Справа № 1013/8144/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2012 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді Саранюк Л. П.

при секретарі Старинець Н. А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бучанської міської ради Київської області, третя особа без самостійних вимог: Друга Чернігівська державна нотаріальна контора про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із даним позовом, свої вимоги мотивувала тим, що 09 грудня 2009 року між ОСОБА_2 (надалі дарувальник) та ОСОБА_3 (надалі обдаровуваний) були укладені: договір дарування Ѕ частини житлового будинку; договір дарування земельної ділянки; договір дарування земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (надалі - договори дарування).

Відповідно до вказаних договорів дарувальник передав, а обдарований прийняв безоплатно в дар: 1/2 (одну другу) частину житлового будинку належної дарувальнику на праві приватної власності, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 267,3 кв. м., житлова площа 92,5 кв. м.; земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:129:0139, склад угідь: землі сільськогосподарського призначення - 0,0375 га; земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:129:0138. склад угідь: забудовані землі - 0,0375 га.

Таким чином, у обдарованого виникло право власності на зазначені Ѕ частину житлового будинку та прилеглі земельні ділянки. Проте, внаслідок смерті обдарованого, останній не зміг здійснити всі необхідні дії для оформлення права власності на отримане майно. Після його смерті відкрилася спадщина на вищевказані Ѕ частину житлового будинку та прилеглі земельні ділянки.

Враховуючи відсутність бажання прийняти спадщину іншими спадкоємцями, а саме дочка обдарованого ОСОБА_4 та його син ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовились та подали до Другої чернігівської державної нотаріальної контори відповідні заяви. Таким чином, позивач є єдиною спадкоємицею майна померлого обдарованого. По закінченні шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини позивач звернувся до нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Проте, Другою Чернігівською державною нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено з огляду на відсутність оформлених у встановленому порядку правовстановлюючих документів на майно. Оскільки заповідач за час свого життя не здійснив належне оформлення права власності на зазначений вище будинок, право на таке оформлення в порядку спадкування перейшло до позивача. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене вище, з метою можливості реалізації Позивачем свого права власності на успадковане майно та у зв`язку з відсутністю зареєстрованих належним чином правовстановлюючих документів, необхідним є визнання за останнім права власності на зазначене майно в судовому порядку.

У зв`язку з вищевикладеним просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ (одну другу) частину житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 267,3 кв. м., житлова площа 92,5 кв. м.; земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:129:0139, склад угідь: землі сільськогосподарського призначення - 0,0375 га; земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:129:0138, склад угідь: землі забудови площею - 0,0375 га.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, підтримав наведені обставини та просив їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у їх відсутності, проти позову не заперечували.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явились, надали суду заяву з проханням розгляду справи за їх відсутності, проти позову не заперечує.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач 09 грудня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були укладені: договір дарування Ѕ частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нельзіним М. С. та зареєстрований в реєстрі за № 4336; договір дарування земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нельзіним М. С. та зареєстрований в реєстрі за № 4342; договір дарування земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нельзіним М.С. та зареєстрований в реєстрі за № 4339 (а.с.4-9).

Відповідно до вказаних договорів дарувальник передав, а обдарований прийняв безоплатно в дар майно. Таким чином, у обдарованого виникло право власності на зазначені Ѕ частину житлового будинку та прилеглі земельні ділянки, а саме на земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:129:0139, склад угідь: землі сільськогосподарського призначення 0,0375 га; земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:129:0138, склад угідь: забудовані землі 0,0375 га. Проте, внаслідок смерті обдарованого, останній не зміг здійснити всі необхідні дії для оформлення права власності на отримане майно (копія свідоцтва про смерть НОМЕР_1 (а.с.32)). Після його смерті відкрилася спадщина на вищевказані Ѕ (одну другу) частину житлового будинку та прилеглі земельні ділянки.

Також в судовому засіданні встановлено, що дочка обдарованого ОСОБА_4 та його син ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовились та подали до Другої чернігівської державної нотаріальної контори відповідні заяви. Таким чином, позивач є єдиною спадкоємицею майна померлого обдарованого. По закінченні шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини позивач звернувся до нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Проте, Другою Чернігівською державною нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено з огляду на відсутність оформлених у встановленому порядку правовстановлюючих документів на майно. Оскільки заповідач за час свого життя не здійснив належне оформлення права власності на зазначений вище будинок, право на таке оформлення в порядку спадкування перейшло до позивача. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене вище, з метою можливості реалізації позивачем свого права власності на успадковане майно та у зв`язку з відсутністю зареєстрованих належним чином правовстановлюючих документів, необхідним є визнання за останнім права власності на зазначене майно в судовому порядку.

Відповідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 719 Цивільного Кодексу України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 Цивільного Кодексу України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Стаття 1216 Цивільного кодексу України встановлює, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Зі ст. 1269 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Зазначені вище обставини стверджуються копіями договору дарування Ѕ частини житлового будинку, витягами з Державного реєстру правочинів, договорами дарування земельної ділянки, технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, паспорту позивача, листами, державних актів на право власності на земельну ділянку, свідоцтвом про смерть та іншими матеріалами справи.

Таким чином суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 328, 1216-1222, 1268-1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 15, 57, 62, 212-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ (одну другу) частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 267,3 кв.м., житлова площа 92,5 кв.м.; земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:129:0139, склад угідь: землі сільськогосподарського призначення - 0,0375 га; земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:129:0138, склад угідь: землі забудови площею 0,0375 га.

Повний текст рішення буде виготовлено 01.11.2012 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л. П. Саранюк