Справа № 0308/1396/2012
У Х В А Л А

31 січня 2012 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Плахтій І.Б., вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БМ Банк»в особі відділення №4 АТ «БМ Банк»м. Луцьк про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернулася в суд з позовною заявою до відповідача про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним, в якому просить: визнати недійсним кредитний договір №4/89/280508 від 28.05.2008 року, укладений між ТзОВ «БМ Банк»та ОСОБА_1; визнати недійсним договір іпотеки №4/89/280508, укладений між ТзОВ «БМ Банк»та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Рожищенського районного нотаріального округу ОСОБА_3 28.05.2008 року за р.№1340; зобовязати приватного нотаріуса Рожищенського районного нотаріального округу ОСОБА_3 виключити з реєстру іпотек за заборони відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, переданого за договором іпотеки, застосувати наслідки недійсності правочину та зобовязати відповідача повернути позивачу суму в розмірі 29299,06 грн. шляхом перерахування отриманої суми кредиту по курсу 4,85 грн./дол. США на день укладення кредитного договору з вирахуванням різниці сплачених позивачем сум за кредитним договором.

Ухвалою судді від 31.01.2012 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків заяви.

Одночасно з поданням позовної заяви позивач подала заяву забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваних кредитного договору та договору іпотеки та заборони ПАТ «БМ Банк»в особі відділення №4 м. Луцьк, виконавчим органам та іншим підприємствам, установам, організаціям, незалежно від форми власності, і фізичним особам вчиняти будь-які дії на підставі оскаржуваних договорів. Вимоги заяви мотивує тим, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди її майновим правам, яка може бути виражена в накладенні арешту на все її майно, що в свою чергу порушить її права як власника майна та утруднить виконання винесеного у справі рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч. 2 ст. 151 ЦПК України).

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»установлено, що вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, становлених ч.4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Пунктом 4 зазначеної Постанови Пленуму ВСУ установлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

У поданій до суду заяві, заявник не наводить обґрунтованих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову у якийсь спосіб може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вказані в заяві види забезпечення позову стосуються не конкретизованого заявником кола осіб, а тому їх не можна визнати співмірними із заявленими у даній справі позовними вимогами, та такими, що не порушують права інших осіб.

Крім того, суд вважає, що застосуванням заявленого позивачем способу забезпечення позову, судом наперед буде надано правову оцінку оскаржуваним правочинам, без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Виходячи з викладеного, приходжу до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БМ Банк»в особі відділення №4 АТ «БМ Банк»м. Луцьк про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій