Справа № 2110/7741/12
РІШЕННЯ

Іменем України

19.11.2012 року Дніпровський районний суд
м. Херсона у складі:

головуючого судді
Ратушної В.О.,

при секретарі
Яковлєвій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на 1/2 частину
домоволодіння,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із вказаним
позовом, посилаючись на ті обставини,
що домоволодіння №53 по вул..Шевченко в
с.Зеленівка в м.Херсоні належить її
чоловіку ОСОБА_2, згідно Договору
довічного утримання від 16.01.2007р.

Вищезазначений договір був укладений
між її чоловіком та їх сусідкою ОСОБА_3
з її згоди, про що записано в п.20
Договору довічного утримання від
16.01.2007р.

Покійна ОСОБА_3 була дуже хворою
людиною, страждала тяжкою хворобою –
ожирінням, не могла сама пересуватися
та потребувала сторонньої допомоги і
постійного догляду. Вона з чоловіком,
як сусіди завжди допомагали їй, а
згодом погодилися ина

З жовтня 2006р. чоловік, вона та їх син
стали постійно проживати в будинку
ОСОБА_3

Усі зобов,язання, які її чоловік узяв на
себе за вищезазначеним договором
практично виконувала вона сама, а саме
прала білизну, готувала їжу, прибирала
в будинку, забезпечувала догляд за
ОСОБА_3, виконувала всю хатню роботу та
інше. Утримання ОСОБА_3 здійснювалося
за рахунок спільного сімейного
бюджету.

22 лютого 2007р. ОСОБА_3 померла. Вони
поховали її з усіма почестями.

На сьогодні її стосунки з чоловіком
ускладнилися, у них виникають постійні
сварки та погрози з боку її чоловіка,
щодо неї та їх сина. Чоловік постійно
виганяє їх з будинку, посилаючись на те,
що він є єдиний власник вищевказаного
домоволодіння і у неї немає ніяких прав
в ньому знаходитись.

Вважає, що чоловік уклав Договір
довічного утримання в інтересах сім,ї і
набуте за Договором домоволодіння є
об,єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Просить визнати за ОСОБА_1 право
власності на Ѕ частину домоволодіння
№53 по вул..Шевченко в с.Зеленівка в
м.Херсоні, як частку у спільному майні
подружжя.

В судовому засіданні позивач
підтримала заявлені вимоги, просить
суд позов задовольнити з
вищевикладених обставин.

Відповідач позовні вимоги не визнав,
вказавши на ті обставини, що позивач
немає правових підстав вимагати
визнання за нею право власності на 12
частину спірного домоволодіння, як на
майно набуте в шлюбі, оскільки він з
ОСОБА_1, на момент укладення договору
довічного утримання з ОСОБА_3, як
подружжя не проживали, шлюб між ними
розірваний. Позивач ніяким чином не
приймала участі в догляді за ОСОБА_3 та
її матеріального і морального
утримання. За таких обставин просить
суд відмовити в позові.

Вислухавши сторони, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про те, що позов
підлягає задоволенню з наступного.

Судом встановлено, що 12.10.1991 року був
укладений шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

В даному шлюбі народився син – ОСОБА_4

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу
Серія 1-КГ №051748 шлюб між подружжям
28.09.2000р. розірвано.

В 2004 році за ініціативи ОСОБА_2
подружні відносини були поновлені і
сторони стали проживати однією сім,єю в
с.Зеленівка м.Херсона у матері ОСОБА_2,
без реєстрації шлюбу.

16.01.2007 року був укладений договір
довічного утримання між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 Згідно вказаного договору
ОСОБА_2 отримав у власність житловий
будинок з господарсько-побутовими
будівлями №53 по вул..Шевченко в
с.Зеленівка м.Херсона, який належав
ОСОБА_3. В свою чергу ОСОБА_2
зобов,язувався довічно і повно
утримувати ОСОБА_3

Також згідно п.20 вказаного договору,
Договір посвідчується за згодою
дружини набувача – ОСОБА_1, яка
проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні встановлено, що до
укладення даного договору подружжя
ОСОБА_1 здійснювали догляд за хворою
ОСОБА_3, також після укладання договору
вони продовжували виконувати свої
обов,язки до смерті ОСОБА_3, яка згідно
свідоцтва про смерть ОСОБА_5 1-КГ №047225,
померла 22.02.2007р. Позивач в свою чергу
готувала їжу, прибирала, прала білизну,
здійснювала гігієнічний догляд за
ОСОБА_3, за сумісні кошти поховали
ОСОБА_3 Після смерті останньої,
сторони перебралися на постійне
проживання в будинок №53, де позивач з
сином прописалися та проживають до
теперішнього часу. За час подружнього
життя, за сумісні кошти був проведений
ремонт в будинку, куплені меблі та
здійснювався догляд за земельною
ділянко.

Дані обставини в судовому засіданні
підтвердили свідки : ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, які в судовому
засіданні показали, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на момент укладання договору
довічного утримання проживали однією
сім,єю, без реєстрації шлюбу, вели
спільне господарство, доглядали за
ОСОБА_3 В основному всю хатню роботу та
догляд проводила позивач. В 2007р. після
смерті ОСОБА_3 ОСОБА_2 перебрались в
будинок №53, де зробили ремонт. До
2012року вони проживали, як сім,я, а на
даний момент відповідач виганяє
дружину з сином з будинку, де вони
проживають 5 років та прописані в ньому.
Іншого житла позивач не має.

Свідки з боку відповідача, а саме :
ОСОБА_10 ОСОБА_11,ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в
судовому засіданні не заперечували ті
обставини, що до на момент та після
укладання договору довічного
утримання сторони проживали однією
сім,єю, вели спільне господарство та
узгоджували всі сімейні питання.

За таких обставин суд вважає, що
спірний будинок, який відійшов у
власність відповідачу за договором
довічного утримання, являється
спільним майном подружжя, оскільки
договір укладався в інтересах сім,ї, а
обов,язки покладені на ОСОБА_2 за даним
договором виконувалися подружжям
сумісно.

Відповідно до ст.. 61 СК України, якщо
одним із подружжя укладено договір в
інтересах сім,ї, то гроші, інше майно, в
тому числі гонорар, виграш, які були
одержані за цим договором, є об,єктом
права спільної сумісної власності
подружжя.

Відповідно до ст..74 СК України, якщо
жінка та чоловік проживають однією
сім,єю, але не перебувають у шлюбі між
собою, майно, набуте ними за час
спільного проживання, належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено письмовим
договором між ними.

Відповідно до ст..63 СК України, дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпорядженням майном, що належить їм
на праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Керуючись ст. ст. 11-15, 60,130,174, 208, 209, 213, 214,
215, 294 ЦПК України, ст. 61, 63, 74 СК України

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
1/2 частину домоволодіння №53 по вул.
Шевченко в с. Зеленівка в м. Херсоні, як
частку у спільному майні подружжя

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги, з подачею до
апеляційного суду.

Суддя
В.О. Ратушна