Справа № 2523/758/12 Провадження № 22-ц/2590/2710/2012 Головуючий у I інстанції Криворученко Д. П.
Категорія цивільна Доповідач - Шитченко Н. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2012 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:позивача ОСОБА_5, його представника ОСОБА_6, представника Кархівської сільської ради ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Чернігівського районного суду від 4 липня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобовязання поновити демонтовану секцію паркану, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення Чернігівського районного суду від 4 липня 2012 року, яким відмовлено в задоволенні його позову до ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобовязання поновити демонтовану секцію паркану, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені ним вимоги.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення було ухвалено з порушенням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт вказує, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, безпідставно не врахував, що до нього, як власника садиби, при її придбанні перейшло право користування земельною ділянкою в тому ж розмірі, що належав і попередньому власнику, а тому прийшов до помилкового висновку про те, що його права землекористувача не порушені.

Вислухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи стороною позивача не доведено правомірність користування земельною ділянкою розміром 0,7581 га та у вказаних ОСОБА_5 межах, а отже його права землекористувача не порушені.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Встановлено, що ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_9 житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Чеперина капітана, 20 у с. Кархівка, Чернігівського району та області (а.с. 11-17). Правочин не містить посилань на придбання позивачем земельної ділянки для обслуговування будинку і господарських споруд.

Відповідно до даних земельно-кадастрової та по господарської книг Кархівської сільської ради (а.с. 45-52) за ОСОБА_10, яка була попереднім власником будинку за адресою: вул. Чеперина капітана, 20 у с. Кархівка рахувалась земельна ділянка площею 0,21 га, з яких 0,02 га під будівлями. За відповідачем з 1994 року обліковується земля розміром 0,54 га.

Наявні в матеріалах дослідженої адміністративної справи № 2а- 3210/2011 копії рішень Кархівської сільської ради свідчать, що 18 серпня 1993 року ОСОБА_10 передано у власність ділянку розміром 0,21 га, а ОСОБА_8 площею 0,40 га, а 18 травня 1994 року 0,14 га.

Статтею 120 Земельного кодексу України визначено, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди.

Зважаючи на наведені норми закону та оцінивши обставини справи в сукупності, суд першої інстанції правильно визначив, що до ОСОБА_5 перейшло право користування земельною ділянкою загальним розміром 0,21 га. При цьому в матеріалах адміністративної справи наявне рішення 6 сесії шостого скликання Кархівської сільської ради від 7 вересня 2011 року «Про скасування рішення 23 сесії 5 скликання про надання ОСОБА_5 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку». Дане рішення є чинним, а отже будь-які правовстановлюючі документи на землю у позивача на час розгляду даного спору відсутні, а доводи ОСОБА_5 про право користування земельною ділянкою розміром 0,7581 га належними доказами не підтверджені.

Суд першої інстанції при розгляді спору обґрунтовано послався на акт земельної комісії Кархівської сільської ради від 16 червня 2011 року, яким зафіксовано факт самовільного встановлення позивачем меж і кількості земельної ділянки по вул. Чеперина капітана, 20, в с. Кархівка, що спричинило порушення цілісності земельної ділянки ОСОБА_8, оскільки наведений акт складений відповідними посадовими особами в межах наданої компетенції, стосується предмету спору і іншими доказами не спростований.

Не беруться до уваги доводи апеляційної скарги про те, що правомірність використання ОСОБА_5 землі розміром 0,7581 га підтверджено висновком будівельно-технічної експертизи, оскільки такий висновок експертами був зроблений з урахуванням рішення Кархівської сільської ради, яким позивачу було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та яке на час розгляду даної справи не є чинним.

Посилання апелянта, як на доказ, на факт звернення до Чернігівського РВ УМВС України з заявою щодо неправомірного демонтажу стороною відповідача належного йому паркану не може бути взята до уваги, оскільки таким зверненням констатовано лише наявність між сторонами спору щодо землекористування, вирішення якого залежить від доведення правомірності використання ОСОБА_5 ділянки розміром 0,7581 га, що правильно визначив суд першої інстанції в своєму рішенні.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду від 4 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: