Справа № 2322/1160/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2012 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Цибри Н.В.

при секретарі - Кривко С.О.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Чорнобай цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до СКВ " Міжгір'я " про стягнення збитків (упущеної вигоди),-

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до СКВ Міжгіряпро стягнення збитків (упущеної вигоди), мотивуючи тим, що відповідач згідно рішення Чорнобаївської районної ради №15-ХХІ від 01 квітня 1994 року отримав державний акт на право колективної власності на землю в розмірі 2805,6 га. з Додатком №1 - списком громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, прізвище позивачки в цьому списку зазначено під №832, проте паювання своєчасно не провів та договори оренди земельної частки (паю) не уклав.

В жовтні 2011 року позивачка отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, якою користується відповідач, але не сплачує при цьому частину отриманого доходу.

11 жовтня 2011 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про видачу їй частини доходу за використання належної їй земельної ділянки за 2009,2010 та 2011 роки, але відповіді не отримала, в зв'язку з чим вважає, що їй завдано збитків (упущеної вигоди) на суму 4347,78 грн. з розрахунку: вартість земельної частки (паю) складає 48308,70 грн., що підтверджується довідкою Чорнобаївського відділу Держкомзему і відповідно до Указу Президента №725/2008 від 19.08.2008 року з подальшими змінами (мінімум орендної плати становив 3% за рік):

- за 2009 рік - 48308,78x3%=1449,26 грн.,

- за 2010 рік - 48308,78х3%=1449,26 грн.,

- за 2011 рік - 48308,78х3%=1449,26 грн.,

загальна сума: 1449,26 +1449,26 +1449,26 = 4347,78 грн. та просить стягнути з відповідача на її користь завдані збитки (упущену вигоду) та судові витрати за сплату судового збору.

В судове засідання представник позивача не з"явився, подав заяву про розглдя справи в його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 проти задоволення позову заперечив, просив слухати справу без його участі, надав суду письмове заперечення, в якому вважає, що позивачем не надано доказів користування належної їй земельної ділянки відповідачем, просить в позові відмовити.

Судом встановлені слідуючі обставини справи та належні їм правовідносини

Відповідачу СКВ Міжгір'яс.Скородистик Чорнобаївського району Черкаської області на підставі рішення Чорнобаївської районної ради Черкаської області №15-ХХІ від 01.04.1994 року передано у колективну власність 2805,6 гектарів землі в адміністративних межах Ірклїївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області згідно з планом та видано державний акт серії ЧР №19.4. На підставі рішення Чорнобаївської районної ради №15-ХХІ від 01.04.1994 року СКВ Міжгір'ябуло надано у постійне користування 602,1 га. землі згідно з планом землекористування в адміністративних межах Ірклїївської сільської ради.

З часу отримання земель у власність, відповідач добросовісно, відкрито, безперервно володів та користувався зазначеною земельною ділянкою на протязі 17 (сімнадцяти) років.

08 жовтня 2011 року позивачка отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 192488, проте не поставила до відома керівництво СКВ Міжгір'япро даний факт, не звернулась з заявою про виділення їй на місцевості (в натурі) земельної ділянки, і зробила це лише 25.08.2011 року, що підтверджується наданою в матеріали справи копією заяви (вхідний номер 230).

Відповідач з початку серпня 2010 року не користується земельною ділянкою позивачки, оскільки 839,6358 га. земель із свого користування вилучив і перестав їх обробляти в зв'язку з початком паювання землі, що підтверджується довідками:

- ДПІ в Чорнобаївському районі Черкаської області відповідно до податкового розрахунку фіксованого сільськогосподарського податку СКВ Міжгір'яв 2008 році, з якої видно, що в користуванні відповідача у 2008 році перебувало 2781,0 га. землі ріллі та 34,4 га. землі сіножатей (всього 2815,4 га.);

- відділу Держкомзему в Чорнобаївському районі Черкаської області №728 від 31.01.2012 року про фактичну наявність у користуванні в 2012 році в СКВ Міжгір'я земель сільськогосподарського призначення, з якої видно, що в користуванні відповідача у 2012 році перебуває вже 1953,2491 га. землі ріллі та 22,5151 га. землі сіножатей, всього 1975,7642 га. (тобто 2815,4 - 1975,7642 = 839,6358 га, куди входять і 3,9998 га. землі позивача);

- СКВ Міжгір'я №84 від 06.04.2012 року, згідно якої земельна ділянка під №48, що належить ОСОБА_2 і знаходиться в полі №8 другої польової сівозміни з початку січня 2009 року господарством не використовується .

15 червня 2011 року позивачка уклала договір оренди землі з іншою юридичною особою - СВК Вершина 2011, зареєстрований в державному земельному кадастрі України за №01207, що в числі іншого підтверджується довідкою відділу Держкомзему в Чорнобаївському районі Черкаської області №275 від 09.04.2012 року. До договору додано акт прийому-передачі цієї земельної ділянки від 15 червня 2011 року.

Позивачкою не доведено належними доказами заподіяння з боку відповідача збитків (упущеної вигоди). Належна їй земельна ділянка не була виділена в натурі на місцевості з загальної кількості земель, які знаходяться в користуванні відповідача, що підтверджується довідкою Чорнобаївського районного виробничого відділу Черкаської регіональної філії ДП Центр ДЗК №19/30-002 від 10 квітня 2012 року.

Договір оренди землі з СКВ Міжгір'я також не укладався, оскільки позивачка не проявляла такої ініціативи, а на ініціативу відповідача укласти договір оренди відповіла відмовою, тому вона не могла розпоряджатися зазначеною земельною ділянкою та отримувати дохід.

Відповідно до ст.ст.3,7,11 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)від 05 червня 2003 року підставою для виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) є рішення сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації, проект землеустрою розробляється державними та іншими землевпорядними організаціями, що отримали ліцензію на проведення землевпорядних робіт з послідуючим його погодженням відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і затверджується на зборах більшістю власників земельних часток (паїв) у межах земель, що перебувають у користуванні одного сільськогосподарського підприємства. Земельні ділянки закріплюються межовими знаками встановленого зразка кожна окремо.

СКВ Міжгір'я, до якої ОСОБА_2 11 жовтня 2011 року звернулася із заявою про звільнення її земельної ділянки, не є землевпорядною організацією. Позивачка не зверталась до землевпорядних організацій з заявою про виділення на місцевості (в натурі) земельної ділянки, договорів на виготовлення технічної документації не заключала, тому у неї відсутнє порушене право, яке б давало підстави стягувати з відповідача кошти, в тому числі і збитки (упущену вигоду).

Посилання позивачки на обов'язок відповідача, як землекористувача, проводити оплату за користування земельною ділянкою відповідно до вимог ч.2 ст.409 ЦК України, на яку в своїй позовній заяві посилається позивач, є неправильним трактуванням норм матеріального права, так як ця правова норма, як і вся глава 33 ЦК України (право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб), застосовується виключно до договірних правовідносин, які між сторонами відсутні в зв'язку з не укладенням відповідного договору, а тому названі положення не підлягають до застосування при розгляді спору, оскільки не поширюються на ці правовідносини.

Після отримання аналогічних заяв від власників земельних часток (паїв) у серпні 2010 року після завершення весняньої сівозміни та збирання врожаю СКВ Міжгір'я зазначеним особам (в т.ч. і позивачці ОСОБА_2І.) виділено одним масивом земельну ділянку загальною площею 94 га., яка була відокремлена від основного масиву та знаходиться в полі №8 другої польової сівозміни, що розташоване в адміністративних межах Іркліївської сільської ради, про що позивачка повідомлена.

Згідно даних відділу Держкомзему в Чорнобаївському районі на даній території згідно державної статистичної звітності зареєстровані 3 (три) землекористувачі - СКВ Міжгір'я, СВК Вершина 2011та СТОВ Агроко. При цьому відомості про фактичне використання земельних ділянок конкретними землекористувачами у зазначеному відділі відсутні.

Відповідно до ст.2 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)від 05 червня 2003 року №899-ІV із змінами і доповненнями, внесеними Законом України №1559-ІVвід 17 листопада 2009 року, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що доказів, які б свідчили про користування належною їй земельною ділянкою відповідачем позивачка не надала, тому позов до задоволення не підлягає.

Позовні вимоги спростовуються, а заперечення відповідача підтверджуються: державним актом на право колективної власності на землю ЧР-19.4 від 18.07.1994 року, державним актом на право постійного користування землею ЧР-19.4 від 21.07.1994 року, заявою ОСОБА_2 від 01.08.2011 року, податковим розрахунком фіксованого сільськогосподарського податку за 2008 рік, довідкою відділу Держкомзему в Чорнобаївському районі №728 від 31.01.2012 року, довідкою СКВ Міжгір'я№84 від 06 квітня 2012 року, договором оренди землі між ОСОБА_2 та СВК Вершина-2011від 15 червня 2011 року, актом прийому-передачі земельної ділянки СВК Вершина-2011 від 15 червня 2011 року, довідкою відділу Держкомзему в Чорнобаївському районі Черкаської області №275 від 09 квітня 2012 року, довідкою Чорнобаївського районного виробничого відділу Черкаської регіональної філії ДП Центр ДЗК №19/30-002 від 10 квітня 2012 року.

Керуючись ст.14 Конституції України, ст.16 ЦК України, ст.ст.209,212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_2 до СКВ "Міжгір"я" Чорнобаївського району Черкаської області про стягнення збитків (упущеної вигоди) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Чорнобаївського

районного суду ОСОБА_3