Н.п. 2/1522/ 1150/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2012 р. м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

при секретарі - Герасименко Ю.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спорт Інвест Сервіс» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до ТОВ «Спорт Інвест Сервіс»та просили суд стягнути з ТОВ Спорт Інвест Сервіс на користь ОСОБА_3 вартість відновлювального ремонту автобуса ХАЗ 3250.02, д/н НОМЕР_1, 2007 р. в сумі 24 462, 96 грн., вартість відновлювального ремонту автобуса ХАЗ 3250.02, д/н НОМЕР_2, 2007 р. в сумі 5 757,24 грн., моральну шкоди у розмір 20 000 грн., та судові витрати; стягнути з ТОВ Спорт Інвест Сервіс на користь ОСОБА_1 вартість відновлювального ремонту автобуса ВН2646АА, 2007 р. в. в сумі 2 419, 38 грн., моральну шкоду в сумі 20 000 грн. та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилався на те, що до 2009 року транспортні засоби власниками яких виступали позивачі, постійно перебували на території ДАП АТП-15196, яка знаходила в оренді ТОВ ФАР. В 2009 році власником АТП-15196 стало ТОВ Спорт Інвест Сервіс, яке запустило транспортні засоби на свою територію, але відмовилося їх повертати. Враховуючи те, що позивачі не мали змоги тривалий час забрати свої транспортні засоби, а коли забрали ,то автомобілі були пошкоджені, тому позивачі звернулися до суду з вимогою про відшкодування шкоди в порядку ст. 1166 та ст. 1214 ЦК України.

Представник позивачів- Богач Ю.В., який діяв на підставі довіреності (а.с.68,69) підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник відповідача, ОСОБА_4, який діяв на підставі довіреності (а.с. 119) у судове засідання не зявися, про причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином. У минулих судових засідання представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що не перешкоджали власникам транспортних засобів забрати свої автомобілі з території, яку вони придбали та додали, що при складанні актів приймання-передачі, у відповідачів не було жодних претензій відносно стану автомобілів, у звязку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог. 26.06.2012р. до суду з боку відповідача також надійшли письмові заперечення на позов.(а.с.126-127).

Згідно ч.2 ст.169 ЦПК України неявка представника в судове засідання без поважних причин не перешкоджає розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали, дійшов висновку, що у задоволенні позовних про стягнення матеріальної та моральної шкоди слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «ФАР», згідно договору оренди від 22.07.2002р. було орендарем та балансоутримувачем державного майна Цілісний майновий комплекс колишнього державного підприємства «АТП-15169».

ОСОБА_2 є власником автобусу ХАЗ 3250.02, д/н НОМЕР_1, 2007 р. та автобуса ХАЗ 3250.02, д/н НОМЕР_2, 2007 р., а ОСОБА_1 є власником автобусу ХАЗ 3250.02, ВН2646АА, 2007 р. що підтверджується відповіддю наданою Відділом державтоінспекції від 15.05.2012р. за вих. 7/2-715 (а.с.116).

З пояснень представників сторін у судовому засіданні встановлено, що на території вказаного комплексу за усною домовленістю з ТОВ «ФАР»позивачі залишали свої транспортні засоби у вільні від роботи часи. З листів ТОВ «Іллічівськавтотранс»від 25.12.2009р. на імя позивачів вбачається, що вказані автомобілі використовувались згідно договору співпраці та які припинили свою роботу з 16.12.2009р., у звязку з чим повідомлено про розірвання договорів. (а.с.107-109). Згодом майновий комплекс, на території якого перебували транспортні засоби позивачів, в 2009р. був проданий ТОВ Спорт Інвест Сервіс.

Згідно ч.1 ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

З аналізу вказаної норми вбачається, що для її застосування суттєвою обставиною є такі події, як дія направлена на зберігання майна без достатньої правової підстави так і момент дізнання особою про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

З матеріалів справи вбачається, що транспортні засоби, власником яких є позивачі, перебували на зберіганні у ТОВ «ФАР»на території колишнього ЦМК державного підприємства «АТП-15169», що підтверджується ОСОБА_5 перевірки технічного стану колісних транспортних засобів складених з боку позивачів та ТОВ «ФАР»від 13.04.2010р.(а.с.110), від 14.04.2010р. (а.с.111) та від 13.04.2010р. (а.с.112) огляду транспортного засобу, про що також не заперечують сторони. У зазначених актах зазначено місце проведення перевірки :ТПА «ФАР»вул. Циалковського,3. При цьому вказані акти підписані з одного боку - інспектором УДАЇ, а з другого боку- Храпковським О.Б., який є з пояснень представника позивачів- батьком позивача ОСОБА_1 та директором АТП ТОВ «ФАР», що також підтверджується копією з виписки по наказу ТОВ «ФАР»№01-ок від 12.06.1998р.(а.с.137).

Також судом встановлено, що ТОВ «СПОРТ ІНВЕСТ СЕРВІС»придбало майновий комплекс на території якого вже знаходилося майно, у тому числі автомобілі позивачів, які були поставлені туди за згодою ТОВ «ФАР», та яке раніше орендувало вказану територію.

ОСОБА_6 фонду державного майна України в Одеському регіоні від 01.04.2009р. №11-03-02161 (а.с. 146) директора ТОВ «ФАР»було зобовязано вчинити певний ряд дій, до яких також увійшло зобовязання по вивезенню з території підприємства усіх транспортних засобів, які не належать АТП-15169.

Враховуючи ту обставину, що директором ТОВ «ФАР»був ОСОБА_7, що є батьком позивача ОСОБА_1, суд доходить висновку про обізнаність позивачем про наявність такої вимоги. Таким чином , ще до того як відповідач набув права власності на майновий комплекс, позивачі вже на той час повинні були забрати транспортні, з чого суд робить висновок, що автомобілі позивачів знаходилася на території не внаслідок вчинення перешкод з боку відповідача, а внаслідок бездіяльності самих позивачів.

Судом встановлено, що позивачі зазначені транспортні засоби з території по вул. Циалковського,3 забрали , що також підтверджується актами технічного стану автомобілів від 30.11.2010р. (а.с.128), від 26.11.2010р.(а.с.131) та від 24.11.2010р.(а.с.134), та з яких вбачається, що ці автомобілі прийняв ОСОБА_7 та про відсутність претензій до відповідача.

Суд не приймає до уваги посилання позивачів на Припис Прокуратури Малиновського району м. Одеси про усунення порушень законодавства про власність від 19.04.2010р. (а.с. 12) як на доказ перешкоджання ТОВ «СПОРТ ІНВЕСТ СЕРВІС»у доступі до транспортних засобів, оскільки вказаним документом встановлюється лише факт безпідставного знаходження транспортних засобів позивачів на території відповідача і вказаним документом не досліджено з яких саме підстав, не зважаючи на наявність ОСОБА_6 фонду державного майна України в Одеському регіоні від 01.04.2009р. №11-03-02161 (а.с. 146) на адресу директора ТОВ «ФАР», досі територія не звільнена.

Суд не приймає до уваги посилання позивачів на незадовільний стан автомобілів, та розмір шкоди, відображений в Звітах №326-10 (а.с.14-29), №325-10 (а.с. 30-45), №327-10 (а.с. 46-61), який на їх думку виник внаслідок протиправних дій з боку відповідача, оскільки зазначене обстеження проводились у відсутності представника відповідача та позивачами не доведено у якому технічному стані перебували автомобілі на момент виникнення у ТОВ «СПОРТ ІНВЕСТ СЕРВІС»права власності на майновий комплекс, на території якого перебували транспортні засоби.

Також посилання позивача на вину відповідача у пошкоджені автомобілів спростовується ОСОБА_5 технічного стану автомобілю НОМЕР_3 від 30.11.2010р. (а.с.128-130), ОСОБА_5 технічного стану автомобілю НОМЕР_4 від 26.11.2010р. (а.с.131-133), ОСОБА_5 технічного стану автомобілю НОМЕР_5 від 24.11.2010р. (а.с.134-136) складених комісією у складі головуючого Директора ТОВ «СПОРТ ІНВЕСТ СЕРВІС»ОСОБА_8 та ОСОБА_5, зі змісту яких вбачається, що директор ТОВ «ФАР» ОСОБА_9 не має претензій до ТОВ «СПОРТ ІНВЕСТ СЕРВІС»стосовно перелічених транспортних засобів.

При цьому суд не знаходить правових підстав для задоволенні позовних вимог про відшкодуванню моральної шкоди, оскільки вказані вимоги є похідними від вимог про відшкодування шкоди, у задоволені яких судом було відмовлено та з тих підстав, що в діях відповідача не вбачається протиправних дій, які б порушували права позивачів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15,60, ч.1 ст.61, 64, 79, 88,169, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, ст. 16, 22, 1167, 1214, ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариств з обмеженою відповідальністю «Спорт Інвест Сервіс» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, судових витрат- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя Домусчі Л.В.

30.10.2012