Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2012 Справа №1915/3732/2012
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі Бурячинській Д.Д.

- з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення в її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягувати з дня предявлення позову до досягнення ним повноліття. Крім того, просила стягнути аліменти за останні три роки.

У ході судового розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягувати з дня предявлення позову до досягнення ним повноліття.

В обґрунтування вимог вказує, що відповідач у добровільному порядку не виконує свій батьківський обовязок по утриманню неповнолітнього сина. Дитина перебуває повністю на її утриманні та проживає разом із нею. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, зіславшись на доводи викладені у заяві.

Відповідач позов визнав частково та пояснив, що він у добровільному порядку виконувє свій батьківський обовязок по утриманню сина. Постійно купляє синові зимовий та літній одяг, возить його на відпочинок у літку, кожен тиждень дає кишенькові гроші у розмірі 50 грн. Крім того, регулярно з пятниці до понеділока син проживає разом із ним.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано у 2006 році, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ИД №011042, виданим 18.10.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №700.

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №06037274, виданим 25.10.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №1044.

Син ОСОБА_3 проживає разом із позивачем по вул. Вільхова, 17/54 в м.Тернополі, що не заперечує відповідач та підтверджується довідкою за №47 від 29.03.2012 року, виданою товариством з обмеженою відповідальністю МЖК ІрЛАГА.

Позивач ОСОБА_1О, не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку з 05.11.2009 року по 18.09.2012 рік, що підтверджується довідкою за №933, виданою Управлінням праці та соціальної політики ТМР від 23.03.2012 року.

Відповідач з 05.10.2003 року зареєстрований як субєкт господарської діяльності фізична особа, що підтверджується витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців за №015488 від 06.12.2011 року.

Згідно довідки за №17-40/1745 від 06.04.2012 року, виданою Тернопільською обєднаною державною податковою інспекцією, ОСОБА_2 у 2011 р. доходу від підприємницької діяльності не отримував.

Згідно довідки ТОВ Міське бюро технічної інвентаризаціїза №3266/072 від 26.03.2012 року станом на 23.03.2012 р. за ОСОБА_2 не має зареєстрованого права власності на нерухоме майно в м.Тернополі.

Відповідно до листа Управління державтоінспекції в Тернопільській області від 06.04.2012 року за №13/3146, за ОСОБА_2 зареєстрованим на праві приватної власності автомобіль марки CHEVROLET Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_1.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Встановлено, що відповідач є працездатним, зареєстрований як субєкт господарської діяльності, має нерегулярний, мінливий дохід, інших утриманців крім сина не має.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 слід визначити у розмірі 560 грн. щомісячно.

При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги вимоги ч. 1 ст. 141 СК України, відповідно до яких батьки мають рівні права та обовязки щодо утримання дитини та положення ст. 12 ЗУ Про державний бюджет України на 2012 рік щодо прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який з 01 січня 2012 року становить 1112 грн., а з 01.04.2012 року 1134 грн.

Суд також при визначенні розміру аліментів врахував матеріальне становища платника аліментів, матеріальне становище та стан здоровя дитини, на яку призначаються аліменти, можливість матеріального утримання неповнолітнього сина матірю, яка на даний перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Враховуючи встановлені обставини справи та вищенаведені вимоги закону, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 560 грн. щомісячно, починаючи стягувати з 27 лютого 2012 року до досягнення дитиною повноліття.

В силу вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обовязків по утриманню дитини та сплачувати аліменти на утримання сина в розмірах, визначених судом.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що він не отримує доходу від підприємницької діяльності, оскільки відсутність такого доходу у 2011 році свідчить лише про мінливий характер підприємницької діяльності. Крім того, відповідач не реєстрував припинення субєкта господарської діяльності.

Разом з тим, суд вважає, що позивачкою не представлено, а судом не здобуто доказів на підтвердження того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно.

Керуючись ст. ст.4, 10, 60, 212, 215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180, 183, 184 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 560 грн. щомісячно, починаючи стягувати з 27 лютого 2012 року і до досягнення сином повноліття.

Стягнути з відповідача в користь держави (р/р 0002 код 02886692,МФО 838012) 214,60 грн. судового збору.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення в частинні стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .