АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/1014/2012
Головуючий по 1-й інстанції Блажко І.О.
Суддя-доповідач: Дряниця Ю. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2012 року
м.Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого - Дряниці
Ю.В.

Суддів: Карнауха П.М.,
Кривчун Т.О.

при секретарі:
Ткаченко Т.І.

з участю прокурора Лисенко Н.М.

представника позивача
Шуха С.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 23 листопада 2011 року

по справі за позовом заступника
прокурора Полтавської області в
інтересах держави в особі публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк «Укргазбанк»в особі Полтавської
філії АБ «Укргазбанк», Міністерства
фінансів України до ОСОБА_3, треті особи
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Укренерго», ОСОБА_4 про звернення
стягнення на заставлене майно

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 23 листопада 2011 року позов
заступника прокурора Полтавської
області в інтересах держави в особі
публічного акціонерного товариства
акціонерний банк «Укргазбанк»в особі
Полтавської філії АБ «Укргазбанк»,
Міністерства фінансів України до
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
заставлене майно задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №64-КЛ-Ю від 25
грудня 2007 року в сумі 1 005 376 грн. 98 коп.,
укладеного між публічним акціонерним
товариством АБ «Украгазбанк»та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Укренерго», звернуто стягнення на
заставлене майно за договором застави
№64/1-КЛ-Ю від 25 грудня 2007 року,
укладеного між публічним акціонерним
товариством АБ «Украгазбанк»та ОСОБА_4
майно - автомобіль марки «ВМW», моделі
«Х5», 2007 року випуску, кузов НОМЕР_4, тип
ТЗ легковий універсал, колір чорний,
реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 601
300 грн., що на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_5, виданим Полтавським МРЕВ 21
травня 2009 року належить на праві
власності ОСОБА_3,який зареєстрований
за адресою 36024, АДРЕСА_1 , ідент. номер
НОМЕР_2.

Стягнуто з ОСОБА_3 1700 грн. судового
збору на користь держави.

Додатковим рішенням Октябрського
районного суду м. Полтави від 10 лютого
2012 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь
держави судовий збір в розмірі 1123 грн.,
загальна сума судового збору -2823 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
у задоволенні позовних вимог відмовити
в повному обсязі. При цьому зазначав, що
суд неповно з'ясував обставин, що мають
значення для справи, неправильно
застосував норми матеріального права.
При цьому він є добросовісним
набувачем в розумінні ст. 388 ЦК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, заслухавши пояснення сторін, що
з'явились в судове засідання приходить
до висновку, що остання задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, виходив з того, що
позовні вимоги є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

З таким висновком погоджується і
колегія суддів в повній мірі, виходячи
з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

При вирішенні даної справи місцевий
суд дійшов правильного та
обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позовних вимог щодо звернення
стягнення на заставлене майно
відповідно договору застави №64/1-КЛ-Ю
від 25 грудня 2007 року в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором

Вказане підтверджено належними
засобами доказування та відповідає
вимогам закону, зокрема, вимогам ст. 388
Цивільного кодексу України та ст. 10
Закону України «Про заставу»в частині
положень про добросовісного набувача.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
25 грудня 2007 року між ВАТ АБ
«Укргазбанк»та ТОВ Компанія
«Укренерго»укладений договір за
№64-КЛ-Ю про відкриття не
відновлювальної відкличної кредитної
лінії з загальним лімітом в сумі 900 000
грн. на строк 12 місяців, починаючи з 25
грудня 2007 року (а. с. 17-20).

В забезпечення повернення наданого
кредиту між ВАТ АБ «Укргазбанк»та
ОСОБА_4 було укладено договір застави
№64/1-КЛ-Ю від 25 грудня 2007 року,
відповідно до якого у заставу Банку
переданий автомобіль марки «ВМW»,
моделі «Х5», 2007 року випуску, кузов
НОМЕР_4, тип ТЗ легковий універсал,
колір чорний, реєстраційний номер
НОМЕР_3, який належить на праві
власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу (а.
с. 21 -22.)

Крім того, судом першої інстанції
встановлено та не заперечується
сторонами, що застава вказаного
автомобіля у відповідності до вимог ст.
15 Закону України «Про заставу»та ст. 11
Закону України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію
обтяжень»зареєстрована в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна ( а. с.
23).

Встановивши такі обставини справи,
місцевий суд прийшов до вірного
висновку про безпідставність посилань
відповідача щодо добросовісного
набуття спірного автомобіля, оскільки
наявність відомостей про обтяження
цього рухомого майна в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна дає
можливість ознайомитись, що майно
обтяжене заставою.

Згідно ст.ст. 589, 590 ЦК України у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.
Звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень»відповідно до
забезпечувального обтяження обтяжувач
має право в разі порушення боржником
забезпеченого обтяженням зобов'язання
або договору, на підставі якого виникло
забезпечувальне обтяження, одержати
задоволення своєї вимоги за рахунок
предмета обтяження.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 23 листопада 2011 року
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції

Головуючий:

Судді:

З оригіналом згідно
Ю.В. Дряниця