Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 1601 / 2012 р. Головуючий у 1 інстанції: Вдовенко В.О.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

05 березня 2012 року м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Савченко О.В.,

Суддів: Кочеткової І.В., Стрелець Л.Г.,

При секретарі: Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 06 лютого 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Софіївка» Новомиколаївського району про скасування наказу про звільнення, про зміну формулювання причин звільнення, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Зазначав, що з 18 травня 2011 року працював водієм у ТОВ «Софіївка».

5 грудня 2011 року звернувся до адміністрації товариства із заявою про звільнення за станом здоровя, оскільки за висновком ЛКК від 2 грудня 2011 року йому протипоказана робота, пов'язану з важкою фізичною працею, психоемоційними навантаженнями, нічними змінами, а також з водінням автомобіля.

Наказом № 72 від 6 грудня 2011 року його звільнено з роботи за ст.38 КЗпП України за власним бажанням на підставі поданої заяви.

Посилаючись на те, що причиною звільнення являється невідповідність працівника виконуваній роботі за станом здоровя, просив суд змінити формулювання причин звільнення зі ст. 38 КЗпП на п. 2 ст. 40 КЗпП України, стягнути з відповідача вихідну допомогу та моральну шкоду в сумі 5000 грн..

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 06 лютого 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити возовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

За змістом ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Встановлено, що наказом №24 від 18 травня 2011 року ОСОБА_2 прийнято на роботу водієм ТОВ «Софіївка»(а.с.30).

Відповідно до довідки №429 від 2 грудня 2011 року, виданої Лікарською консультативною комісією Новомиколаївської центральної районного лікарні, ОСОБА_2 за станом здоровя не рекомендована робота, пов'язана з важкою фізичною працею, психоемоційними навантаженнями, нічними змінами, а також з водінням автомобіля (а.с.3).

5 грудня 2011 року ОСОБА_2 звернувся до директора ТОВ «Софіївка»із заявою про звільнення з роботи за станом здоровя (а.с.4).

Наказом №72 від 6 грудня 2011 року ОСОБА_2 звільнено з роботи з ініціативи працівника згідно поданої ним заяви за станом здоровя з 6 грудня 2011 року відповідно до ст.38 КЗпП України (а.с.5, 31-33).

За змістом ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Оскільки ОСОБА_2 подав заяву про розірвання трудового договору через неможливість продовження роботи за станом здоровя, відповідач правомірно у відповідності з вимогами ст.38 КЗпП України звільнив працівника на підставі поданої ним заяви.

Доводи апеляційної скарги про те, що в наказі про звільнення неправильно зазначена правова підстава розірвання трудового договору, являються неспроможними, так як трудові правовідносини між сторонами припинені не з ініціативи роботодавця, а за заявою працівника.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які являються безумовною підставою для скасування судового рішення.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і матеріалам справи, підстав для його скасування судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 06 лютого 2012 року в цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: