Справа № 2604/2027/2012
УХВАЛА

іменем України

"27" лютого 2012 р., суддя Дніпровського
районного суду м. Києва Виниченко Л.М.,
перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120
ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання заповіту
частково недійсним, встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права
власності на ? частини квартири, –

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м.
Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання заповіту частково
недійсним, встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права
власності на ? частини квартири.

Ухвалою суду від 13 лютого 2012 року дану
позовну заяву залишено без руху як
таку, що не відповідає вимогам ст. 119, 120
ЦПК України, так як в ній не зазначені
докази про вартість нерухомого майна,
що є предметом спору, на час подачі
позову.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, у
позовах про право власності на
нерухоме майно, що належить фізичним
особам на праві приватної власності,
ціна позову визначається дійсною
вартістю нерухомого майна.

Беручи до уваги час подачі позову,
відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України
«Про судовий збір», за подання позовної
заяви, що має одночасно майновий і
немайновий характер, судовий збір
сплачується за ставками, встановленими
для позовних заяв майнового та
немайнового характеру.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір», за подання до суду
позовної заяви майнового характеру,
ставка судового збору встановлена у
розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,2
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати, тобто з 01.01.2012 року в
межах сум від 214 грн. 60 коп. до 3219 грн.; за
подання позовної заяви немайнового
характеру ставка судового збору
складає 0,1 розміру мінімальної
заробітної плати, тобто з 01.01.2012 року в
сумі 107 грн. 30 коп.

Як вбачається зі змісту позову,
позивачем заявлені вимоги, як
немайнового, так і майнового характеру,
проте судовий збір сплачений на
загальну суму 360 грн.

У зв’язку з вищевикладеним позивачу
було надано строк для усунення
недоліків до 22 лютого 2012 року.

На виконання вимог ухвали до
Дніпровського районного суду м. Києва
позивачем 21 лютого 2012 року подана заява
до якої позивач приєднує оригінал
квитанції про сплату судового збору на
сум 215 грн., проте не обґрунтовує дану
суму.

Враховуючи викладене, вимоги ухвали
Дніпровського районного суду м. Києва
від 13 лютого 2012 року позивачем не
виконані, так як до суду не подана заява
із зазначенням ціни позову, яка має
визначатися дійсною вартістю спірного
майна та не сплачено судовий збір.

Згідно ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо
позивач відповідно до ухвали суду у
встановлений строк не виконає вимоги,
визначені ст.ст. 119, 120 ЦПК України, заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України,
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою
для повернення заяви.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
119-121 ЦПК України, –

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання заповіту частково недійсним,
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності на ?
частини квартири вважати неподаною та
повернути позивачу.

Роз’яснити позивачу, що повернення
позовної заяви не перешкоджає
повторному зверненню із заявою до суду,
якщо перестануть існувати обставини,
що стали підставою для повернення
заяви.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: