Справа №22-ц-489/12 14.02.2012 14.02.2012 14.02.2012
Справа N 22ц 480/2012 року Головуючий у І інстанції Гуденко О.А.
Категорія 39. Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

іменем України.

14 лютого 2012 року. м. Миколаїв.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Локтіонової О.В. та Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання Скопенко В.М.,

з участю :

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2011 року, ухваленого в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, -

у с т а н о в и л а :

21 липня 2011 року ОСОБА_2 предявив до ОСОБА_4 зазначений позов, який обґрунтовував наступним.

За рішенням загальних зборів він обіймає посаду голови автогаражного кооперативу Прогрес і має певну позитивну думку щодо себе, своїх моральних та ділових якостей, до роботи завжди ставиться відповідально, сумлінно виконував і виконує свої службові обовязки, беззастережно дотримується внутрішнього трудового розпорядку, не допускав і не допускає протизаконних або аморальних проступків як на роботі так і поза нею.

Такої ж думки щодо нього і більшість людей, які його оточують.

Не дивлячись на це, член названого кооперативу ОСОБА_4 31 березня 2010 року надіслав до ГУ МНС України в Миколаївській області скаргу, а на початку квітня того ж року подав до Заводського районного суду м. Миколаєва позовну заяву, які містили у собі недостовірну інформацію щодо його антисоціальної поведінки за місцем роботі, а саме, що у своїй діяльності на посаді голови кооперативу він недотримується норм чинного законодавства України, ігнорує приписи Заводського РВ ГУМНС України в Миколаївській області, посаду використовує лише в особистих корисних цілях, без узгодження з загальними зборами кооперативу продає земельні ділянки та майно, належні кооперативу, за винагороду на території кооперативу додатково спорудив два гаражі, дозволу та технічної документації на будівництво яких не було.

Посилаючись на те, що така інформація не відповідає дійсності, порочить його честь, гідність та ділову репутацію - просив суд покласти на відповідача обовязок її спростувати і стягнути з розповсюджувача на його користь 5 000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Відповідач просив у позові відмовити, зазначивши, що позивач, бажаючи опорочити і виставити його в негативному світлі, спотворив висловлювання, а тому підстав для задоволення позову немає. Він, як член кооперативу Прогрес лише висловив своє бачення ситуації з дотримання Законів України, що створилася в кооперативі і, бажаючи її припинити, звернувся до органів, які названі питання контролюють.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2011 року у позові відмовлено за його недоведеністю.

ОСОБА_5 подав на це рішення апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати і ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

Скаргу обґрунтував невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи і положенням чинного цивільного законодавства.

Апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржене рішення суду І інстанції залишити без зміни, оскільки суд постановив його з додержанням норм матеріального й процесуального права.

Вирішуючи спір таким чином, як викладено у оскарженому рішенні, районний суд виходив з того, що звертаючись до ГУ МНС України в Миколаївській області та предявляючи позов, відповідач використовував гарантовані Конституцією України, право громадян на звернення до компетентного органу за захистом своїх інтересів та право на їх судовий захист, а тому підстав для задоволення позову немає.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області погоджується з такими обставинами та правовідносинами, висновки суду І інстанції щодо них і результату вирішення справи, вважає вірними, обґрунтованими й законними.

Ст. 10 Європейської конвенції Про захист прав і основних свобод людини, статями 28, 55, 62 Конституції України, ст. ст. 23, 270, 277 і 297 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особипередбачено, що кожна людина має право на повагу до його гідності.

Гідність та честь фізичної особи є недоторканими.

Кожному гарантується судовий захист права на повагу до гідності та честі, на недоторканість ділової репутації, а також право на відшкодування моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням інформації, яка ганьбить та принижує особу, негативно впливає на її ділову репутацію.

Крім цього, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію, незалежно від її вини.

Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Разом з цим, кожна людина має право на свободу виявлення поглядів.

Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і поширювати інформацію та ідеї без втручання держави і незалежно від кордонів. Кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Виписані вище правомочності обмежуються лише критеріями конфіденційності, правдивості інформації, інтересами національної безпеки та територіальної цілісності, поваги до честі та гідності осіб, недоторканістю їх ділової репутації.

Виписаним і слід керуватися при вирішенні даного спору.

Як вбачається із скарги ОСОБА_4, адресовану ГУ МНС України в Миколаївській та його ж позовної заяви, подану до Заводського районного суду м. Миколаєва, то вони не містять висловлювань, які б принижували честь та гідність позивача, підривали б його ділову репутацію, і є відображенням погляду відповідача на роботу голови кооперативу щодо дотримання в кооперативі положень чинного законодавства і особистої участі в цьому керівника. Виписана у них інформація є субєктивним сприйняттям відповідачем ситуації, що виникла, і його розумінням подій що відбуваються, бажанням якимось чином їх припинити, а тому названі звернення не можуть слугувати застосуванню до особи, яка їх висловила, засобів цивільно-правової відповідальності, в тому числі, й такого, як відшкодування моральної шкоди.

Оскільки цього ж, з наведених мотивів дійшов й місцевий суд, то підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Твердження ж автора апеляційної скарги щодо ігнорування судом наклепницького характеру звернень, не може бути взяте до уваги, оскільки є бездоказовим.

ОСОБА_4 використав своє законне право на звернення до відповідного органу та суду за захистом своїх інтересів, а тому покарання його за це, було верхом несправедливого використання закону всупереч природного права особи на судовий захист, що є неприпустимим

За такого підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Що ж до твердження особи, яка подала апеляційну скаргу, про безпідставне ігнорування судом наданих ним доказів, то воно не може братися до уваги, оскільки є бездоказовим.

Ставши на публічну посаду він повинен був бути готовим до конструктивної критики, яку не повинен сприймати, як замах на його честь, гідність та ділову репутацію.

Керуючись ст.ст. 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: