АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/380/12 Справа № 22-ц/490/380/12; 22-ц/490/819/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Романюк М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Романюк М.М.

суддів Петренко О.І., Котушенко С.П.

при секретарі Майній Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу, про визнання права власності та вселення, треті особи Житлово-будівельний кооператив №215, Комунальне підприємство «Міжміське бюро технічної інвентаризації», приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених та уточнених вимог посилався на те, що з відповідачкою ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з 1971 р. по 1995 р., під час якого вони придбали кооперативну квартиру АДРЕСА_1. Оскільки членом ЖБК була відповідачка то усі документи були оформлені на її ім'я. Після розірвання шлюбу між ними відбулася домовленість щодо права власності на пай та рішенням суду встановлений порядок користування спірною квартирою. 13.05.2009 р. відповідачі уклали договір купівлі продажу спірної квартири, не повідомивши його про це. З урахуванням того, що спірна квартира є спільною власністю подружжя просив визнати за ним право власності на ? частину квартири, визнати частково недійсним договір купівлі продажу квартири та вселити його в спірну квартиру.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 07 жовтня 2011 року позовні вимоги задоволені.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

З таким висновком суду судова колегія не погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом встановлено, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_4 з 1971 р. по 1995 р., під час якого вони придбали кооперативну квартиру АДРЕСА_1.

Згідно ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (який був чинним на час виникнення правовідносин) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Як встановлено рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 листопада 1999 р., при розгляді справи про встановлення порядку користування квартирою, сторони визнають право кожного з них на ? частку паю (а.с.14).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно спірна квартира АДРЕСА_2 належить відповідачці ОСОБА_4 ( а.с.23).

На час розгляду судом позову ОСОБА_3, право власності ОСОБА_4 на спірну квартиру ніким заперечене не було. Звернувшись до суду із позовом про визнання права власності, позивач, не оспорював свідоцтво про право власності на житло, видане відповідачці ОСОБА_6 03 березня 2009 року.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Як вбачається з матеріалів справи, судовий розгляд відбувся без участі відповідачки ОСОБА_2, яка належним чином не була повідомлена про день та час розгляду справи 19 вересня 2011 р., 06 жовтня 2011 р. та 07 жовтня 2011 р.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, ухвалив рішення про задоволення позовних вимог, а тому дане рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог, як передчасно заявлених.

Керуючись ст. ст.293, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2011 року задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2011 року скасувати.

В задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу, про визнання права власності та вселення, треті особи Житлово-будівельний кооператив №215, Комунальне підприємство «Міжміське бюро технічної інвентаризації», приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: