Провадження № 2/2020/76/2012 Справа № 2-218/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2012 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Боговського Д.Є.

при секретарі Манжос М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому після неодноразових уточнень та доповнень просить заборонити КП «Харківські теплові мережі» відключати його квартиру № 9 по пр.. ОСОБА_2,34 в м. Харкові від системи теплопостачання і гарячого водопостачання до вирішення питання наявності боргу в судовому порядку; визначити відсутність або наявність у позивача боргу перед КП «Харківські теплові мережі» за користування послугами з теплопостачання і гарячого водопостачання, при вирішенні наявності боргу застосувати положення ст.. 257 ЦК України; визнати протиправними дії КП «Харківські теплові мережі» по відношенню до позивача та членів його сімї, в наслідок яких він та члени його сімї зазнали душевні страждання, приниження честі та гідності перед мешканцями будинку, як такі, що чинять на нього та членів його сімї психічний тиск з відповідною метою, завдають моральну шкоду, порушують немайнові права, стягнути з КП «Харківські теплові мережі» моральну шкоду в сумі 1,00 грн.; визнати неправомірним нарахування позивачу плати за користування послугами теплопостачання і гарячого водопостачання; визнати недійсним правочин, вчинений позивачем по сплаті послуг з теплопостачання і гарячого водопостачання за період з 01.04.2006, таким, що вчинений під дією психічного тиску, зобовязати відповідача відшкодувати понесені позивачем матеріальні збитки в подвійному розмірі за період з 01.04.2006; зобовязати КП «Харківські теплові мережі» виключити позивача та членів його сімї із регістру боржників, поки наявність боргу не буде встановлена судом.

В обґрунтування свої позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що КП «Харківські теплові мережі» не обґрунтовано нараховую йому плату за користування послугами теплопостачання і гарячого водопостачання, сума якого станом на 01.04.2011 становить 1350,69 грн. Позивач зазначає, що існують нормативно-правові акти, які надають йому та членам його сімї право 100% знижки по сплаті комунальних послуг, а саме ст.. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», положення якої передбачають 100% пільгу по сплаті комунальних послуг інвалідам війни та членам їх сімей, які проживають разом з ним, незалежно від виду житла чи форми власності на нього. Позивач ОСОБА_1 також зазначає, що на нього та членів його сімї здійснюється шалених психологічний тиск з боку КП «Харківські теплові мережі», який виражається в тому, що КП «ХТМ» звертається до суду із позовними заявами про стягнення заборгованості, надсилає на його адресу повідомлення про включення його до регістру неплатників та вимогами погашення боргу, повідомленням про можливість відключення від централізованого гарячого водопостачання в разі непогашення суми заборгованості; видача Дзержинським районним судом м. Харкова за заявою КП «ХТМ» судового наказу. Все це, на думку позивача, свідчить про неправомірність дій КП «ХТМ» та змушує позивача ОСОБА_1 сплачувати борг по квитанціям, що надсилаюсь на його адресу, в повному обсязі, однак не добровільно, а у примусовому порядку.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник КП «Харківські теплові мережі» у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у своїх запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

В квартирі № 9 по пр.. ОСОБА_2,34 в м. Харкові зареєстровані та мешкають ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_3, його діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Як встановлено судом та не оспорюється сторонами у справі ОСОБА_1 має право на пільгу при сплаті комунальних послуг як учасник бойових дій, інвалід війни, ветеран військової служби. Разом із ним право на пільгу має його дружина ОСОБА_3

Статтею 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2001 рік» зупинено зменшення сплати за комунальні послуги низці категорій пільговиків. В 2001 році доньці позивача не надавалась пільга по сплаті комунальних послуг відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у звязку із тим, що вказана стаття обмежувала коло осіб, які відносяться до членів сімю пільговика, а саме до членів сімї ветеранів війни відносяться чоловік або дружина, неповнолітні діти, діти інваліди з дитинства, неповнолітні діти-сироти, які залишились без опіки обох батьків та перебувають на утриманні осіб, які мають право на пільгу. Рішенням Конституційного суду України від 20.03.2002 стаття 58 вказаного закону визнана неконституційною. Закон України «Про Державний бюджет на 2002 рік» не передбачав жодних обмежень при зменшенні плати за комунальні послуги, тому у 2002 році позивачу проводились нарахування за послуги по теплопостачанню з урахуванням 75% знижки.

Закони України «Про Державний бюджет України» на 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011 роки передбачали обмеження по колу осіб, які є членами сімї пільговика це дружина (чоловік), їх неповнолітні діти, член сімї, який мешкає разом із інвалідом війни 1 групи та піклується про нього за умови, що інвалід війни не перебуває у шлюбі, непрацездатні батьки та особи, які перебувають під опікою або піклуванням осіб, які мають право на пільги. В подальшому Конституційний суд України неодноразово розглядав положення законів про державні бюджети в частині зупинення та обмеження пільг, однак питання щодо обмеження пільг по колу осіб, а саме членів сімї пільговика, на розгляд суду не виносилось.

За таких обставин, відсутні підстави відносити з 2003 року повнолітніх дітей позивача до категорії осіб, які мають право на пільги при сплати комунальних послуг.

Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем ОСОБА_1 не надано суду належним та допустимих доказів підтвердження неправомірності дій КП «ХТМ» при нарахуванні заборгованості за комунальні послуги, а також спричиненні моральної шкоди та наявності психологічного тиску з боку відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213-215, 218ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області через місцевий Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі у 10-ти денний термін апеляційної скарги або в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_6