Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2012 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді Прихожанова О. В., при секретарі Гарасюта Л.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду міста Кривого Рогу, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення гарантійної суми за попереднім договором оренди, зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Управління благоустрою та житлової політики Криворізької міської Ради про визнання права власності , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення гарантійної суми за попереднім договором оренди. В обґрунтування своїх позивних вимог вказала, що 08 жовтня 2012 року між сторонами було укладено попередній договір оренди нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення вбудованого в одноповерхову окремо розташовану будівлю з адресою АДРЕСА_1. У відповідності до п.6 Договору, з метою забезпечення укладання основного договору оренди, позивач передав ОСОБА_3, суму попередньої оплати (гарантійну суму) в розмірі 2000 гривень. Основний договір оренди повинен був укладений не пізніше 09 листопада 2012 року. В період дії попереднього договору, а саме з 08 жовтня по 09 листопада 2012 року, відповідач зобов'язався оформити і отримати всі необхідні документи, що підтверджують його право та можливість передання вказаного вище майна в оренду. Після завершення терміну дії попереднього договору звернулась до відповідача з проханням надати всі необхідні документи та пропозицією уклали основний договір оренди. Оскільки реальний стан майна не відповідав його технічній документації та відомостям зазначеним у право установчих документах, було вирішено не укладати основний договір, та запропонував повернути сплачені договором кошти. В добровільному порядку відповідач відмовився повернути кошти. Тому вона просить суд стягнути з ОСОБА_3 гарантійну суму за попереднім договором оренди від 08.10.2012 року в розмірі 2 000 гривень, та додаткову суму, що передбачена умовами договору, в розмірі гарантійної суми, а саме 2000 гривень.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2, управління благоустрою та житлової політики Криворізької міської ради про захист та про визнання за ними права власності на самовільно збудоване нерухоме майно. Вказавши, що згідно свідоцтва від 13.08.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Рукавіцини І.А. реєстр № 3895 ОСОБА_3 є власником нежилого приміщення комплексу за адресою :АДРЕСА_1.

17.08.2010 року КП ДОР "Криворізьке бюро технічної інвентаризації"видало ОСОБА_3

15 червня 2011 року згідно договору купівлі -продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Рукавіциним І.А., реєстр № 2053 Ѕ частину нежитлового приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_1, перейшла у власність ОСОБА_4

За період користування нежилим приміщенням вони здійснили реконструкцію комплексу зі зміною цільового призначення за адресою 6 АДРЕСА_1 під приміщення лазне -оздоровчого комплексу.

08.10.2012 року між сторонами було укладено попередній договір оренди нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення вбудованого в одноповерхову окремо розташовану будівлю з адресою АДРЕСА_1. ОСОБА_2 внесла кошти в розмірі 2000 гривень, як суму попередньої оплати ( гарантійна сума), згідно п.6 Договору. Вважає позивні вимоги ОСОБА_2 безпідставними. Просить суд визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності на нежиле приміщення вбудоване в одноповерхову окремо розташовану будівлю за адресою АДРЕСА_1 після самочинної реконструкції зі зміною цільового призначення в приміщення лазне -оздоровчого комплексу, загальною площею приміщень 202,2 кв.м ( по Ѕ частині).

ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, відповідно зустрічного позову винести рішення на розсуд суду.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили визнати з ними право власності, а в позовних вимогах ОСОБА_2 просили відмовити.

Відповідач Управління благоустрою та житлової політики Криворізької міської Ради до суду не з'явились, звернулись до суду з клопотанням, про розгляд справи без участі представника управління, та винести рішення на розсуд суду.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що між сторонами 08 жовтня 2012 року був укладений попередній договір оренди майна, а саме нежитлового приміщення вбудованого в одноповерхову окремо розташовану будівлю з адресою АДРЕСА_1., по якому ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 2000 гривень, зобов'язався в строк до 09.11.2012 року оформити та отримати всі необхідні документи для передачі майна в оренду по основному договору. ОСОБА_2 не визнає за ОСОБА_3 право власності на майно, яке документально, після перепланування не оформлено, що унеможливлює укладання основного договору.

Згідно ст. 376 ч. 3-5 ЦК України, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом якщо вони збудовані без належного дозволу, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно самочинно збудоване, якщо будівництво не порушує прав інших осіб та відповідає будівельним нормам і правилам, не суперечить суспільним інтересам.

Оскільки ОСОБА_3, ОСОБА_4 провелив забудову, яка не порушує прав інших власників, відповідає технічним нормам, змушені звертатись до суду в зв'язку з відмовою реєстрації перепланування.

Ззгідно свідоцтва від 13.08.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Рукавіцини І.А. реєстр № 3895 ОСОБА_3 є власником нежилого приміщення комплексу за адресою :АДРЕСА_1.

17.08.2010 року КП ДОР "Криворізьке бюро технічної інвентаризації"видало ОСОБА_3

15 червня 2011 року згідно договору купівлі -продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Рукавіциним І.А., реєстр № 2053 Ѕ частину нежитлового приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_1, перейшла у власність ОСОБА_4

Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України передбачає, що власник полодіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійснення своїх прав та виконання обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 реалізуючи своє право власника нерухомого майна, здійснили переобладнання, що збільшило загальну площу 202,2 кв.м.

Згідно повідомлення КП ДОР "Криворізьке БТІ"№32695-ю від 03.05.2012 року при обстеженні нежитлового приміщення вбудованого в одноповерхову окремо розташовану будівлю за адресою АДРЕСА_1 виявлено самочинну реконструкцію зі зміною цільового призначення в приміщення лазне -оздоровчого комплексу, загальна площа приміщень складає 202,2 кв.м. Дозвіл на перепланування не надано.

Згідно висновку № 51-12 з оцінки технічного стану будівельних конструкцій та інженерних мереж та можливості експлуатації після реконструкції, виконаного Державним підприємством "Криворізький науково -виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації""Кривбасстандартметрологія"проведене обстеження фактичного стану будівельних конструкцій та інженерних мереж будівлі лазне -оздоровчого комплексу, вбудованого в одноповерхову окремо розташовану будівлю по АДРЕСА_1, дозволяє зробити висновок: будівельні конструкції та інженерні мережі обстеженої будівлі знаходяться у задовільному стані. Будівля може експлуатувались за призначенням.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається добутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

У відповідності до ст. 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 не порушували будівельних норм та правил, проведення перепланування відбулось на земельній ділянці, що відводилась для цієї мети.

За таких обставин відповідно до ст. ст. 375, 376 ч. 5 ЦК України суд дійшов до висновку, що вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 по зустрічному позову щодо визнання права власності на самочинну забудову є законними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Стосовно первісного позову ОСОБА_2 про стягнення суми, то позивачу слід відмовити в задоволенні вказаних вимог, незважаючи на наявність попереднього договору, укладеного 08.10.2012 року по якому вона отримала від ОСОБА_3- 2000 гривень попередньої оплати за користування приміщенням.

Статті 760-763 ЦК України, які регулюють правовідносини оренди, вказують що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму, вказана плата вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Як вбачається із попереднього договору в ньому відсутній конкретний опис. Тобто індивідуальні ознаки приміщення, яке здається в оренду, натомість вказано внесення оплати без вказівки строку за який ця оплата внесена, відсутня вказівка який розмір та за який час орендної плати за приміщення. Оскільки Договір є неконкретним, а суттєві умови оренди можливо оговорити згідно закону тільки в самому договорі оренди, у суду відсутні підстави як для стягнення гарантійної суми, так і штрафних санкцій за невиконання умов по укладенню основного договору оренди в оговорений строк.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 319, 328, 331, 375, 376 ч. 3-5, 760-763 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 12, 27-31, 60, 197, 209 ч. 3. 213- 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення гарантійної суми за попереднім договором оренди -відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Управління благоустрою та житлової політики Криворізької міської Ради про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності, по Ѕ частині за кожним, на нежиле приміщення вбудоване в одноповерхову окремо розташовану будівлю, після самочинної реконструкції зі зміною цільового призначення в приміщення лазне -оздоровчого комплексу, загальною площею приміщень складає 202,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя: О. В. Прихожанов