Копія справа № 2-18/12 року
РІШЕННЯ

іменем України

13.03.2012 року

Чечельницький районний суд Вінницької області

в складі : головуючої судді Гарник М.С.

при секретарі Добровольській М.С.

з участю позивачки ОСОБА_1, її адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Чечельник цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства "МТС" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

10.01.2012 року позивачка ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача приватного підприємства "МТС" ( далі ПП "МТС") про поновлення строку позовної давності , визнання недійсним договору оренди земельної ділянки між ним та ПП "МТС" від 01.10.2008 року . У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 повністю підтримала позов і пояснив, що у серпні 2011 року, коли отримала від відповідача неякісне зерно в рахунок орендної плати, дізналася, що між нею і відповідачем ПП "МТС" 01.10.2008 року ніби-то укладено договір оренди належної позивачці на праві приватної власності земельної ділянки строком на 15 років.

Позивачка вважає цей договір недійсним, бо вона не укладала такого договору з відповідачем, не підписувала цього договору, ніколи не отримувала орендної плати від відповідача за користування земельною ділянкою, оскільки давно не проживає у селі Берізки-Чечельницькі.Вона нікого не уповноважувала від її імені укласти цей договір.Не може пояснити чій підпис в договорі. Примірник договору вперше побачила перед судовим засіданням.Примірник договору передав її брат.На проведення почеркознавчої експертизи не погоджується, не бажає оплатити проведення такої експертизи. Допускає, що договір від її імені міг підписати брат ОСОБА_5, який від її імені постійно отримував орендну плату по договору та передавав її зерно

Взагалі, пояснила позивачка , що вона лише тепер зрозуміла поняття договору оренди землі і порядок його укладення. Позивачка вважає, що вона з поважної причини пропустила строк позовної давності для звернення до суду, оскільки лише в серпні 2011 року довідалася про існування цього договору, а в лютому 2012 року побачила вперше цей договір. Просить суд поновити строк позовної давності та визнати договір оренди земельної ділянки між нею та ПП "МТС" від 01.10.2008 року недійсним.

Адвокат ОСОБА_2 від імені позивачки позов підтримав повністю і пояснив, що оскільки до позивачки ніхто з пропозицією про укладення цього договору не звертався, позивачка не підписувала договору оренди земельної ділянки 1.10.2008 року, вона його вперше побачила перед судовим засіданням, тобто не було її волевиявлення для укладення цього договору, то такий договір суд повинен визнати недійсним.Адвокат ОСОБА_2 вважає, що позивачка не повинна просити суд про поновлення строку позовної давності, бо вона його не пропустила. Просить задовольнити позов.

Відповідач - директор ПП "МТС" ОСОБА_3 позов не визнав, направив до суду письмові заперечення на позов.

Представник відповідача у суді ОСОБА_4 також не визнала позов і пояснила, що у 2008 році ПП "МТС" виступило з пропозицією до позивачки про укладення договору оренди належної йому на праві приватної власності земельної ділянки, розташованої у селі Берізки-Чечельницькі.Для виготовлення проекту договору позивачою було надано відповідачу ОСОБА_6 акт на право власності на земельну ділянку , відомості паспорта, ідентифікаційний код.Відповідачем було виготовлено проект договору, який 01.10.2008 року позивачка підписала. 03.12.2008 року за рахунок відповідача цей договір було зареєстровано у Вінницькій регіональній філії державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру при ОСОБА_6 комітеті України по земельних ресурсах".

10.12.2008 року позивачка отримала один примірник договору оренди, про що є запис у відомості.

Отже, вважає представник відповідача, у позивачки було три роки для звернення до суду з позовом про визнання договору оренди недійсним, але вона звертається до суду після спливу цього строку, у суда немає підстав для поновлення строку позовної давності. Всі три роки позивачка отримувала орендну плату від відповідача, про що є її підписи у відомостях.Позивачка жодного разу не пред"являла ніяких претензій відповідачу про неналежне виконання умов договору оренди.

Оскільки позивачка не надала суду жодних письмових доказів про те, що вона не укладала та не підписувала договір оренди земельної ділянки з відповідачем , пропустила строк позовної давності, то відповідач та його представник просять позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вислухавши пояснення сторін, свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення зі слідуючих підстав.

Як вбачається з позовної заяви та пояснень позивачки у суді, вона просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 01.10.2008 року між нею та ПП "МТС", оскільки вона не вчиняв цього правочину, його не підписувала.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

Як вбачається з оригіналу договору, який надала суду позивачка, 01.10.2008 року між нею та приватним підприємством "МТС" було укладено договір оренди належної позивачці на праві власності земельної ділянки розміром 1.8694 га., що знаходиться на території Берізко-Чечельницької сільської ради, який 03.12.2008 року під №83, зареєстрований у Вінницькій регіональній філії державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру при ОСОБА_6 комітеті України по земельних ресурсах". В договорі є підписи позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_7 Гричулевича.До договору долучено ОСОБА_6 акт на право власності на земельну ділянку, кадастровий план земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки, акт приймання-передачі об"єкта оренди.

Суд вважає, що маючи на руках такий договір, виходячи з презумпції правомірності правочину, передбаченої ст.204 ЦК України, позивачка зобов"язана надати суду докази, які б свідчили про недійсність цього договору.

Голослівно заперечуючи факт вчинення цього правочину, позивачка всупереч вимогам абзацу 2 ч.1 ст. 218 ЦК України не надає суду жодних письмових доказів, які б свідчили про це.

Навпаки, з позовної заяви вбачається, що вона давала попередню згоду відповідачу на укладення договору оренди належної її земельної ділянки, надала відповідачу ксерокопію всіх необхідних документів для виготовлення проекту договору.

З показів позивачки у суді вбачається, що протягом трьох років за цим договором її брат отримував орендну плату у вигляді картоплі, зерна, яку її систематично передавав, що є доказом того, що позивачка знала про існування договору оренди земельної ділянки. Отримавши в серпні 2011 року неякісне зерно в рахунок орендної плати, позивачка вирішила розірвати договір оренди земельної ділянки з відповідачем і передати земельну ділянку брату для обробітку.

Свідок, брат позивачки ОСОБА_5 у суді підтвердив, що він від відповідача у 2008-2011 роках отримував для позивачки картоплю, зерно в рахунок орендної плати, які потім забирала позивачка, що підтверджує факт укладення договору оренди земельної ділянки між сторонами.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач, заперечуючи позов, представив суду копію відомості, в якій зазначено, що позивачка 10.12.2008 року отримала договір оренди земельної ділянки (а.с.27).Саме цей договір пред"явлено позивачкою у суді, що свідчить про те, що договір оренди землі між сторонами було укладено.

Також відповідачем представлено суду копію відомостей, з яких вбачається, що протягом 2009-2011 років позивачка регулярно отримувала орендну плату за користування відповідачем її земельною ділянкою, що свідчить про те, що договір оренди земельної ділянки було укладено .

Отже, позивачка не довела , що укладений договір оренди землі не відповідає загальним вимогам, передбаченим ст.203 ЦК України, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а тому її позов необхідно залишити без задоволення.

З відомості , копію якої представлено відповідачем, ( а.с.27) вбачається, що позивачка отримала від відповідача примірник договору оренди землі 10.12.2008 року, а тому відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України з 10.12.2008 року почався перебіг позовної давності, трирічний термін якого закінчився 10.12.2011 року, а з позовом до суду позивачка звернулася 10.01.2012 року поза строком загального трирічного строку позовної давності, передбаченого ст.257 ЦК України.

Оскільки позивачка не надала суду доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку позовної давності, то відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України це є підставою для відмови у позові.

Оскільки позивачка не бажає, щоб суд призначив почеркознавчу експертизу по справі для вирішення питання, чи позивач виконав підпис на договорі , і відмовилася оплатити таку експертизу, то суд постановляє рішення по наявних у справі доказах.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до приватного підприємства "МТС" про поновлення строку позовної давності та визнання договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та ПП "МТС" від 01.10.2008 року, зареєстрованого у Вінницькій регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру" 03.12.2008 року за №83, недійсним залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно:ОСОБА_8Гарник