Справа № 22-ц-92/12 25.01.2012 25.01.2012 14.03.2012
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-92/12 Головуючий у 1-й інстанції Стрєльніков Д.В.
Категорія 34 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Рішення

Іменем України

25 січня 2012 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Вовненко Г.Ю.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Буренкової К.О.,

при секретарі Крамаренко Л.С.,

за участю:

- представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на заочне рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2010 року

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Одін» (далі ТОВ «Одін») до ОСОБА_3

про

відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а:

У червні 2010 року ТОВ «Одін» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в розмірі 30 314 грн. 88 коп.

Позивач зазначав, що 01 липня 2008 року відповідач був прийнятий на посаду торгового представника ТОВ «Одін». В цей же день між сторонами було укладено договір про повну матеріальну відповідальність, згідно умов якого ОСОБА_3 прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за збереження ввірених йому цінностей.

Актом прийому передачі від 01 червня 2008 року відповідачу було передано автомобіль ЗАЗ 1105 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

09 жовтня 2008 року ОСОБА_3 внаслідок самовільного використання службового транспортного засобу в особистих цілях допустив ДТП.

Внаслідок вказаної ДТП, автомобіль, який належить позивачу, отримав механічні пошкодження.

ОСОБА_4 звіту автотоварознавчого дослідження вартість відновленого ремонту автомобіля складає 29 934 грн. 88 коп.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача 29 934 грн. 88 коп. майнової шкоди та 380 грн. витрат, повязаних із транспортуванням транспортного засобу.

Заочним рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2010 року позов задоволено.

Постановлено стягнути з відповідача на користь ТОВ «Одін» 30 314 грн. 88 коп. майнової шкоди та вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, невірну оцінку доказів, зокрема на відсутність його вини у вчиненні ДТП, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався ст. 1166 ЦК України та одночасно статтею 134 КЗпП України й виходив з обовязку ОСОБА_3 як винної особи нести матеріальну відповідальність, за завдану шкоду.

Проте з таким висновком погодитися не можна.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Одін», був прийнятий на посаду торгового представника за наказом № 168 к від 01 липня 2008 року і з ним був укладений трудовий договір.

ОСОБА_4 прийому передачі , 01 липня 2008 року відповідачу для службових цілей було передано автомобіль ЗАЗ 1105 2007 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 29 лютого 2008 року належить ТОВ «Одін».

В цей же день підприємство уклало з відповідачем письмовий договір про повну матеріальну відповідальність в тому числі, за збереження даного транспортного засобу.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що ОСОБА_3, 09 жовтня 2008 року після 9.00 години керуючи автомобілем позивача ЗАЗ 1105 під час виконання своїх трудових обовязків допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2.

За фактом ДТП була порушена кримінальна справа.

Постановою слідчого Новобузького РВ УМВС від 29 грудня 2008 року кримінальну справу закрито за відсутністю в діях водія а/м DAF д/н НОМЕР_3 та в діях відповідача ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Наведені обставини свідчать, що майнова шкода була спричинена підприємству під час виконання посадових обовязків ОСОБА_3, а тому положення ЦК України на підставі яких позивач просив стягнути шкоду на дані правовідносини не розповсюджуються.

Будь-яких доказів про те, що відповідач самовільно використовував транспортний засіб, позивач не надав.

Тому у суду першої інстанції не було підстав покласти повну матеріальну відповідальність на підставі ст.1166 ЦК України.

Разом з тим, відповідно до ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Стаття 134 КЗпП України передбачає випадки повної матеріальної відповідальності працівників.

В той же час, позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що на ОСОБА_3 є підстави покласти повну матеріальну відповідальність за спричинену шкоду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 п.4 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 303, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Одін» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді