Справа № 2-6819/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"27" січня 2012 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Кирянчук Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, у звязку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, звичках, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, подружжям припинено сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, тому просить розірвати шлюб.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій просив розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розірвати шлюб.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги викладені позивачем підтримує в повному обсязі, на розлучення згоден, просить суд розглядати справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, з 27 жовтня 2001 сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, 01 липня 2005 року, сімейне життя подружжя не склалось, у звязку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають обопільне бажання розірвати шлюб, заперечують щодо надання судом строку на примирення.

Відповідно до положень частини четвертої статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст.10,58,88, 130, 174, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві 27 жовтня 2001 року (актовий запис №1198) - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище дружини залишити «Піддубна», прізвище чоловіка залишити «Піддубний».

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я