БОРИСПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2012 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченка Д.В.

за участю секретаря Василенко В.

за участю позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Приватний нотаріус Бориспільського районного котаріального округу Київської області ОСОБА_4 про визнання договору дарування земельної ділянки недійсним, -

в с т а н о в и в :

У червні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа Приватний нотаріус Бориспільського районного котаріального округу Київської області ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки від 23.07.2010 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та визнання за ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку загальною площею 0,2245га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою Київська область, Бориспільський район, с. Вишеньки, кадастровий номер :01:009:0196 в порядку застосування наслідків недійсності правочину.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що укладений між сторонами договір дарування земельної ділянки є фіктивним, оскільки вчинявся без наміру виникнення, зміни або припинення цивільних прав і обов'язків. З огляду на те, що право власності на земельну ділянку за позивачем не реєструвалось, земельна ділянка фактично не передавалась, податок на землю продовжує сплачувати відповідач, ОСОБА_1 просить на підставі 234 ЦК України визнати недійсним договір дарування земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, просив суд його задовольнити повністю. Належним чином повідомлена третя особа в судове засідання не зявилась, проте від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 23 липня 2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір дарування земельної ділянки, відповідно до умов якого ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв у дарунок земельну ділянку загальною площею 0,2245га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою Київська область, Бориспільський район, с. Вишеньки, кадастровий номер :01:009:0196. Вказаний договір нотаріально посвідчений за зареєстрований.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить суд визнати договір дарування земельної ділянки недійсним на підставі статті 234 ЦК України у звязку із його фіктивністю. Відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки на момент вчинення правочину позивач обґрунтовує тим, що право власності на земельну ділянку за позивачем не реєструвалось у встановленому порядку, земельна ділянка фактично не передавалась, податок на землю продовжує сплачувати відповідач. На підтвердження позовних вимог позивач

Відповідно до статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

За змістом вищевказаної статті фіктивний правочин вчиняється його учасниками без наміру виникнення, зміни або припинення цивільних прав і обов'язків, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний. При вчиненні фіктивного правочину його учасники мають інші цілі, ніж ті, що ним передбачені. Позивач, який звертається з вимогою про визнання правочину фіктивним, має довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки на момент вчинення правочину. Для визнання правочину фіктивним ознака вчинення його лише для виду повинна бути властива діям всіх сторін правочину.

В п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійснимизазначено про те, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин.

Відповідно до ч. 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 статті 57 ЦПК України).

Належних та допустимих доказів укладення договору дарування земельної ділянки без наміру виникнення, зміни або припинення цивільних прав і обов'язків, без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, а також доказів на підтвердження умислу всіх сторін правочину сторонами не подано, з огляду на що, правові підстави для визнання недійсним договору дарування земельної ділянки від 23.07.2010 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відсутні.

Суд відхиляє посилання позивача на те, що свідченням фіктивності укладеного між сторонами правочину є сплата відповідачем податку на землю та відсутність оформлення належним чином права власності на земельну ділянку та фактична не передача останньому земельної ділянки, оскільки вказані обставини не підтверджують наявність у сторін умислу на момент вчинення правочину без наміру виникнення, зміни або припинення цивільних прав і обов'язків укласти спірний договір.

Позовна вимога про визнання за відповідачем по справі - ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку в порядку застосування наслідків недійсності правочину також не підлягає задоволенню у звязку із її необґрунтованістю та безпідставністю.

Керуючись ст.. 234 ЦК України, ст.208, 213-215, ст.218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д.В. Ткаченко

З оригіналом згідно: Суддя Д.В. Ткаченко