Справа № 2-148/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"17" лютого 2012 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Пороховий Г. І.

за участю секретаря Квашук О. М.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Липовець з участю позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представника ОСОБА_3 відповідача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 у судовому засіданні в залі суду в м. Липовець цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної, мотивуючи позов тим, 03 серпня 2010 року, ОСОБА_6, керуючи автомобілем ТОYOTA-VENSIS, державний номерний знак НОМЕР_1, порушив правила маневрування та виїхав на зустрічну смугу руху, при цьому здійснивши зіткнення із транспортним засобом мотоцикл ЛANG ZS 125Jдержавний номерний знак АВ 1818ДА під керуванням ОСОБА_1Внаслідок порушення ОСОБА_6В, п.10.3 Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення, було технічно пошкоджено мотоцикл, яким він керував на підставі посвідчення водія, запису в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу і який належить його матері ОСОБА_2, він особисто отримав тілесні ушкодження у вигляді забійно - рваної рани правого колінного суглобу та подряпин правого передпліччя. 08 вересня 2010 року постановою Липовецького районного суду, встановлено та доведено вину у вчиненні даного правопорушення ОСОБА_6 та його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП ОСОБА_1 завдана матеріальна шкода, так, як отримавши тілесні ушкодження він лікувався. Отримавши тілесні ушкодження внаслідок аварії, ОСОБА_1 пережив стрес, був наляканий, певний час не міг нормально пересуватись, розважатись зі своїми ровесниками, адже це був час шкільних, літніх канікул. Це все спричинило виникнення у нього пригніченого стану, він став до всього нервово відноситись. Мотоцикл, на якому він їхав був для нього улюбленим, адже батьки, на законних підставах, дозволили ним користуватись. А на даний час ні батьки, ні він не маємо можливості ним скористатись, тобто виникли суттєві проблеми та незручності у пересуванні. Розмір моральної шкоди він оцінює в 10 000 грн.. Ця сума враховує в себе усі страждання що він переніс, порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоровя, а також моральних страждань, повязаних з дорожньо-транспортною пригодою.

ОСОБА_2 в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є власником мотоцикла ЛANG ZS 125J. Внаслідок порушення ОСОБА_6В, п.10.3 Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення, було технічно пошкоджено мотоцикл, яким керував на підставі доручення її син, який отримав тілесні ушкодження. На сьогоднішній день вартість аналогічного становить 8000 грн., що підтверджується відповідною довідкою підприємця, який реалізовує мотоцикли. Оскільки мотоцикл був застрахований, то вона отримала страхове відшкодування розміром 3006, 54 грн. та відповідно цю суму вона відраховує від загальної вартості мотоцикла і ця сума буде становити 4993 грн. 46 коп. Вона вважає, що ОСОБА_6, як власник джерела підвищеної небезпеки, автомобіля ТОYOTA-VENSIS, державний номерний знак НОМЕР_1 повинен відшкодувати її понесені матеріальні збитки в сумі 4993 грн. 46 коп., а також моральні збитки в сумі 10000 гривень за ті емоційні страждання, які її та її родині довелось перенести в наслідок ДТП з її сином.

В судовому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та їх представник адвокат ОСОБА_3 позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, суду пояснили що відповідно до заключення експерта автотехніка, в діях відповідача з технічної точки зору, відсутні порушення Правил дорожнього руху, а тому в позовних вимог просить суд відмовити.

Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Частина 3 статті 10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що Постановою Липовецького районного суду від 08 вересня 2010 року ОСОБА_4 було визнано винним у тому, що 03 серпня 2010 року о 15 годині 00 хвилин в смт Турбів по вулиці Миру Вінницької області, ОСОБА_4 керуючи автомобілем ТОYOTA-VENSIS, державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив правила маневрування та виїхав на зустрічну смугу руху, при цьому здійснив зіткнення із транспортним засобом мотоциклом ВАЙНЕРдержавний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого було пошкоджено транспортні засоби. Своїми діями ОСОБА_4 порушив п.10.3 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.. 124 КУпАП ( порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів). При розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 свою вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому. Вина ОСОБА_4, як зазначено в постанові, була доведена його поясненнями, протоколом про адміністративне правопорушення. Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, постановою Липовецького районного суду ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст..124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в прибуток держави в сумі 340 (триста сорок) гривень 00 коп., що становить двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. (а.с.15)

Вищевказані докази ОСОБА_6 оскаржені не були, у зв'язку із чим, обставини зазначені у викладених процесуальних документах, є загальновідомими й відповідно до ст.32 ЦПК України не вимагають доведення.

Відповідно до ст.1188 ЦК України, шкода, заподіяна внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, заподіяна одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, матеріальну шкоду завдану в наслідок ДТП, належить стягнути з ОСОБА_6, у зв'язку з тим, що дана шкода була заподіяна безпосередньо ним, а тому повинна бути з нього стягнута.

Разом з тим суд не може погодитись з позивачами про те, що слід стягнути з відповідача різницю у вартості мотоцикла в сумі 4993 гривні 46 коп. так як в матеріалах справи є висновок спеціаліста про те, що вартість відновлювальних робіт мотоцикла складає 3519 гривень 05 коп. Крім того суду доведено, що на лікування ОСОБА_1 витрачено 44 гривні, а тому з відповідача належить стягнути зазначену матеріальну шкоду, а в реші заявлених позовних вимог слід відмовити.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Як зазначено в п .2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

В п. 9 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України вказано, що, оскільки згідно зі ст..48 Закону України Про власністьположення щодо захисту права власності поширюється також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління, або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором, така особа також вправі вимагати відшкодування шкоди, заподіяної цьому майну.

Згідно заключення експерта водій автомобіля ОСОБА_6 повинен був керуватись п.п.10.1 16.3 Правил дорожнього руху, не переконався в тому, що його маневр буде безпечним і не створить небезпеку іншим учасникам руху.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

На думку суду, позивачу ОСОБА_1 була завдана моральна шкода тим, що в результаті зіткнення ним був перенесений стрес та порушений життєвий уклад його життя. Разом з тим, сума відшкодування моральної шкоди, заявлена позивачем у розмірі 10 000 грн., на думку суду, не відповідає ступеню провини відповідача, характеру й обсягу, заподіяних йому моральних страждань, істотності змушених змін у його життєвих відносинах, у зв'язку із чим, суд вважає, що з відповідача слід стягнути моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. Також при визначені розміру моральної шкоди, суд враховував матеріальний стан відповідача.

Що стосується моральної шкоди завданої позивачеві ОСОБА_2 будь яких доказів про таку шкоду, суду не надано, а тому ці позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Крім цього, підлягають відшкодуванню витрати, понесені позивачами у вигляді оплати судового збору в розмірі 51 грн., інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн.

На підставі ст..ст.1166,1187 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, керуючись ст..ст.79,88, 209, 213-215,224 -226 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 44 гривні відшкодування матеріальної шкоди та 3000 гривні відшкодування моральної шкоди, а разом 3044 гривні, в решті заявленого позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 3519 гривні 05 коп. відшкодування матеріальної шкоди, а в решті заявленого позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в сумі 51 гривня та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 гривень.

Рішення може бути оскарженим до апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів.

Суддя: ОСОБА_7