№ 2-5563/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2012 року

м. Київ

Суддя Солом‘янського районного суду м.
Києва Бурлака О.В., розглянувши заяву
ОСОБА_1 про забезпечення позову у
цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Оціночна компанія
«Вега», суб’єкта оціночної діяльності
ОСОБА_2, треті особи: Відділ державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції у м.
Києві, Публічне акціонерне товариство
«БТА Банк», ОСОБА_3, Товариство з
обмеженою відповідальністю «Консалт
Юніон»про визнання недійсним висновку
про оцінку домоволодіння, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2012 року позивач звернулася до
суду із зазначеним позовом до
відповідачів про визнання недійсним
висновку про оцінку домоволодіння.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 04.10.2012 року відкрито
провадження по справі за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Оціночна компанія
«Вега», суб’єкта оціночної діяльності
ОСОБА_2, треті особи: Відділ державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції у м.
Києві, Публічне акціонерне товариство
«БТА Банк», ОСОБА_3, Товариство з
обмеженою відповідальністю «Консалт
Юніон»про визнання недійсним висновку
про оцінку домоволодіння.

Одночасно позивачем разом з позовною
заявою подано заяву про забезпечення
позову шляхом заборони Відділу
державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві, Публічному
акціонерному банку «БТА Банк»вчиняти
будь-які дії, скеровані на виселення
ОСОБА_1 з домоволодіння №92 по вул.
Комсомольській в м. Києві до завершення
слухання справи, оскільки невжиття
таких заходів, на думку позивача, може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Дослідивши подану заяву та матеріали
справи, співставивши їх вимоги у
відповідності до вимог чинного
законодавства, суд вважає, що заява про
забезпечення позову не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується: накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб; забороною вчиняти
певні дії; встановленням обов’язку
вчинити певні дії; забороною іншим
особам здійснювати платежі або
передавати майно відповідачеві чи
виконувати щодо нього інші
зобов’язання; зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту;
зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку; передачею речі, яка є
предметом спору, на зберігання іншим
особам.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Співмірність заходу забезпечення
позову, що застосовується судом, окрім
іншого, полягає у наявності зв`язку між
конкретним видом забезпечення позову і
предметом позовної вимоги.

Законом передбачено, що забезпечення
позову можливе лише в разі достатньо
обґрунтованого припущення про те, що
невжиття заходів забезпечення може у
майбутньому утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Зі змісту Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22 грудня 2006 року № 9
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» вбачається, що
достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Пунктом 4 зазначеної постанови
передбачено, що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Отже, питання задоволення заяви
сторони у справі про застосування
заходів до забезпечення позову
вирішується судом в кожному
конкретному випадку виходячи з
характеру обставин справи, що
дозволяють зробити припущення про
утруднення чи унеможливлення
виконання рішення суду у випадку
невжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене та суть позовних
вимог, зважаючи на те, що позивач,
порушуючи питання про заборону ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві, ПАТ «БТА
Банк»вчиняти будь-які дії, скеровані на
виселення ОСОБА_1 з домоволодіння №92 по
вул. Комсомольській в м. Києві, не
надала суду будь-яких доказів того, що
відповідачами по справі можуть бути
вчинені будь-які дії по виселенню
позивача з домоволодіння №92 по вул.
Комсомольській в м. Києві, не надала
жодного доказу на підтвердження того,
що відповідачі можуть або намагаються
уникнути відповідальності, або існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання рішення суду у
разі задоволення позову, позивачем не
обґрунтовано необхідність
застосування вибраного виду
забезпечення позову, а також
враховуючи те, що вимоги позивача не є
співмірними з позовними вимогами, суд
приходить до висновку, що дана заява є
не обґрунтованою, передчасною, а тому
задоволенню не підлягає.

Керуючись пунктом 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», статтями 151-153,
208-210, 293, 294 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовною заявою ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Оціночна компанія
«Вега», суб’єкта оціночної діяльності
ОСОБА_2, треті особи: Відділ державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції у м.
Києві, Публічне акціонерне товариство
«БТА Банк», ОСОБА_3, Товариство з
обмеженою відповідальністю «Консалт
Юніон»про визнання недійсним висновку
про оцінку домоволодіння –відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя Солом'янського

районного суду м.
Києва

О.В. Бурлака