АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Справа: № 2-12/11 Головуючий: 1 інстанції
Провадження: № 22-ц-/2090/6900/2012 ОСОБА_1
Категорія: визнання виконавчого листа Доповідач: Даниленко В.М
таким, що не підлягає виконанню
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2012 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Даниленка В.М.,

Суддів: Малінської С.М., Швецової Л.А.,

при секретарі: Каменській Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2012 року по справі за заявою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2012 року ОСОБА_2 - представник ОСОБА_3, як учасника виконавчого провадження (боржника), звернувся до суду з вищезазначеною заявою, в якій вказував на те, що 23 липня 2012 року державним виконавцем Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 33528104 з примусового виконання виконавчого листа № 2-12/11, виданого 22.05.2012 року Червонозаводським районним судом м. Харкова, про визначення порядку користування земельною ділянкою у садибі по вул. Коновалова № 99 та залишення у спільному користуванні сторін: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 спільного подвіря № 1 для виїзду на вулицю з боку домоволодіння № 101, площею 68 кв.м.

Проте, зазначений виконавчий лист є таким, що не підлягає виконанню, позаяк зміст цього виконавчого листа не містить будь-якого обовязку боржника ОСОБА_3, тобто в ньому відсутня пряма вимога, що ж саме боржник повинен зробити, виконати, передати, збудувати, тощо.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що виконавчий лист № 2-12/11 від 22.05.2012 року виданий районним судом з порушенням чинного законодавства та не відповідає вимогам, які предявляються до виконавчого документа, представник боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 просив суд на підставі ст. 369 ЦПК України визнати цей виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

У судове засідання суду першої інстанції ні боржник ОСОБА_3, а ні його представник ОСОБА_2 не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце його проведення, й про причини своєї неявки суд не повідомили.

Стягувач ОСОБА_5 у судове засідання також не зявилася, але просила суд розглядати справу за її відсутністю, надавши при цьому до суду копію постанови державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 20.08.2012 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-12/11 від 22.05.2012 року, виданого на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2012 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ житлового будинку між співвласниками в натурі, визначення порядку користування присадибною земельною ділянкою, у звязку з виконанням цього рішення в повному обсязі.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2012 року в задоволенні заяви представника боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

В апеляційній скарзі представника боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 ставиться питання про скасування зазначеної ухвали районного суду та постановлення у справі нової ухвали про задоволення поданої ним заяви в повному обсязі.

В обгрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що виконавчий лист № 2-12/11 від 22.05.2012 року не містить будь-якого обовязку боржника ОСОБА_3, але суд першої інстанції на вказану обставину належної уваги не звернув, у звязку з чим безпідставно відмовив у задоволенні заяви представника боржника про визнання цього виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, в обґрунтування своєї скарги апелянт посилається й на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального права, а саме: Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року, в частині, що стосується вимог до виконавчих документів.

Перевіривши законність і обгрунтованність ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи, вирішуючи ініційоване представником боржника ОСОБА_3 питання, районний суд повно й всебічно дослідив обставини справи, представлені докази й надав їм належну правову оцінку.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження»(далі: Закон).

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу та здійснюється на підставі виконавчих документів, у тому числі й виконавчих листів, що видаються судами (ст.ст. 2, 17 Закону).

У цивільному процесі виконавчі листи видаються на підставі судових рішень, що набрали законної сили.

Частиною 2 статті 369 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до частини 4 вказаної правової норми суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Таким чином, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, може застосовуватися у ряді випадків, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом, зокрема у разі добровільного виконання рішення боржником поза виконавчим провадженням (без участі державного виконавця, у провадженні якого перебуває відповідний виконавчий документ, і складення відповідного акта), виявлення оригіналу виконавчого листа після завершення виконання за дублікатом.

Як встановлено по справі, рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24 квітня 2012 року, було вирішено спір між співвласниками житлового будинку № 99, розташованого по вул. В. Коновалова у м. Харкові, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про поділ цього житлового будинку в натурі та визначення порядку користування присадибною земельною ділянкою.

Зокрема зазначеним судовим рішенням визначено порядок користування сторін спору присадибною земельною ділянкою домоволодіння № 99 по вул. В. Коновалова в Харкові за варіантом № 2 Висновку № 3621/5682 проведеної по справі судової будівельно-технічної експертизи від 26.10.2008 року з виділенням у користування кожному із них окремих відособлених земельних ділянок площею 385 кв.м., та залишенням у спільному користуванні подвіря № 1, площею 68 кв.м., для забезпечення виїзду на вулицю.

Зобовязано позивачку ОСОБА_5 перенести сарай літ. «З»на земельну ділянку, виділену їй у користування.

Зобовязано відповідача ОСОБА_3 не чинити перешкод позивачці ОСОБА_5 при догляді та поточному ремонті будівель, а також не встановлювати огорожі для відокремлення їхніх часток земельної ділянки, що затемнюють вікна.

На підставі цього судового рішення, яке набрало законної сили, 22 травня 2012 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за заявою позивачки ОСОБА_5 останній було видано виконавчий лист № 2-12/11, який 26 червня того ж року було предявлено стягувачем для примусового виконання до Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

23 липня 2012 року державним виконавцем Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 було винесено постанову ВП № 33528104 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого документа (а.с. 28).

Постановою того ж державного виконавця від 20 серпня 2012 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-12/11 закінчено в звязку з повним виконанням рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2012 року, ухваленого по спору між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - колишніми співвласниками житлового будинку № 99 по вул. В. Коновалова у м. Харкові (а.с. 37-38).

При цьому, як пояснила в судовому засіданні суду апеляційної інстанції сама позивачка ОСОБА_5, вищезазначене рішення суду, що стосується визначеного судом порядку користування присадибною земельною ділянкою по вул. Коновалова № 99 у м. Харкові, дійсно вже є виконаним, причому в примусовому порядку за участю державного виконавця та судового експерта, який проводив по справі судову будівельно-технічну експертизу, з встановленням чіткої межі між земельними ділянками, виділеними в користування сторін та визначенням контурів земельної ділянки, виділеної в спільне користування, оскільки в добровільному порядку виконувати ухвалене районним судом в цій частині рішення відповідач ОСОБА_6 не забажав.

За таких обставин, враховуючи наведене вище, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване апелянтом ОСОБА_2 процесуальне рішення, обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви останнього про визнання виконавчого листа № 2-12/11, виданого Червонозаводьским районним судом м. Харкова 22.05.2012 року, таким, що не підлягає виконанню, за відсутності для цього правових підстав, передбачених законом.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги представника боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 про те, що виконавчий лист № 2-12/11 від 22.05.2012 року не містить будь-якого обовязку боржника ОСОБА_3, а тому цей виконавчий лист і не підлягає виконанню, судова колегія оцінює критично та відхиляє, оскільки як зазначалося вище, вказаний виконавчий документ вже виконано в примусовому порядку відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а сам цей виконавчий документ за своїм змістом, як такий, містив обовязок боржника ОСОБА_3, хоча й пасивний, а саме - дотримуватись визначеного судом порядку користування присадибною земельною ділянкою між колишніми співвласниками житлового будинку та не перешкоджати позивачці ОСОБА_5 вільно користуватися частиною земельної ділянки, виділеної їй в особисте користування.

Теж саме стосується й доводів апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, а саме: Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року, в частині, що стосується вимог до виконавчих документів, позаяк зазначена Інструкція вже не діє й взагалі втратила чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5.

Таким чином, на підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її проголошення, є остаточною й згідно п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: