Апеляційний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМІНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2012р. м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі: головуючого судді Сидоренко І.П., суддів Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі Пугачовій Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 березня 2005р. і на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2008року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Спеціалізованої державної податкової інспекції в Приморському районі м. Одеси, Одеського МБТІ та РОН про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановила:

19 травня 2004р. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Одеського МБТІ та РОН і Одеського міського управління земельних ресурсів про визнання права спадкування за законом в рівних частках на власність, яка належала їх дідусю ОСОБА_3, померлому 27 червня 1962року, про визнання за ними права власності на земельну ділянку і будівлі на неї, розташовані по провулку Ломаному №16 в м. Одесі, які належали їх дідусю ОСОБА_3, про зобовязання Одеського БТІ та РОН і Одеського міського управління земельних ресурсів зареєструвати за ними право власності на земельну ділянку і будинок, не перешкоджати в користуванні, володінні та розпорядженні даною власністю.

В обґрунтування позову позивачі вказали, що їх дідусю ОСОБА_3 ще з 1912року на праві власності належали земельна ділянка та будинок, розташовані по провулку Ломаному №16 в м. Одесі, що підтверджується належними документами.

ОСОБА_3 за заповітом від 06 липня 1946року залишив все своє майно в рівних частках своїм донькам ОСОБА_4, яка є матірю позивача ОСОБА_1 і ОСОБА_5, яка є матірю позивачки ОСОБА_6

ОСОБА_4 померла 08 квітня 1991року, а ОСОБА_5 померла 01 березня 2002року та право власності на спадщину після померлого 27 червня 1962року ОСОБА_7 вони не оформили.

Позивачі вказали, що вони мешкають у будинку №16 по провулку Ломаному в місті Одесі постійно з дитинства, але не можуть оформити право власності на вказаний будинок і земельну ділянку, оскільки відповідні органи відмовляють їм в цьому з тих підстав, що всі документи на імя ОСОБА_3 не мають юридичною сили.

Рішенням суду від 02 березня 2005р. позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задоволені. Суд визнав за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом в рівних частках на будинок №16 по провулку Ломаному в м. Одесі, який складає із літери А, жилого приміщення; Б, В, Г, З сараїв; Д гаража; Е вбиральні; К- душу; і 1-2 огорожі, і земельної ділянки площею 756кв.м. (а.с.71).

Ухвалою апеляційного суду від 22 липня 2011р. Одеській міській раді був поновлений строк на апеляційне оскарження рішення суду (а.с.90).

_________________________________________________________________

Справа №22-ц/1590/3001/2012 Категорія 5

Головуючий по першій інстанції ОСОБА_8.

Доповідач суддя Сидоренко І.П..

Ухвалою апеляційного суду від 23 вересня 2011року цивільна справа була повернута до суду першої інстанції для усунення недоліків, а саме у звязку з відсутністю в справі оскаржуваної ухвали суду від 15 вересня 2008року про внесення змін в рішення суду від 02 березня 2005року, також у звязку з відсутністю ухвали від 10 грудня 2004року про заміну відповідача по справі (а.с.148-150).

Судом першої інстанції до справи були додані ухвала суду від 10 грудня 2004року про заміну відповідача по справі і ухвала суду від 15 вересня 2008року про внесення змін до рішення суду (а.с.154, 155, 156).

Ухвалою від 15 вересня 2008року суд вніс виправлення в рішення суду від 02березня 2005року в тексті всього рішення суду, що площа земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Одеса, провулок Ломаний, будинок 16, становить 777кв.м. (а.с.155).

Ухвалою апеляційного суду від 18 листопада 2011року Одеській міській раді був поновлений строк на апеляційне оскарження ухвали суду від 15 вересня 2008року про несення змін до рішення суду від 02 березня 2005року (а.с.169, 170-171).

Ухвалою апеляційного суду від 18 листопада 2011року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 і цивільна справа знову була повернута до суду першої інстанції для усунення недоліків, а саме для зясування питань, повязаних з ухвалою суду першої інстанції від 10 грудня 2004року (а.с.174-175).

Ухвалою суду першої інстанції від 05 грудня 2011року судом були внесені виправлення в ухвалу суду від 10 грудня 2004року і в рішення суду від 02 березня 2005року, та вказано вважати відповідачем по справі «Спеціалізовану державну податкову інспекцію в Приморському районі в м. Одесі» замість «Спеціалізованої державної податкової інспекції м. Одеси» (а.с.177).

В апеляційній скарзі Одеська міська рада просить рішення суду від 02 березня 2005року і ухвалу суду від 15 вересня 2008року скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову, посилаючись на те, що суд в порушенні вимог закону задовольнив позовні вимоги (а.с.79-83).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник апелянта вказав, що рада фактично оскаржує рішення суду і ухвалу суду в частині визнання за позивачами права власності на земельну ділянку та не заперечує про визнання права позивачів у порядку спадкування на будинок.

Представник Одеського ОМБТІ та РОН також вказала, що судом в порушені вимог земельного законодавства визнано право власності за позивачами на земельну ділянку, а відносно визнання права власності за позивачами на будинок БТІ не заперечує, крім того, за рішенням суду за позивачами зареєстровано право власності на будинок.

Позивачі надали письмові заперечення, в яких вказали, що суд обґрунтовано та вірно прийшов до висновку про задоволення позову. В період розгляду справи суд задовольнив клопотання представника Одеської міської ради про виключення ради, як відповідача по справі, який послався на те, що суд помилково залучив раду у якості відповідача по даній справі. Крім того, Одеській міській раді своєчасно було відомо про вказане рішення суду, і ухвалу суду, оскільки позивачі після винесення рішення суду, а в подальшому і після прийняття ухвали суду, неодноразово зверталися до службових осіб ради відносно виконання рішення суду і ухвали суду в частині визнання за ними права власності на земельну ділянку.

Справа розглянута у відсутності представника Спеціалізованої державної податкової інспекції в Приморському районі м. Одеси, який належним чином сповіщений про слухання справи в апеляційній інстанції.

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, представника апелянта, представника Одеського ОМБТІ та РОН, позивачів, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановлені фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозвязок доказів в їх сукупності.

Задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2, суд першої інстанції вказав, що позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 мають право на спадкове майно у вигляді будинку і земельної ділянки по провулку Ломаному №16 в м. Одесі, після їх померлого 27 червня 1962року дідуся ОСОБА_7, так як вони фактично прийняла спадкове майно.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції судова колегія повністю погодитися не може, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права при вирішені питання про визнання за позивачами права власності на земельну ділянку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3, померлому 27 червня 1962року, належав на праві власності будинок №16 по провулку Ломаному в м. Одесі. Вказані обставини підтверджуються відповідними архівними документами на а.с.22, 23, 24. Згідно довідки Одеської міської інвентаризаційної контори, виданої на імя ОСОБА_3 за ним зареєстровано право особистої власності на домоволодіння №16 по провулку Ломаному в м. Одесі. (а.с.25).

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про належність ОСОБА_3 будинку на підставі вищевказаних документів.

Судова колегія, вважає, що відсутність свідоцтва про право власності на будинок на імя ОСОБА_3 ні є перешкодою для виникнення права на спадкування та отримання будинку у порядку спадкування після померлого ОСОБА_3

ОСОБА_3 за заповітом від 06 липня 1946року залишив все своє майно в рівних частках своїм донькам ОСОБА_4, яка є матірю позивача ОСОБА_1 і ОСОБА_5, яка є матірю позивачки ОСОБА_6 (а.с.32).

Відповідно до вимог ст.534 ЦК України (в редакції 1963року) спадкоємцями на майно померлого ОСОБА_3 були за заповітом його доньки ОСОБА_4 і ОСОБА_5, вони фактично прийняли спадщину, але за своє життя не оформили право на спадщину. ОСОБА_4 померла 08 квітня 1991року, а ОСОБА_5 померла 01березня 2002року (а.с.36, 41).

Судом першої інстанції було встановлено та знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційної інстанції, що позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є онуками ОСОБА_3, та постійно проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1 з дитинства із спадкодавцем ОСОБА_3 на день його смерті та залишилися проживати там і після його смерті, тобто фактично прийняли спадщину, що підтверджується відповідними документами про родинні стосунки та відповідними документами про мешкання (свідоцтвами про народження, одруження, копіями паспортів позивачів, домовою книгою з 1933року - а.с.33, 34, 37, 38, 40, 42, 43,10-21).

Тому суд першої інстанції вірно визнав за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом в рівних частках на будинок №16 по провулку Ломаному в м. Одесі.

Судова колегія вважає, що звернення ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до суду для вирішення питання, повязаного з отриманням спадкового майна, а ні до нотаріальної контори, ні є підставою для відмовлення їм у задоволені позову.

Слід зазначити, що апелянт не надав жодного доводу відносно того, що суд безпідставно визнав за позивачами право власності на будинок в порядку спадкування, та в судовому засіданні апеляційної інстанції пояснив, що вважає, що суд першої інстанції фактично правильно дійшов висновку про визнання за позивачами права власності на будинок в порядку спадкування. При цьому апелянт підкреслив, що визнанням права власності за позивачами на будинок в порядку спадкування, не порушуються правам ні Одеської міської ради, а ні інших осіб. Проти чого не заперечувала і представник Одеського ОМБТІ та РОН.

Відповідно до ч.1 п. 2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Частиною 1 п.4 ст.309 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції ї ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судова колегія вважає, що ухвала суду про внесення змін в рішення суду в частині розміру земельної ділянки, і рішення суду в частині задоволення позову про визнання права власності на земельну ділянку підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволені позову ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку з тих підстав, що визнання права власності на земельну ділянку відповідно до вимог ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Тобто, суд першої інстанції не врахував, що питання надання громадянам у користування чи у власність земельних ділянок належить до повноважень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та помилково визнав право власності на земельну ділянку за позивачами.

При цьому позивачі не ставили в позові питання про визнання за ними права користування на земельну ділянку у порядку спадкування для обслуговування житлового будинку.

Позивачі не позбавлені можливості звернутися до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування для вирішення питання про визнання за ними права на земельну ділянку або її приватизацію.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Одеської міської раді задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2008року скасувати.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 березня 2005року скасувати в частині задоволення позову про визнання права власності на земельну ділянку, ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволені позову ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до Спеціалізованої державної податкової інспекції в Приморському районі м. Одеси, Одеського МБТІ та РОН про визнання права власності на земельну ділянку відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення , однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Сидоренко І.П.

Судді Цюра Т.В.

ОСОБА_9