АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/971/2012 Номер провадження 22-ц/1690/971/2012Головуючий у 1-й інстанції Городівський О.А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді: Буленка О.О.

Суддів: Бондаревської С.М.., ОСОБА_2

при секретарі Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 січня 2012 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2011 року ОСОБА_3 звернувся до Миргородського міськрайонного суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що З0 грудня 2009 року уклав договір оренди з Державним Миргородським гренажним заводом, відповідно якого отримав у користування тюкувальний прес «Киргистан». Відповідачка у липні 2010 року неправомірно заволоділа вищевказаним агрегатом та не повернула на законні вимоги позивача по даний час. Тому просив стягнути матеріальну шкоду в сумі 49000 грн.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 січня 2012 року відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. При цьому зазначав, що саме неправомірними діями відповідачки, які виразились в протиправному заволодінні тюкувальним пресом «Киргистан », що перебував у його користуванні його позбавлено можливості використовувати прес у своїй господарській діяльності, чим і завдано матеріальну шкоду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить змінити судове рішення в його мотивувальній частині, посилаючись на те, що не забирала прес «Киргистан», який ОСОБА_3 орендує в Державного підприємства Миргородський гренажний завод.

Перевіривши матеріали справи, зясувавши межі апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_4 частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 309 ч.І п. 2, 4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним І обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущених строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Однак зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

До збитків, на відшкодування яких має право особа, якій їх завдано у результаті порушення її цивільних прав, відноситься в тому числі, і упущена вигода. Упущеною вигодою вважаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

При цьому, породжуючи наставання правових справ та обовязків згідно з ч. 2 ct.11 ЦК України у вигляді відшкодування збитків вимагає для її застосування наявності складу правопорушення, а саме протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи), шкідливого результату такої поведінки, причинного звязку між протиправною поведінкою та заподіяними збитками, вини особи, яка заподіяла збитки.

3 врахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, що втрата коштів на проведення робіт по тюкуванню сіна протягом 2010-2011 років не є як реальними збитками так і упущеною вигодою для позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, ЗО грудня 2009 року між Державним Миргородським гренажним заводом та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір оренди преса «Киргистан» ( а. с. 7). Відповідно акту «приймання-передачі преса «Киргистан» ( а, с. 8) та накладної №14 від ЗО грудня 2009 року (а.с. 68) спірний прес «Киргистан» було передано ФОП ОСОБА_3

В подальшому, 01 лютого 2010 року між сторонами було підписано додаткову угоду, згідно якої визначено, що орендна плата за користування преса «Киргистан» становить 1500 грн, в місяць.

Крім того,матеріалами справи, а також матеріалами перевірки Миргородським MB УМВС України в Полтавській області по факту незаконного заволодіння тюкувальним пресом «Киргистан» встановлено, що в липні 2010 року ОСОБА_4 без дозволу позивача забрала з господарства останнього в с. Любівщина спірний прес «Киргистан»,

Тому для продовження підприємницької діяльності ОСОБА_3, як фізична особа підприємець, 20 липня 2010 року уклав договір на виконання робіт Із ФОП ОСОБА_6, на виконання якого було проведено тюкування сіна, в загальній кількості 14000 тюків на суму 49000 грн., що були сплачені ОСОБА_3 згідно рахунку-фактури від 23 серпня 2010 року та 22 серпня 2011 року ( а. с. 12-17).з

Враховуючи викладене, колегія судців приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому понесені позивачем судові витрати, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 303, 309 ч.І п. п. 2; 4; 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 січня 2012 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 49 000 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 494,9 грн..

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: О.О.Буленко

Судді: С.М.Бондаревська

ОСОБА_2