Справа № 2/1416/711/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

6 грудня 2012 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.

Позивач вказує на те, що 16 листопада 2010 року він керував автомобілем «Камаз», д/з 05217НК, рухався по вул.. Космонавтів пр. Миру у м. Миколаєві, де відбулося ДТП з автомобілем НОМЕР_1, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення. 17 грудня 2010 року постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Внаслідок ДТП він зазнав моральної шкоди. Моральна шкода полягає в тому, що він переніс велике моральне потрясіння та стрес, вимушено пропустив робочий день, витратив день на проходження неприємних процедур оформлення ДТП та медогляду на ознаки спяніння, він відстав від робочого графіку, був порушений його звичайний розпорядок життя, йому довелося звертатися до суду за захистом свого порушеного права, внаслідок чого він перебував у стані стресу.

Посилаючись на те, що винним у даній дружньо-транспортній пригоді є відповідач ОСОБА_4, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача 2000 грн. моральної шкоди, а також витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 1000 грн.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача проти прозову заперечувала, просила в позові відмовити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

Відповідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з вимогами ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 листопада 2010 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «КАМАЗ», д/з 05217НК, під керуванням ОСОБА_1, та автомобіля «Хюндай», д/з ВЕ9190АЕ, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 2010 року провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, судом встановлено відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно досліджених в судовому засіданні матеріалів адміністративної справи питання щодо наявності вини ОСОБА_4 у вчиненні даної ДТП не вирішувалося.

У відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів щодо наявності вини ОСОБА_4 у ДТП, яка мала місце 16 листопада 2011 року, позивачем суду не надано.

Враховуючи, те, що даний позов є недоведеним в його задоволенні слід відмовити.

За такого, не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення витрат на правову допомогу адвоката.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Н.А. Спінчевська