Справа № 2-3418/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2012 року Соломянський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого –судді Кізюн Л.І.,

при секретарях: Голдицькій К.С.,
Лісовій Т.В., Рівному Є.О., Шевчук Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
ОСОБА_3, ОСОБА_4, про поділ майна
подружжя,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя в
якому просила залишити у власності
відповідача та визнати за ним право
власності на автомобіль Опель, д.н.
НОМЕР_1, вартістю 32 770 грн., гараж-бокс №35
в Товаристві автолюбителів
«Кадетський гай», що в м. Києві,
вартістю 88 000 грн., земельну ділянку,
розміром 0,1229 га, що в Київській області
Баришівському районі, село Селище,
урочище Сосна, 23, вартістю 31 615 грн.

Також просила залишити у її власності
та визнати за нею право власності на
земельну ділянку, розміром 0,1499 га, що в
Київській області Баришівському
районі, село Селище, урочище Сосна, 23,
вартістю 38 566 грн., Ѕ частину
приватизованої квартири АДРЕСА_1,
вартістю 1 066 800 грн.

При цьому, позивач зазначала, що
різниця у вартості майна –120 770 грн.
буде сплачена нею відповідачу у разі
прийняття рішення на її користь
відразу після прийняття такого
рішення.

Позивач просила стягнути з відповідача
на її користь судові витрати.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач
зазначала, що 20 липня 1985 року було
зареєстровано шлюб між нею та
відповідачем. Від шлюбу мають двох
повнолітніх дітей. 22 грудня 2011 року
шлюб між ними було розірвано.

В шлюбі ними було набуте майно:

13 листопада 2009 року - земельна ділянка,
розміром 0,1229 га, що в Київській області
Баришівському районі, село Селище,
урочище Сосна, 23;

24 червня 2010 року - земельна ділянка,
розміром 0,1499 га, що в Київській області
Баришівському районі, село Селище,
урочище Сосна, 23;

04 грудня 1998 року - приватизована
квартира АДРЕСА_1;

25 січня 2001 року - автомобіль Опель, д.н.
НОМЕР_1;

12 вересня 2001 року - гараж-бокс №35 в
Товаристві автолюбителів «Кадетський
гай», що в м. Києві.

Оскільки відповідач добровільно
розподілити майно не погоджується,
позивач змушена звернутися з позовом
до суду.

Ухвалою суду від 17 липня 2012 року у
якості третіх осіб у справі залучено
ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Позивач та її представник у судовому
засіданні підтримали позовні вимоги в
повному обсязі, просили позов
задовольнити, посилаючись на викладені
в ньому обставини.

Відповідач та його представник у
судовому засіданні позов не визнали,
просили в задоволенні його відмовити,
вважали його необґрунтованим та
безпідставним.

Третя особа ОСОБА_3 заперчувала проти
задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_4 підтримала позов та
просила його задовольнити.

Суд, заслухавши сторін та їх
представників, третіх осіб, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, судом встановлено, що 20 липня 1985
року було зареєстровано шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується
даними свідоцтва про шлюб (а.с.16).

20 лютого 1987 року у подружжя народилася
дочка ОСОБА_5 (а.с.15), а 12 грудня 1993 року -
ОСОБА_3 (а.с.14). Згідно з даними свідоцтва
про шлюб (а.с.140) ОСОБА_5 після реєстрації
шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_4.

Згідно з даними свідоцтва про право
власності на житло від 04 грудня 1998 року,
виданого Відділом приватизації
державного житла Залізничного району
м. Києва, квартира АДРЕСА_1 належить на
праві власності ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в рівних долях (а.с.17).

Зазначена обставина підтверджується
даними повідомлення Київського
міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об’єкти нерухомого майна
від 12 липня 2012 року (а.с.126).

Вартість квартири, як видно з даних
звіту про незалежну оцінку вартості
квартири від 01 березня 2012 року,
становить 1 066 800 грн. (а.с.а.с. 67-76).

Відповідно до даних Державного акту на
право власності на земельну ділянку
від 24 червня 2010 року ОСОБА_1 належить на
праві власності земельна ділянка,
площею 0,1499 га, , що розташована у
Київській області Баришівському
районі с. Пасічна, вул. Зарічна, 148 (а.с.20).

Згідно з даними Державного акту на
право власності на земельну ділянку
від 13 листопада 2009 року ОСОБА_2 належить
на праві власності земельна ділянка,
площею 0,1229 га, , що розташована у
Київській області Баришівському
районі с. Селище, урочище Сосна, 23 (а.с.22).

Право власності сторін на зазначені
земельні ділянки підтверджується
також даними повідомлення Головного
управління Держкомзему у Київській
області від 13 липня 2012 року (а.с.130).

З даних звіту про експертну оцінку
земельної ділянки від 01 лютого 2012 року
вбачається, що вартість земельної
ділянки у Київській області
Баришівському районі с. Пасічна, вул.
Зарічна, 148 становить 38 566 грн. (а.с.а.с.
62-66).

Як видно з даних звіту про експертну
оцінку земельної ділянки від 01 лютого
2012 року (а.с.а.с. 52-61) вартість земельної
ділянки у Київській області
Баришівському районі с. Селище, урочище
Сосна, 23 становить 31 615 грн.

