АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/2090/4721/2012 р.
Справа№ 2/2011/1104/2012 Головуючий 1 інстанції: Лазюк С.В.
Категорія: договірні Доповідач: Івах А.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря - Варюшичевої А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 березня 2012 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»до товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «ВЕРУС», в особі філії у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року публічне акціонерне товариство комерційний банк (далі- ПАТ КБ) «Приватбанк»звернулося до суду з вказаним позовом.

Просило стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк»заборгованість за кредитним договором у сумі 24913,96 грн. та судові витрати; стягнути з відповідачів солідарно на користь ПАТ КБ «Приватбанк»200 грн.

В обґрунтування позову посилалось на те, що 22 серпня 2007 року ОСОБА_3 отримав у банку кредит у сумі 2000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,2% на рік.

Згідно умов укладеного договору договір складається із заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам.

За умовами договору позичальник повинен сплачувати банку щомісячні платежі для погашення заборгованості, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісії та інших витрат згідно умов надання споживчого кредиту.

Товариство з обмеженою відповідальністю Українське фінансове агентство (далі - ТОВ УФА) «Верус»поручилось перед банком за виконання ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором. Розмір відповідальності поручителя складає 200 грн.

ПАТ КБ «Приватбанк»свої зобовязання за договором виконало.

ОСОБА_3 умови кредитного договору порушував і станом на 30 листопада 2010 року допустив заборгованість у сумі 3155,02 доларів США, що за курсом НБУ складає 25113,96 грн., з яких:

-1730,01 дол.США (еквівалент 13770,88 грн.) заборгованість за кредитом;

-1225,01 дол.США (еквівалент 9751,08 грн.) заборгованість по процентам за користування кредитом;

-200 дол.США (еквівалент 1592,00 грн.) заборгованість по комісії.

Посилаючись на вказані обставини, просило стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором: з ОСОБА_3 у сумі 24913,96 грн. та судові витрати; з ОСОБА_3 і ТОВ УФА «Верус»солідарно 200 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 15 березня 2012 року позов задоволено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк»заборгованість за кредитним договором у сумі 24913,96 грн.; з ОСОБА_3 і ТОВ УФА «Верус»солідарно 200 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк»витрати по сплаті судового збору і з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 251,14 грн. і 120 грн. відповідно.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким ПАТ КБ «Приватбанк»у позові відмовити у повному обсязі. При цьому посилається на: неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Інші особи, які брали участь у справі, рішення суду не оскаржили.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 серпня 2007 року ПАТ КБ «Приватбанк»і ОСОБА_3 уклали між собою кредитний договір, згідно якого ОСОБА_3 взяв у банку кредит на універсальну кредитну карту у сумі 2000 дол. США грн. на 24 місяця з базовою процентною ставкою 1,6% в місяць з розрахунку 360 днів у році (а.с.10).

Встановлено також, що згідно умов укладеного договору, він складається із заяви позичальника та Умов і Правил надання банківських послуг, згідно яких банку надається право на збільшення суми кредиту.

З Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані відповідачеві для ознайомлення, ОСОБА_3 погодився, своїм підписом підтвердив факт отримання повної інформації, не заперечував проти інформування про стан його платіжної карти, у тому числі за допомогою СМС (а.с.10).

На забезпечення виконання кредитних зобовязань ОСОБА_3 ПАТ КБ «Приватбанк»уклало з ТОВ УФА «Верус» договір поруки, згідно якого розмір відповідальності поручителя складає 200 грн.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Встановлено також і підтверджено відповідним розрахунком ПАТ КБ «Приватбанк»(а.с.8-9), що ОСОБА_3 зобовязання за кредитним договором виконував не у повному обсязі і станом на 30 листопада 2010 року допустив заборгованість у сумі 25113,96 грн., з яких:

- 13770,88 грн. заборгованість за кредитом;

- 9751,08 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 1592,00 грн. заборгованість по комісії.

З огляду на це, суд підставно стягнув на користь ПАТ КБ «Приватбанк»з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у сумі 25113,96 грн.; з ОСОБА_3 і ТОВ УФА «Верус»солідарно 200 грн.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_3 не укладав з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитного договору, спростовується наявними у справі доказами.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За приписами ч.ч.1,2 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Із матеріалів справи вбачається, що 22 серпня 2007 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк»з письмовою заявою анкетою про відкриття рахунку і надання банківських послуг у вигляді універсальної кредитної карти строком на 24 місяці.

При цьому ОСОБА_3 зазначив і підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився і згоден з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування кредитною картою і Тарифами банку (а.с.10).

У письмовій заяві-анкеті, Умовах надання банківських послуг і Тарифах банку визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, кредитного ліміту, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобовязань та інші (а.с.118-124).

З огляду на це, безпідставними є і посилання в апеляційній скарзі на порушення позивачем ОСОБА_5 України «Про порушення прав споживачів»та «Про фінансові послуги і державне регулювання ринків фінансових послуг» у частині укладення кредитного договору.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач не підтвердив отримання кредитних коштів ОСОБА_3 спростовуються витягом із особового рахунку ОСОБА_3

Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно з ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Оскільки боржник і поручитель несуть солідарну відповідальність перед кредитором, посилання в апеляційній скарзі на те, що вимоги до поручителя повинні розглядатися у іншому провадженні, є безпідставними.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ч.1 ст.303, ст.304, п.1ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 березня 2012 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: