РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 2-518/11

18 липня 2012 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Коцюби О.М.,

за участю секретаря Гопанчук Н.О.

позивача-відповідача ОСОБА_1

представника позивача-відповідача ОСОБА_2

представників відповідача-позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті ОСОБА_5 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про встановлення порядку користування житловим будинком, надвірними спорудами, земельною ділянкою та виділення в натурі частини будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування житловим будинком та господарськими будівлями,

встановив:

01.03.2011 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом до відповідача ОСОБА_6 та просила постановити рішення суду, яким встановити порядок користування житловим будинком за адресою: вул. Мануїльського, 31-а, м. Новоград-Волинський та виділити в натурі частину житлового будинку з надвірними спорудами: гараж «Б», сарай «Б-1», вбиральнею «Г» та ? частину земельної ділянки за зазначеною адресою.

10.05.2011 року, у судовому засіданні, ОСОБА_6 подала до суду зустрічну позовну заяву у якій просить виділити їй в натурі ? частку в праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: вул. Мануїльського, 31-а, м. Новоград-Волинський як відокремлену квартиру, а саме: приміщення, що складають квартиру № 1, з прибудовою, ганком, балконом, з господарськими будівлями: погребом №3, гаражем «Б», сараєм «Б-2», вбиральнею «Д» та відповідну частку огорожі.

08.05.2012 року відповідачка-позивачка ОСОБА_6 зменшила позовні вимоги та просила встановити порядок користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: вул. Мануїльського, 31-а, м. Новоград-Волинський, з урахуванням актів про закінчення будівництва, згідно яких виділити їй в користування квартиру № 1 загальною площею 79,8 кв.м., вартістю 87586 грн., що складається з кімнат 1-4, 1-5, 1-6, кухні 1-7, коридору 1-1, шафи 1-2, ванної 1-3 та господарські будівлі гараж «Б», вартістю 9108 грн., сарай «Б1» вартістю 3629 грн.. В порядку часткового задоволення виділити ОСОБА_1 в користування квартиру №2 загальною площею 79,4 кв.м., вартістю 86663 грн., що складається з кімнат 2-3, 2-4, 2-5, коридорів 2-1, 2-7, кухні 2-6, ганку та господарських будівель літньої кухні «БІІІ», вартістю 7076 грн., сараю «БІІ» вартістю 3826 грн., решту господарських будівель залишити у спільному користуванні.

Позивач-відповідач ОСОБА_1 та представник позивача-відповідача ОСОБА_2 позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити, стосовно зустрічного позову - відмовити.

Представники відповідача-позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вимоги зустрічного позову підтримали повністю, просили його задовольнити, у задоволенні первісного позову відмовити.

Суд, заслухавши сторін, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, дослідивши висновок експерта, заслухавши експерта ОСОБА_13, заслухавши у якості спеціаліста представника відділу Держкомзему у м. Новоград-Волинський ОСОБА_14, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що 1980 року, між ОСОБА_6 та відділом комунального господарства виконкому ОСОБА_5 міської ради народних депутатів було укладено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності за адресою вул. Мануїльського, 31-А, м. Новоград-Волинський (т. 1 а.с. 23-26).

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради народних депутатів № 228 від 13.05.1983 року включено ОСОБА_7 співзабудовником на ? частину будинку будованого сестрою ОСОБА_6 по вул. Мануїльського, 31-А, м. Новоград-Волинський (т. 1 а.с. 27).

Відповідно до витягу з рішення № 87 Виконкому ОСОБА_5 міської ради від 06.03.1985 року затверджено акт про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння ОСОБА_6, що знаходиться за адресою: вул. Мануїльського, 31-А, м. Новоград-Волинський (т. 1 а.с. 30). Згідно згаданого акту надвірні споруди складаються з гаражу, сараю та туалету (т.1 а.с. 28-29).

Відповідно до витягу з рішення № 64 Виконкому ОСОБА_5 міської ради від 14.02.1985 року затверджено акт про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння ОСОБА_7, що знаходиться за адресою: вул. Мануїльського, 31-А, м. Новоград-Волинський (т. 1 а.с. 32). Згідно згаданого акту надвірні споруди складаються з літньої кухні та сараю (т. 1 а.с. 31).

У 1992 році ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_1 ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: вул. Мануїльського, 31-А, м. Новоград-Волинський, що підтверджується відповідним договором дарування (т. 1 а.с. 5).

Згідно вказаного договору будинок деревяний, жилою площею 110, 9 кв.м., розташований на земельній ділянці 600 кв.м.. До будинку належить: сарай в блоці з літньою кухнею та гаражем Б, БІ, БІІ, БІІІ, уборни В, Г, огорожі № 5, 6, 11, тротуари № 12, 13.

З вищевказаного договору випливає, що ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_1 ? частину майна, що належить їй як співзабудовнику, тобто не відокремлено-визначене майно за переліком а частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель як співзабудовнику. Крім цього, за текстом договором, частина будинку належить ОСОБА_7 на підставі напису включення співзабудовника. З матеріалів справи не вбачається доказів про наявність угоди між співзабудовниками, згідно якої можна було б встановити яку відповідну частину будинку та господарських споруд будують співзабудовники і кому яка частина належатиме та у якому розмірі вони надають допомогу при будівництві.

Однією із позовних вимог ОСОБА_1 є встановлення порядку користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: вул. Мануїльського, 31-А, м. Новоград-Волинський. Така ж позовна вимога заявлена і за зустрічним позовом ОСОБА_6.

На думку суду слід відмовити у цій частині позовних вимог ОСОБА_1 та у зустрічних позовних вимогах ОСОБА_6 з тієї підстави, що відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 111-08-11 від 18.10.2011 року розділити будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: вул. Мануїльського, 31-А, м. Новоград-Волинський на дві ізольовані квартири з господарськими будівлями являється технічно можливим.

Схожа правова позиція викладена у пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», де зазначено, що якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.

З вищевказаного випливає, що порядок користування встановлюється лише у випадку, коли не можливо провести виділ частки будинку в натурі.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 виділити їй частину житлового будинку з надвірними спорудами: гараж «Б», сарай «Б-1», вбиральнею «Г» судом встановлено наступне.

Як зазначено вище у 1992 році ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_1 ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель. Вказаний договір дарування є чинним та питання про визнання його не дійсним не ставилось.

З метою визначення ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель судом, ухвалою від 15.08.2011 року, було призначено судову будівельно-технічну експертизу. За результатами експертизи запропоновано 2 варіанти розподілу будинку та господарських будівель.

У судовому засіданні сторонами зазначено, що фактично спір виник через користування гаражем. Спору щодо поділу будинку та інших господарських будівель немає. Судом, при досліджені генерального плану (схеми) розташування будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: вул. Мануїльського, 31-А, м. Новоград-Волинський встановлено, що господарські будівлі гараж та літня кухня знаходяться біля стіни частини будинку, що належить ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 52). Згідно висновку експерта відстань від гаража до частини будинку, якою користується ОСОБА_1 становить менше 3-х метрів.

На думку суду, доцільніше виділити ОСОБА_1 гараж «Б» та літню кухню «БІІІ», оскільки: по-перше, при поділі земельної ділянки буде можливість виключити або мінімізувати перебування частини земельної ділянки у спільному користуванні; по-друге, найбільш зручний варіант для господарювання; по-третє, не відбувається порушення норм ДБН 360-92**; по-четверте, у разі передачі спірного гаража до ОСОБА_6 фактично не вирішиться спір, оскільки сторони постійно будуть змушені знаходитись поряд, і при господарюванні ОСОБА_6 у гаражі чи поруч з ним та господарюванні ОСОБА_1 біля свого входу у будинок можуть виникати конфліктні ситуації (згідно фотокарток експертизи вхід до будинку та гаражу знаходяться поруч (т. 1 а.с. 230)).

Тому, суд вирішив за доцільне розділити домоволодіння між сторонами відповідно до варіанту розподілу № 1 згідно висновку експерта № 111-08-11 від 18.10.2011 року та вважати ОСОБА_6 першим співвласником, ОСОБА_1 другим співвласником (т. 1 а.с. 233).

Крім цього, оскільки відступ від ідеальних частин у даному варіанті у другого співвласника, ОСОБА_1 більший на 4477 грн. (т. 1 а.с. 213) то слід зобовязати ОСОБА_1 сплати компенсацію ОСОБА_6 у розмірі 4477 грн..

Посилання представника відповідача-позивача ОСОБА_6 ОСОБА_4 на той факт, що на гаражі встановлено електрощитову, через яку забезпечується електропостачання на квартиру довірительки, не є доказом, що підтверджує необхідність передачі гаража саме ОСОБА_6 та не має суттєвого значення оскільки електрощитова не є нерухомим майном та може бути перенесена на майно, що знаходиться у власності ОСОБА_6.

Пояснення представника ОСОБА_4 про те, що необхідно при поділі господарських споруд враховувати акти про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння до уваги не приймаються, оскільки статтею 118 ЦК Української РСР (яка діяла на час складання вищевказаних актів та укладання договору дарування) передбачено, що якщо учасники спільної часткової власності на жилий будинок за угодою між собою встановили порядок користування відособленими приміщеннями будинку (квартирами, кімнатами) відповідно до частки кожного і така угода нотаріально посвідчена і зареєстрована у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів, то вона обов'язкова і для особи, яка згодом придбає частку в спільній власності на цей будинок. З матеріалів справи не вбачається такої угоди. А тому вищевказане підтверджує дарування ОСОБА_6 ОСОБА_15 ОСОБА_16 ? частки у домоволодінні, а не відокремлене нерухоме майно.

Суд не приймає до уваги як доказ висновок технічної експертизи від 04.03.2008 року проведеного ОСОБА_5 МБТІ (т. 1 а.с. 107) оскільки в силу статті 147 ЦПК України не надано свідоцтво про кваліфікацію експерта, інформацію про стаж експертної роботи та Новоград-Волинське МБТІ не являється експертною установою.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про виділ їй в натурі ? частину прибудинкової земельної ділянки, що знаходиться за адресою: вул. Мануїльського, 31-А, м. Новоград-Волинський суд прийшов до висновку, що у цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки не надано правовстановлюючих документів на земельну ділянку, відсутня технічна документація, протокол погодження меж із суміжними ділянками, план земельної ділянки, виконаного в масштабі, з нанесенням розмірів її меж, господарських будівель і споруд.

ОСОБА_5 земельно-кадастрового бюро від 23.05.2012 року до суду було надіслано загальний план зовнішніх меж фактичного користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: вул. Мануїльського, 31-А, м. Новоград-Волинський. Згідно обміру загальна площа становить 0,0797 га. (т. 2 а.с. 85), у той час, згідно договору дарування, будинок знаходиться на земельній ділянці площею 600 кв.м. (т.1 а.с. 5), також згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності за адресою вул. Мануїльського, 31-А, м. Новоград-Волинський розмір земельної ділянки становить 500 кв.м..

Тому суд не може прийняти до уваги проведений ОСОБА_5 земельно-кадастровим бюро контрольний обмір земельної ділянки, що знаходиться за адресою: вул. Мануільського, 31-А, м. Новоград-Волинський, оскільки сторонами не надано жодного доказу на підтвердження розміру земельної ділянки та відсутні правовстановлюючі документи про набуття ними у встановленому законом порядку права користування чи власності на неї із зазначенням розміру земельної ділянки.

Відповідно до ст. 20 Земельного кодексу Української РСР, що діяв на момент надання землі для будівництва індивідуального житлового будинку ОСОБА_6, відповідно до Основ земельного законодавства Союзу РСР і союзних республік право землекористування колгоспів, радгоспів та інших землекористувачів засвідчується державними актами на право користування землею. Форми актів встановлюються Радою Міністрів СРСР.

Право короткострокового тимчасового користування землею засвідчується рішенням органу, який надав земельну ділянку в користування.

Право довгострокового тимчасового користування землею засвідчується актами, форма яких встановлюється Радою Міністрів Української РСР.

Зазначені документи видаються після відводу земельних ділянок в натурі.

Право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських Рад, а в містах і селищах міського типу - в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних Рад народних депутатів.

Ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Крім цього, на цій ще підставі ухвалою суду від 13.07.2012 року було відмовлено у задоволенні клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи про можливі варіанти поділу земельної ділянки (т. 2 а.с. 101).

На підставі вище викладеного у задоволенні позовних вимог в частині поділу земельної ділянки слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю.

На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно матеріалів справи судовими витратами ОСОБА_1 є: сплачене державне мито у розмірі 1433грн. 12 коп. (т.1 а.с. 1, 47); витрати на ІТЗ у розмірі 120 грн. (т. 1 а.с. 2); витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 2850 грн. (т. 1 а.с. 198); витрати повязані з викликом у судове засідання експерта ОСОБА_13 у розмірі 277 грн. 04 коп..

На підставі ст. 88 слід стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_6 суму державного мита, витрат на ІТЗ та половину витрат за проведення експертизи і виклику у судове засідання експерта.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про встановлення порядку користування житловим будинком, надвірними спорудами, земельною ділянкою та виділення в натурі частини будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_1 частину будинку з господарськими спорудами, а саме: квартиру № 2 відповідно експлікації та поетажного плану до житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Мануїльського, 31-а, м. Новоград-Волинський і складається з: коридору (2-1), кімнати (2-2), кімнати (2-3), кімнати (2-4), кімнати (2-5), кухні (2-6), коридору (2-7), ганку та виділити господарські споруди, а саме: гараж (літера «Б»), вбиральня (літера «Г») та літня кухня (літера «БІІІ»).

ОСОБА_6 залишити решту будинку та господарських споруд, а саме: квартиру № 1 відповідно експлікації та поетажного плану до житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Мануїльського, 31-а, м. Новоград-Волинський і складається з: коридору (1-1) з шафою (1-2), ванна (1-3), кімнати (1-4), кімнати (1-5), кімнати (1-6), кухні (1-7), ганку та виділити господарські споруди, а саме: сарай (літера «БІ»), сарай (літера «БІІ») та вбиральня (літера «В»).

Зобовязати ОСОБА_1 сплати компенсацію ОСОБА_6 у розмірі 4477 грн. за відступ від ідеальних часток співвласників.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування житловим будинком та господарськими будівлями відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 сплаченого нею суму державного мита, що становить 1433 грн. 12 коп., 1/2 витрат за проведення експертизи 1425 грн., 1/2 витрат за виклик у судове засідання експерта 138 грн.50 коп. та 120 грн. витрат за ІТЗ усього судових витрат на суму 3116 грн. 62 коп..

Вступну та резолютивну частини рішення суду складено у нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 18.07.2012 року.

Повний текст рішення суду складно 23.07.2012 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: О.М. Коцюба