Дата документу 13.01.2012 Справа № 2-2770/11
Н Н Я Справа № 2-2770/11
Октябрський районний суд м.
головуючого –судді
за участю представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Полтаві
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства
«Полтава-Банк»до ОСОБА_2 про розірвання
кредитного договору та стягнення
Позивач, ПАТ «Полтава-Банк», у
березні 2011 року звернувся до суду із
позовною заявою до відповідача ОСОБА_2
про розірвання кредитного договору №
410, датою розірвання якого прохав
вважати 23 лютого 2011 року, стягнення
заборгованості за цим договором у сумі
у сумі 202 гривень 20 копійок (а.с. 3-4).
В обґрунтування своїх позовних
вимог зазначив, що 19 серпня 2008 року
уклав із відповідачем кредитний
договір № 410 та надав їй кредит у сумі
2500 гривень строком на 12 місяців, зі
сплатою 24% щорічно. Кредитні кошти
відповідач отримала. Свої
зобов’язання за кредитним договором
не виконала, внаслідок чого, станом на 23
лютого 2011 року за нею утворилася
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
прохав позов задовольнити у повному
обсязі. Пояснення надав аналогічні
тексту позовної заяви.
Відповідач належним чином, шляхом
направлення судової повістки
рекомендованими поштовими
повідомленнями, викликалася до суду,
однак поштові конверти із судовими
повістками повернуто до суду за
закінченням терміну зберігання (а.с.
26-29). Неотримання відповідачем двічі
поспіль конвертів із судовою повісткою
розцінюється судом, як відмов від
отримання судової повістки. Згідно з
вимогами ч. 8 ст. 76 ЦПК України, особа,
яка відмовилася отримати судову
повістку, вважається повідомленою.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК
України, якщо суд не має відомостей про
причину неявки відповідача,
повідомленого належним чином, то може
вирішувати справу на підставі наявних
у ній даних чи доказів (постановлювати
заочне рішення). Представник позивача
не заперечував проти розгляду справи
за відсутності відповідача. З цих
підстав суд, спираючись на норми ст.ст.
169, 224 ЦПК України, розглянув справу у
заочному порядку та ухвалив рішення.
Заслухавши пояснення представника
позивача та перевіривши фактичні
обставини справи письмовими доказами,
суд приходить до висновку про
можливість задоволення позову,
виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 19 серпня 2008 року
між АТ «Полтава-Банк» та ОСОБА_2
укладено кредитний договір № 410, згідно
з яким їй надано кредит в сумі 2500
гривень строком на 12 місяців, до 19
серпня 2009 року, під 24% річних (а.с. 10).
Згідно з п. 1.2 кредитного договору,
відповідач зобов’язалася повертати
кредит починаючи з місяця, наступного
за місяцем отримання кредиту шляхом
щомісячних платежів, згідно з графіком
погашення заборгованості. Відповідно
до п. 7.2 кредитного договору, він діє до
18 серпня 2009 року. Банк направив
відповідачу претензію про погашення
заборгованості, яка склалася станом на
12 січня 2011 року, яка залишилася без
розгляду. Згідно з розрахунком
заборгованості по кредитному договору,
відповідач порушила умови цього
договору, а саме: не сплачувала
відсотки за користування кредитом у
встановлені строки, внаслідок чого
станом на 23 лютого 2011 року за нею
гривень 55 копійок (а.с. 17). Судові
витрати по справі складають 230 гривень
70 копійок (а.с. 1-2, 22).
Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України
зобов’язання має виконуватися
належним чином, відповідно до умов
договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530
ЦК України, якщо у зобов’язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Згідно з вимогами ст.
610 ЦК України, невиконання
зобов’язання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов’язання, є порушенням
зобов’язання. Відповідно до вимог ст.
625 ЦК України, боржник, що порушив
зобов’язання, не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов’язання.
Згідно із вимогами ч.2 ст. 651 ЦК України,
договір може бути розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом. Істотним є таке порушення
стороною договору, коли внаслідок
завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК
України, банк зобов’язується надати
грошові кошти позичальнику в розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов’язується повернути
кредит та сплатити проценти.

З наведених норм чинного законодавства
України та фактичних обставин справи
випливає наступне. Відповідач уклала
із позивачем кредитний договір, умови
якого належним чином не виконує,
кредитні кошти та відсотки на них не
сплачує. Моментом закінчення дії
договору є повне виконання сторонами
всіх зобов’язань за договором і
враховуючи те, що кредит не повернуто,
суд вважає, що сторони продовжують
знаходиться у договірних стосунках.
Внаслідок неповернення банку його
власності –кредитних коштів та
нарахованих на них відсотків у
обумовлені кредитним договором строки,
право банку на отримання коштів та
відсотків порушено, а тому підлягає
захисту. Позивач має право вимагати
розірвання договору, повернення
кредиту та відсотків за користування
кредитом у разі порушення умов
кредитного договору, та реалізував
своє право, звернувшись до суду. З цих
підстав позовні вимоги про розірвання
кредитного договору та стягнення
заборгованості за цим договором
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 526, 530, 554, 610, 624, 625, 651, 1054 ЦК України,
ст.ст. 3,10-11, 15, 30, 60, 75, 76, 88, 208, 212-215, 218, 224, 293
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного
товариства «Полтава-Банк»-
задовольнити у повному обсязі..

Кредитний договір № 410 від 19
березня 2008 року, укладений між
акціонерним товариством
«Полтава-Банк»та ОСОБА_2 –розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«Полтава-Банк»заборгованість за
кредитним договором № 410 від 19 серпня
2008 року у сумі 10219 гривень 55 копійок,
судові витрати по справі у сумі 230
гривень 70 копійок, а всього стягнути
грошових коштів на загальну суму 10450
гривень 25 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Полтавської області
через суд першої інстанції протягом 10
днів зо дня його проголошення особами,
що брали участь у судовому засіданні, а
особами, які не брали участь у судовому
засіданні –протягом 10 днів зо дня
отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
протягом 10 днів зо дня його
проголошення, або протягом 10 днів зо
дня отримання його копії учасниками
процесу, які не брали участь у судовому
засіданні, якщо не буде оскаржено у
встановленому порядку.

Заочне рішення може бути
переглянуто Октябрським районним
судом м. Полтави за заявою відповідача,
яку може бути подано протягом 10 днів зо
дня отримання ним копії рішення.

Суддя
І.Ю. Литвиненко