Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3534/12 Головуючий у 1-й інстанції: Ліхтанська Н. П.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Осоцького І. І.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Бурима В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Бердянська» на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 травня 2012 року по справі за позовом ТОВ «Сади Бердянська» до ОСОБА_3, ПП «Войников і Ко», треті особи: Управління Держкомзему в м. Бердянську, про переведення права орендаря земельної ділянки,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2011 року ТОВ «Сади Бердянська» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ПП «Войников і Ко», треті особи: Управління Держкомзему в м. Бердянську, про визнання недійсним договору оренди землі та спонукання до виконання зобовязань щодо укладення договору оренди землі.

У січні 2012 року ТОВ «Сади Бердянська» звернулось до суду з уточненою позовною заявою про переведення права орендаря земельної ділянки.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06.03.2012 року первинна позовна заява ТОВ «Сади Бердянську» залишена без розгляду.

В позові, уточненому в ході судового розгляду, зазначало, що 06.03.2004 року між ТОВ «Сади Бердянська» та власником земельної частки ОСОБА_3 був укладений договір оренди земельної частки (паю), відповідно до якого відповідач ОСОБА_3 передала, а позивач прийняв у строкове платне користування земельну частку (пай) розміром 3,80 умовних кадастрових гектарів, яка належала ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серія РН № 208443, виданого Бердянською міською радою 25 жовтня 2002 року.

Передача обєкта оренди орендарю була здійснена орендодавцем у строки і на умовах, що визначені у Договорі оренди землі за актом прийому-передачі від 06.03.2004 року.

Термін дії договору для земель, які використовуються для садівництва, виноградарства та пасовищ, встановлений договором в 25 років. Термін дії договору відносно земель, які використовуються для рільництва, було встановлено терміном 5 років з умовою продовження дії договору на тих же умовах в разі не надання письмового звернення будь-якою стороною про небажання продовжити договір не пізніше шести місяців до закінчення договору.

02.06.2009 р. ОСОБА_3 отримала Державні акти про право власності на землю

і, на виконання п.3.5 Договору оренди земельної частки (паю) від 06.03.04 p., підписала акти прийому - передачі, але в подальшому відмовилася вчинити дії щодо державної реєстрації Договорів оренди землі без будь-якого попередження та уклала договір оренди землі з ПП «Войніков і Ко».

02 червня 2009 року ОСОБА_3 отримала Державні акти про право власності на землю, але позивачу про визначені обставини не повідомила і лише 08 липня 2009 року вона направила позивачу письмове повідомлення про припинення договору оренди від 04 березня 2004 року у звязку з отриманням державних актів на право власності на земельні ділянки.

ТОВ «Сади Бердянська» вважає, що дії ОСОБА_3 з укладання договору оренди землі з ПП «Войніков і Ко» є незаконними та такими, що порушують права позивача.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд перевести на ТОВ «Сади Бердянська» права та обов'язки орендаря за договором оренди від 26.05.2010 року, укладеним між ОСОБА_3 та ПП «Войніков і Ко», земельної ділянки, а саме: ріллі загальною площею 1,6745га, та визнати ТОВ «Сади Бердянська» орендарем вказаної земельної ділянки.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 травня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Сади Бердянська» зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що після отримання відповідачем Державного акту на право власності на землю ОСОБА_3 набула статус власника земельної ділянки, а тому є вільною у визначені способу володіння, користування і розпорядження належної ділянки та в обранні орендаря своєї землі. Крім того, суд вважав, що оспорюваний відповідачем договір оренди укладено з додержанням вимог закону і підстави для визнання його недійсним відсутні.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону та відповідають матеріалам справи.

Відповідно до вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», при розгляді спорів про переукладання договорів оренди землі суди повинні враховувати, що згідно з п. 2.3 Типового договору оренди земельної частки (паю), затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17 січня 2000 року № 5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 23 лютого 2000 року за № 101/4322, після виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання державного акта на право приватної власності на землю зобовязання сторін припиняються відповідно до чинного законодавства. З часу отримання особою державного акта на право приватної власності на землю вона набуває статусу власника земельної ділянки, у звязку з чим змінився предмет оренди та статус сторін договору оренди, а тому договір оренди земельної частки (паю) припиняється.

Враховуючи вимоги ст.ст.203, 215 ЦК України про недійсність правочину, переукладення договору оренди земельної частки (паю) після виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки і одержання власником земельної частки (паю) державного акта на право власності на земельну ділянку можливе лише за наявності волевиявлення на те сторін.

На час укладення оспорюваного договору оренди земельної ділянки попередній договір оренди земельної частки (паю) був припинений в звязку з отриманням відповідачем державного акту про право приватної власності на землю.

Посилання позивача на вимоги п. 8 розділу Х та розділу ІХ Закону України «Про оренду землі» щодо переважного права на переукладення договору оренди є безпідставними, оскільки законодавцем до цього часу не вирішено питання щодо реалізації цих вимог закону та наслідків його порушення. Крім того, з огляду на зміст п. 8 розділу Х Закону України «Про оренду землі», переважне право на оренду земельних ділянок у громадян, що отримали замість сертифікатів державні акти, передбачено для тих сільськогосподарських підприємств, які сприяли отриманню державних актів орендодавцеві, зокрема. замовили землевпорядній організації виконання землевпорядних робіт, необхідних для виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості), та оплатили виконання таких робіт.

Доказів, що ТОВ «Сади Бердянська» будь-яким чином сприяли видачі державних актів орендодавцеві в особі ОСОБА_3 позивач не надав, а, отже, не довів свого переважного права на оренду земельної ділянки відповідача.

З огляду на вимоги ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 319, 373 ЦК України, власник самостійно визначає спосіб та порядок користування та розпорядження належною йому власністю, зокрема, на свій розсуд обирає контрагента за договором та визначає умови договору з ним.

Відповідач скористалась такими своїми правами власника, передбаченими чинним законодавством, уклавши договір оренди з ПП «Войніков і Ко» в установлений законом спосіб, тому підстав для визнання недійсним цього договору колегія не вбачає.

Враховуючи зазначені обставини, колегія вважає апеляційну скаргу безпідставною, тому вона підлягає відхиленню з залишенням без змін оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Бердянська» відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 травня 2012 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: