Справа № 2-6536/12
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2012 року суддя Соломянського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Комунального підприємства Підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управлінняпро усунення порушення прав споживача житлового-комунальних послуг,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить суд зобовязати відповідача укласти з позивачем договір про надання послуг з центрального опалення, холодного та гарячого водопостачання і водовідведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, та зобовязати відповідача укласти з позивачем договір на надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року №529.

Крім того, позивачі просять визнати безпідставними нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги протягом періоду липень 2011 року по теперішній час на суму 10350 грн. та зобовязати відповідача скасувати її в повному обсязі.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання на те, до кого предявлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення на докази, що підтверджують ці обставини. Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобовязаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на предявлення позову та дотримання процесуального порядку його предявлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги до відповідача, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких звертаються до суду та обґрунтовують свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або обставин, які свідчать на підтвердження дійсної неможливості отримання таких доказів, а також на підставі якої правової норми визначається той спосіб захисту прав, який позивачі просять застосувати.

Так, в тексті позовної заяви не викладене, які права позивачів порушені відповідачем, якими саме його діями і всупереч яким нормативним актам і в межах яких повноважень та обовязків сторін у даному спорі та з якими правовими наслідками, відсутнє зазначення жодних доказів на підтвердження вчинення дій позивачами щодо укладення вищезазначених договорів або відмови відповідача в їх укладенні.

Також позивачами не викладене обґрунтування вимоги щодо визнання безпідставними нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги та зобовязання відповідача скасувати її в повному обсязі, оскільки позивачами не визначено правову підставу відповідної вимоги та не зазначено, в чому саме полягає безпідставність відповідного нарахування та в супереч якому нормативному акту, а також чим передбачений визначений позивача спосіб усунення порушених прав споживачів житлово-комунальних послуг.

Таким чином, в поданій позовній заяві не окреслений предмет позову, який би характеризував те, на що спрямований позов, не викладені обставини, якими позивачі обґрунтовують своє право такої вимоги до відповідача відповідно до норм матеріального права, а саме, які права позивачів порушені, якими саме діями відповідача, тобто який характер мають правовідносини, що виникли між сторонами з приводу даного спору, якими правовими нормами вони регулюються та передбачений такий шлях поновлення і яких порушених прав позивачки, враховуючи, що ст.16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачкою не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості зясувати предмет спору та межі доказування.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних звязків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивачки кожним з відповідачів, є обовязковими для особи, яка предявляє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Крім того, вивченням матеріалів позовної заяви встановлено, що вона не відповідає вимогам ч.5 ст.119 ЦПК України, оскільки позивачами не додані документи, що підтверджують оплату судового збору за подання позовної заяви до суду.

Виходячи з вищенаведеного, позивачам необхідно визначити зміст вимог та порядок звернення до суду, виклавши обставини в обґрунтування предявлених позовних вимог, зазначивши: які їх права, свободи чи інтереси були порушені, яким чином передбачене їх поновлення, за яких правових підстав, що визначають той засіб захисту прав, який вони просять застосувати, а також надати докази в підтвердження обґрунтування заявленої вимоги та докази сплати судового збору за подання даної позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст.119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Комунального підприємства Підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управлінняпро усунення порушення прав споживача житлового-комунальних послуг залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачами ухвали, шляхом подачі нової позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Розяснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: