Справа № 2/1522/1644/11
Провадження № 2/1522/577/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2012 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого-судді Абухіна Р.Д.

за участю секретарів Добрянської О.О., Лахматової С.В., Градовського Є.Ю., Гудзь О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 «Про стягнення заборгованості»та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_1 «Про визнання договору поруки недійсним», -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2010 р. позивач звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. У подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги та просить: стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»суму заборгованості за кредитним договором № ML-501/247/2007 від 14.12.2007р. у розмірі 402489,27 грн. що складає еквівалент 50355,22 доларів США по курсу НБУ 7,993 станом на 02.10.2012 р., та 1171243,78 гривень що складає еквівалент 146533,69 доларів США по курсу НБУ 7,993 станом на 02.10.2012р. сума пені за прострочення виконання зобовязання за період з 16.12.2011 р. по 02.10.2012 р.; стягнути з відповідачів судові витрати.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідачами не погашено заборгованість за вищевказаним кредитним договором. Крім того, позовна заява подається ТОВ «ОТП Факторинг Україна», якому перейшли права вимоги за кредитним договором №ML-501/247/2007 від 14.12.2007 р. від Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», у зв'язку з укладенням Договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 26 листопада 2010 року, та Договору про відступлення права вимоги № б/н від 26.11.2010 р. між ТОВ «ОТП Факторинг Україна»та ПАТ «ОТП Банк», в свою чергу ПАТ «ОТП Банк»є правонаступником всіх прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», у відповідності зі статтею 1 нової редакції Статуту АТ «ОТП Банк». (а.с. 20-27)

Відповідач ОСОБА_2, скориставшись своїм процесуальним правом, подала зустрічний позов до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ЗАТ «ОТП Банк», ОСОБА_1 по якому просить визнати недійсним договір поруки № SR-501/247/2007, укладений 14 грудня 2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк»та ОСОБА_2

В обґрунтування своїх вимог позивач за зустрічним позовом посилається на те, що договір поруки № SR-501/247/2007, від 14 грудня 2007 р. вона не підписувала, оскільки в зазначений день була відсутня в Україні. Тож вказаний договір суперечить вимогам законодавства.

В судовому засіданні представник позивача за первісним, відповідачів за зустрічним позовом - ОСОБА_3, який представляє інтереси ТОВ «ОТП Факторинг Україна»та ЗАТ «ОТП Банк», позовні вимоги первісного позову підтримав у повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 просила первісний та зустрічний позови залишити без задоволення.

Представник відповідача за первісним, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_4 - зустрічний позов підтримала, у задоволенні первісного позову просила відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази по справі у їх сукупності, суд вважає первісний позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

По справі встановлені наступні фактичні обставини

14 грудня 2007р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ML -501/247/2007, за умовами якого позичальнику надано кредит в розмірі 99 980,10 дол. США. (а.с.5) В забезпечення належного виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 14 грудня 2007 р. між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № SR-501/247/2007. (а.с.15)

Згідно п. 1.1. ч. 2 кредитного договору, позичальник зобов'язаний своєчасно повернути суму кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобовязання. як вони визначені у кредитному договорі.

Порядок виконання боргових зобов'язань за кредитним договором встановлений пунктом 1.5. ч. 2 кредитного договору. Зокрема, відповідно до підпункту 1.5.1. ч.2 кредитного договору, погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок. Нараховані в порядку, передбаченому кредитним договором, проценти позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк, передбачений в графіку повернення кредиту та сплати процентів.

Статтею 1048 Цивільного кодексу України встановлено право позикодавця (Банку) на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до статті 1056і, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки те інших факторів.

В порушення умов кредитного договору, погашення частин кредиту та нарахованих за його користування процентів у передбачених графіком повернення кредиту та сплати процентів у розмірі та строк ОСОБА_1 не відбувається.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до п. 1.9.1. ч.2 кредитного договору, незважаючи на інші положення кредитного договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та інших зобов'язань за кредитним договором (в тому числі, але не виключно, встановлених п. 2.3. та ст. З кредитного договору), чи іншими укладеними з банком договорами та/або умов документів забезпечення. При цьому, зобов'язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги.

Керуючись п. 1.9.1. кредитного договору, у зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором щодо своєчасної сплати процентів та погашення кредиту, позичальникові банком було надіслано досудову вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором за вих. № 22-2/91736 від 03.07.2009 р., відповідно до якої позичальник був зобов'язаний сплатити на користь банку, належні суми кредиту, процентів та штрафних санкцій за кредитним договором. (а.с.11)

Згідно з п. 1.2. договору поруки, банк може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов'язань за кредитним договором як до позичальника, так і. до поручителя чи до обох одночасно. Пунктом 3.1. Договору поруки встановлено, що у випадку невиконання позичальником боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором, банк має право звернутись до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі чи в частині.

Відповідно до п. 3.2. Договору поруки, поручитель прийняв на себе зобов'язання, у випадку невиконання позичальником його боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому банком, протягом 3-х банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги банку.

Банком, на підставі пп. 3.1., 3.2. Договору поруки, на адресу поручителя, зазначену у догові поруки, було направлено досудову вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитам договором за вих. № 22-2/91737 від 03.07.2009 р. (а.с.12) При цьому, згідно п. 3.4. договору поруки, така вимога вважається отриманою поручителем, якщо її буде надіслано поштою за адресою, вказаною в договорі поруки.

Але станом на дату подання позовної заяви погашення заборгованості за кредитним договором ні позичальником ні поручителем не здійснено.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 554 ЦК України - у разі порушення боржником зобовязання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно п.1.2. договору поруки, поручитель та позичальник відповідають перед банком за кредитним договором як солідарні-боржники.

Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

В матеріалах справи (а.с.195) знаходиться розрахунок заборгованості по клієнту ОСОБА_1 за кредитним договором № ML-501/247/2007 від 14.12.2007р. станом на 02.10.2012 р.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Позивачем за первісним позовом були надані належні письмові докази в обґрунтування позовних вимог, у свою чергу відповідачі по справі не надали суду своїх заперечень, доказів для спростування доводів позивача, тобто скористались своїми процесуальними правами на власний розсуд.

Вирішуючи питання щодо зустрічного позову суд встановив наступне.

Позовна вимога про визнання договору поруки недійсним - не підлягає задоволенню за недоведеністю обставин на які позивач за зустрічним позовом посилається як на підставу своїх вимог.

Тож недоведеною є обставина, яка обґрунтовує позовні вимоги позивача за зустрічним позовом, а саме - не підписання ОСОБА_2 договору поруки.

Крім того, спростуванням доводів ОСОБА_2 є висновок № 17622/02 судово-почеркознавчої експертизи від 10 лютого 2012 р. (а.с.139-141). У резолютивній частині висновку експертизи зазначено, що підписи від імені ОСОБА_2, розміщені на лицьовій та зворотній сторонах договору поруки № SR-501/247/2007, від 14 грудня 2007 р., укладеного між ЗАТ «ОТП Банк»та ОСОБА_2 в графах: «Від поручителя»та «Поручитель», виконані самою ОСОБА_2.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ч. 1 ст. 59 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 3 ст. 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 15, 60, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 23, 526, 543, 553, 554, 610, 612, 625, 1048, 1049 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 «Про стягнення заборгованості»- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як солідарних боржників на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»суму заборгованості за кредитним договором № ML-501/247/2007 від 14.12.2007 року у розмірі 402489,27 грн. що складає еквівалент 50355,22 доларів США по курсу НБУ 7,993 станом на 02.10.2012 року, та 1171243,78 гривень в тому числі:

- 402489,27 грн. - що складає еквівалент 50355,22 доларів США по курсу НБУ 7,993 станом на 02.10.2012 року залишок заборгованості за кредитом;

- 1171243,78 грн. - що складає еквівалент 146533,69 доларів США по курсу НБУ 7,993 станом на 02.10.2012 року сума пені за прострочення виконання зобовязання за період з 16.12.2011 року по 02.10.2012 року;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»судові витрати по сплаті державного мита у розмірі 850 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»судові витрати по сплаті державного мита у розмірі 850 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 60 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_1 «Про визнання договору поруки недійсним»- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Абухін Р.Д.