Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-689/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2012 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Коцюрби М.П.

за участю секретаря: Кучер В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики ,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2011 року ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.10.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було підписано договір позики (далі - договір) і завірено його нотаріально.

Згідно п.1 цього договору, Позивач при укладенні цього договору передала у власність Відповідачеві, строком до двадцять шостого листопада 2011 року грошові кошти в розмірі 486 000 (чотириста вісімдесят шість тисяч) грн. 00 коп.

У відповідності до п.2 договору Відповідач зобовязувалась повернути Позивачеві таку ж суму у строки та в порядку, передбаченому договором. Встановлено строк позики до 26.11.2011 року.

Але грошові кошти, вказані в пункті 1 вищезазначеного договору, Позивачу так і не були повернуті.

Згідно п.6 договору, у разі невиконання Відповідачем своїх зобовязань, Позивач має право подати цей договір до стягнення у строки, передбачені чинним законодавством України. Звернення стягнення здійснюється як за рішенням суду, так і на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 становить 486 000 (чотириста вісімдесят шість тисяч) грн. 00 коп.

В судовому засіданні представник Позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник Відповідача у своїх пояснення проти задоволення позовних вимог заперечував.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 26.10.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було підписано договір позики і завірено його нотаріально.

Згідно п.1 цього договору, Позивач при укладенні цього договору передала у власність Відповідачеві, строком до двадцять шостого листопада 2011 року грошові кошти в розмірі 486 000 (чотириста вісімдесят шість тисяч) грн. 00 коп.

У відповідності до п.2 договору Відповідач зобовязувалась повернути Позивачеві таку ж суму у строки та в порядку, передбаченому договором. Встановлено строк позики до 26.11.2011 року.

Але грошові кошти, вказані в пункті 1 вищезазначеного договору, Позивачу так і не були повернуті.

Згідно п.6 договору, у разі невиконання Відповідачем своїх зобовязань, Позивач має право подати цей договір до стягнення у строки, передбачені чинним законодавством України. Звернення стягнення здійснюється як за рішенням суду, так і на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно зі ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Нормою ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України покладено на позичальника обовязок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.3,п.4 договору позики виконання Позичальником свого зобовязання за договором позики повинно бути здійснено в м. Києві готівкою, а після виконання Позичальником свого зобовязання Позикодавець зобовязується оформити нотаріально засвідчену заяву про виконання Позичальником своїх зобовязань, зазначених в.п.п.1,2,3 цього договору, примірник якої має бути переданий нотаріусу, який посвідчує цей договір, для його залучення до справ.

Таким чином судом встановлено, що сторони в письмовій формі уклали та нотаріально посвідчили договір позики на загальну суму 486 000 (чотириста вісімдесят шість) грн. 00 коп. , визначили договором строки повернення та спосіб підтвердження повернення боргу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Суд вважає, що Відповідач та її представник не надали суду допустимих та належних доказів на підтвердження повернення боргу за договором позики в спосіб, визначений цим договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею витрати, а тому з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2 940 (дві тисячі девятсот сорок) грн. 00 коп.

На підставі ст. ст. 526, ч.1 ст.1049, ст.1046 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11,88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у розмірі 486 000 (чотириста вісімдесят шість тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 940 (дві тисячі девятсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з його проголошення чи протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.П. Коцюрба