АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/2326/2012 Номер провадження 22-ц/1690/2326/2012Головуючий у 1-й інстанції Троцька А.І. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді : ТриголовВ.М.,

суддів : Пікуля В.П., Бондаревської С.М.,

при секретарі: Ачкасовій О.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 27 березня 2012 року

у справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтаві ради, про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 27 березня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтаві ради, про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав - задоволено.

Відібрано без позбавлення батьківських прав у ОСОБА_2 неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Передано ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_2, який його оскаржив, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити, оскільки вважає, що рішення суду прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Частиною 2,3 ст. 150 цього Кодексу передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно п.2-5 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Відповідно до ч.1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено ,що ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце , коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання , підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей ; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі ; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач є рідним батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а позивачка - її матір'ю. Після розірвання шлюбу між сторонами у 2005 році, донька ОСОБА_4 залишилася проживати разом з матір'ю.

Проте, з вересня 2010 року ОСОБА_4 за власним бажанням пішла проживати спочатку до бабусі, а потім до батька.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_5, класного керівника дівчинки, за останні півтора року навчальна успішність та поведінка ОСОБА_4 значно погіршилася. Адміністрація школи-гімназі №6 зверталася до начальника кримінальної міліції Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області з приводу впливу на батька ОСОБА_4 щодо виконання його батьківських обов'язків.

Постановою Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 30.10.2011 року відмовлено у порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ст. 146 КК України, у зв'язку з неможливістю встановити місце його знаходження.

Згідно довідки-розрахунку Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ від 21.10.2011 року за ОСОБА_2 рахується заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у розмірі 16 371, 50 грн.

Як вбачається з виписки із медичної картки ОСОБА_7, остання хворіє на хронічний гастродуоденіт, з приводу чого їй 09.08.2011 року було видано направлення на обстеження та лікування в педіатричне відділення. Проте, як пояснила ОСОБА_4, належного лікування вона не проходила.

Згідно висновку виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтаві ради, затвердженого рішенням №35 від 14.02.2012 року доцільно визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 із матір'ю ОСОБА_3

Враховуючи інтереси дитини, стан її здоров'я та погіршення успішності у загальноосвітньому закладі, що стало наслідком неналежного ставлення до своїх батьківських обов'язків з боку відповідача, та беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про доцільність відібрання дитини у ОСОБА_2 без позбавлення його батьківських прав.

Доводи відповідача про негативне ставлення з боку позивачки до своїх дітей, під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій свого підтвердження не знайшли, а тому на увагу не заслуговують.

На підставі наведеного та враховуючи, що апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності рішення суду, які б були підставою для скасування рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування чи зміни рішення суду відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 27 березня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: (підпис)

Судді: (підписи)

ВІРНО: