Справа №2/519/1183/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2012 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі головуючої судді Богуславської І.А., при секретарі Зал Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору дарування дійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання договору дарування від 15.07.2004р. дійсним.

В позові позивач зазначив, що 15.07.2004р. між ним та відповідачкою було укладено договір дарування за яким, він подарував відповідачці грошові кошти у розмірі 30000 доларів США та 28 500 євро для реконструкції та добудови будинку №4 по пров. Мінському у м. Маріуполі, що належить на праві власності ОСОБА_3 та його дітям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 За умовами договору він мав бути нотаріально посвідчений у строк не пізніше 01.06.2009р. але через те, що відповідачка з різних підстав відмовлялася від нотаріального посвідчення договору просив визнати його дійсним та таким, що не потребує наступного нотаріального посвідчення.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій зазначила, що не придавала суттєвого значення питанню нотаріального посвідчення договору, дійсно не хотіла посвідчувати договір нотаріально, оскільки це тягне за собою додаткові витрати, витратила гроші саме на ті цілі, що визначені в п. 2 договору дарування, проти задоволення позову не заперечувала, просила справу розглянути у її відсутності.

Третя особа, ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій підтвердив викладені в позовній заяві та в заяві відповідачки обставини, проти задоволення позову не заперечував та просив справу розглянути у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.07.2004 році в місті Маріуполі між позивачем та відповідачкою було укладено договір дарування грошових коштів. Згідно п. 1 цього договору позивач подарував відповідачці 30 000 доларів США та 28 500 євро.

Відповідно до ч.5 ст. 719 ЦК України договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує п'ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Факт передання грошових коштів в сумі 30 000 доларів США та 28 570 євро підтверджується банківською випискою від 05.08.2011р, з якої вбачається, що 29.07.2004р. компанія АМСОМ LLC зробила банківський переказ на імя ОСОБА_3 у розмірі 6 500 доларів США. 16.08.2004р. компанія АМСОМ LLC зробила банківський переказ на імя ОСОБА_3 у розмірі 7 500 доларів США. 27.08.2004р.позивач особисто передав відповідачці грошові кошти у розмірі 10 000 доларів США, що підтверджується розпискою від цієї ж дати. 04.10.2004р. компанія АМСОМ LLC зробила банківський переказ на імя ОСОБА_3 у розмірі 6 000 доларів США та 04.10.2007р. компанія АМСОМ LLC зробила банківський переказ на імя ОСОБА_3 у розмірі 28 500 євро, що підтверджується довідкою з банку №2135 від 11.08.2011р. та платіжними документами.

Судом встановлено, що сторони досягли домовленості, щодо усіх істотних умов договору дарування грошових коштів, що підтверджується текстом договору від 15.07.2004р., відбулося повне виконання цього договору, що підтверджується банківською випискою від 05.08.2011р, розпискою від 27.08.2004р. та банківськими платівками. Також, відповідачкою та третьою особою були надані заяви з яких вбачається, що грошові кошти дійсно були отримані та витрачені на реконструкцію та добудову будинку № 4 по пров. Мінському у м. Маріуполі.

Судом також встановлено, що відповідачка своєю бездіяльністю з приводу нотаріального посвідчення договору відповідно до п. 11 договору дарування, зволікає та навмисно ухиляється від нотаріального посвідчення договору, що дає позивачу підстави у відповідності до ст. 220 ЦК України звернутися до суду з позовом про визнання цього договору дійсним. Посилання відповідачки на те, що вона заперечувала проти нотаріального посвідчення договору через те, що це потягне додаткові витрати судом до уваги не приймаються, оскільки вчинення договору у належній формі не може залежати від бажання чи не бажання сторін нести витрати на вчинення договору у тій формі, яка для нього передбачена законом.

За таких обставин позовні вимоги про визнання договору дарування грошових коштів від 15.07.2004р. дійсним та таким, що не потребує наступного нотаріального посвідчення підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3,4,10, 11, 60, 197ч.2, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.220,719 ЦКУкраїни, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору дарування дійсним задовольнити.

Визнати дійсним договір дарування грошових коштів від 15.07.2004р., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо дарування грошових коштів у розмірі 30 000 доларів США та 28 500 євро таким, що не підлягає наступному нотаріальному посвідченню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору у розмірі 3219,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.А.Богуславська