Відповідно до біржової угоди
купівлі-продажу транспортного засобу
від 25 січня 2001 року (а.с.а.с.24-25) та даних
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу (а.с.26) ОСОБА_2 є
власником автомобіля Опель, д.н. НОМЕР_1.

Зазначена обставина також
підтверджується даними повідомлення
УДАІ ГУМВС України в м. Києві від 06
липня 2012 року (а.с.129).

Вартість автомобіля, згідно з даними
звіту про оцінку колісного
транспортного засобу від 19 березня 2012
року (а.с.а.с. 32- 51) становить 32 770 грн.

Як вбачається з даних паспорту на
гараж, виданого головою Товариства
автолюбителів «Кадетський гай»12
вересня 2001 року (а.с.27), довідки
Товариства автолюбителів «Кадетський
гай»від 16 січня 2012 року (а.с.94), ОСОБА_2 є
власником гаражу №35 з підвалом по вул.
Народного Ополчення, 13 у м. Києві.

З даних висновку оціночного
дослідження від 01 березня 2012 року (а.с.77)
видно, що вартість гаражу становить 88 000
грн.

Згідно з даними повідомлення
Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об’єкти нерухомого майна
від 12 липня 2012 року (а.с.126) гаражі в ГБК
/Товаристві автолюбителів «Кадетський
гай»на праві власності не
зареєстровані.

Відповідно до ст. 12 КпШС України шлюб
укладається в державних органах запису
актів громадянського стану.

Статтею 13 КпШС України передбачено, що
права і обов’язки подружжя породжує
лише шлюб, укладений у державних
органах запису актів громадянського
стану. Час виникнення прав і
обов’язків подружжя визначається
моментом реєстрації шлюбу в органах
запису актів громадянського стану.

Згідно з Прикінцевими положеннями СК
України цей Кодекс регулює відносини,
які виникли починаючи з дня набрання
ним чинності.

Статтею 21 СК України передбачено, що
шлюбом є сімейний союз жінки та
чоловіка, зареєстрований у державному
органі реєстрації актів цивільного
стану.

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один із них не мав з
поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об’єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Згідно із ч. 1 ст. 70 СК
України у разі поділу майна, що є
об’єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним контрактом.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та
Перехідних положень ЦК України,
Цивільний кодекс України
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільним кодексом
України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов’язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Згідно частин 3, 4 статті 368 ЦК України
майно набуте подружжям за час шлюбу, є
їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Майно, набуте в результаті
спільної праці та за спільні грошові
кошти членів сім’ї, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором, укладеним у
письмовій формі.

Однак, відповідно до ст. 334 ЦК України
право власності на майно, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у
набувача з моменту такого посвідчення
або з моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.
Якщо договір про відчуження майна
підлягає державній реєстрації, право
власності у набувача виникає з моменту
такої реєстрації.

Згідно зі ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Судом встановлено, що з майна, яке
просить поділити позивач, за нею
зареєстрована на праві власності лише
частка квартири АДРЕСА_1, набута в
результаті приватизації.

За відповідачем зареєстровано право
власності на частку квартири АДРЕСА_1,
набуту в результаті приватизації,
земельну ділянку, площею 0,1229 га, що
розташована у Київській області
Баришівському районі с. Селище, урочище
Сосна, 23, та автомобіль Опель, д.н.
НОМЕР_1.

Оскільки частина квартири набута
кожним із сторін в результаті
приватизації і є їх спільною частковою
власністю, то ці частки поділу не
підлягають.

Суду не надано доказів реєстрації на
праві власності гаража №35 з підвалом
по вул. Народного Ополчення, 13 у м.
Києві, на який просить визнати за
відповідачем право власності позивач,
а тому підстав для задоволення цих
вимог, суд також не вбачає.

Право власності відповідача на
земельну ділянку, площею 0,1229 га, що
розташована у Київській області
Баришівському районі с. Селище, урочище
Сосна, 23, та автомобіль Опель, д.н.
НОМЕР_1 ніким не оспорюється.

Також не підлягають задоволенню
позовні вимоги про поділ земельної
ділянки, розміром 0,1499 га, що в Київській
області Баришівському районі, село
Селище, урочище Сосна, 23, оскільки
позивачем не надано доказів,
викладених у позовній заяві обставин
про те, що зазначена земельна ділянка є
спільним майном подружжя.

Так, судом встановлено, що позивачу на
праві власності належить земельна
ділянка у Київській області
Баришівському районі с. Пасічна, вул.
Зарічна, 148.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 ЦПК України до
початку розгляду судом справи по суті
позивач має право шляхом подання
письмової заяви змінити предмет або
підстави позову.

Позивач до суду заяви про зміну
предмету позову у передбаченому
законом порядку, не подавав.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про поділ
майна подружжя у запропонованому
позивачем варіанті, не підлягають
задоволенню, а тому в позові необхідно
відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 27, 31, 60, 61, 88, 209, 213-215
ЦПК України, ст. ст. 334, 368, 657 ЦК України,
ст.ст. 21, 60, 65, 70 СК України, ст.ст. 12, 13
КпШС України, Постановою Пленуму
Верховного суду України від 21 грудня 2007
року № 11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
ОСОБА_3, ОСОБА_4, про поділ майна
подружжя –відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
м. Києва через районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Л.І.
Кізюн