АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2012 року м. Дніпропетровськ

11 січня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.,

суддів - Демченко Е.Л., Волошина М.П.

при секретарі - Качур Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, відділ громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2010 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, посилаючись на те, що мешкає та зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки ОСОБА_3, який зареєстрований в цій же квартирі, але з 2000 року там не проживає, комунальні платежи не сплачує, просив визнати останнього таким, що втратив право користування зазначеною вище квартирою та зняти його з реєстрації.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2011 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позовних вимог / а.с. 42/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, суд не перевірив фактичні обставини справи, доводи та надані докази / а.с. 44-47 /.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями самих сторін.

Судом встановлено, що в квартирі № 40 будинку № 5 пров.Штабний в м. Дніпропетровську значаться зареєстрованими: ОСОБА_2, ОСОБА_4, неповнолітні ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9, який зарєестрований у квартирі починаючи з 1989 року / а.с. 11 /.

Як встановлено судом першої інстанції, в 2000 році відповідач був вимушений переїхати тимчасово проживати за іншою адресою, у звязку з проживанням у вказаній вище квартирі великої кількості членів сімї.

За змістом ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

При вище зазначених обставинах справи, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, оскількивідповідач не проживає в спірній квартирі за поважних причин і тому підстав визнавати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням у спірній квартирі не має.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 про те, що відповідач відсутній в спірній квартирі більше 6 місяців без поважних на те причин, а тому є таким, що втратив право користування житловим приміщенням, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки є безпідставними і такими, що не відповідають обставинам справи та вимогам діючого матеріального закону.

Факт непроживання відповідача в спірній квартирі з 2000 року, крім його власних пояснень викладених в позовній заяві та в судовому засіданні, не було підтверджено в суді першої та апеляційної інстанції відповідними актами про непроживання особи та іншими письмовими доказами.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді