактично мати майно, впливати на нього в будь-який момент, здійснювати щодо такого майна свою волю.
Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, мати з цього певний зиск та вигоду. Право розпорядження - це можливість власника встановлювати, змінювати та припиняти юридичне існування майна.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Всупереч викладеним вище нормам Позивач не може в повній мірі здійснити своє право власності щодо зазначеного гаражу. У цьому випадку Позивач обмежений у своєму праві розпоряджатися своїм майном.
Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Власник або інша заінтересована особа мають право звернутися до суду за забезпеченням права власності, пов'язаних з усуненням перешкод, які заважають власнику або іншому володільцеві здійснювати в повній мірі та беззаперечно свої права на володіння та розпорядження майном.
Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання.
Згідно п. 10 додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна є, в тому числі, рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.
При таких підставах при оцінці доказів суд вважає, що є підстави згодити з позивачкою та визнати за нею право власності на самовільно побудований гараж за вищевказаною адресою. За технічним висновком ООО Корсис19 квітня 2011 р. ( Інспекція Державного архітектурного Будівельного контролю у Харківській області ) загальний стан гаража забезпечує надійну експлуатацію та безпеку для життя і здоровя людей та не перешкоджає подальшому його використанню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. З, 6, 10, 11, 15, 30, 60, 61, 77, 114, 118, 119, 120, 208, 209, 294, 295 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст. 11, 16, 316, 317, 319, 321, 376, 386 Цивільного кодексу України, ст. 4 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає в АДРЕСА_2. ІН - до Харківської ОСОБА_2 ради, про визнання права власності на самовільно побудований гараж, задовольнити у повному обсязі .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудований гараж № 52 в літ. В-1площею 37,6 м2, розташований по пр. Фрунзе 36. у м. Харкові.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному суді Харківської області через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив протягом 10ти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили, відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Маслов М.І. / /.