Справа № 2 2366/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 лютого 2012 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого Ільїної Г.І.,

за участю секретаря Андросової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 комунального підприємства теплових мереж про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 комунального підприємства теплових мереж грошових коштів, витрачених на капітальний ремонт автомобіля марки ВАЗ 21099, 1997 року випуску, червоного кольору, кузов № ХТА 210990 V 2100179, реєстраційний № НОМЕР_1 в розмірі 20837,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 09.08.2007 року між ним (орендар) та ОСОБА_2 комунальним підприємством теплових мереж (орендодавець) було укладено договір оренди легкового автомобіля марки ВАЗ 21099, 1997 року випуску, червоного кольору, кузов № ХТА 210990 V 2100179, реєстраційний № НОМЕР_1.

Згідно висновку акту огляду технічного стану автомобіль марки ВАЗ 21099, 1997 року випуску, червоного кольору, кузов № ХТА 210990 V 2100179, реєстраційний № НОМЕР_1, який передається в оренду, автомобіль технічно несправний.

Пунктом 6.2.4 договору оренди від 09.08.2007 року встановлено, що орендодавець зобовязаний виконувати капітальний ремонт автомобіля в строки, передбачені законодавством, нормативними актами та технічними умовами.

У 2009 році ОСОБА_1 за власні кошти провів капітальний ремонт орендованого автомобіля на суму 20837,00 грн. На підтвердження понесених витрат позивач подав до суду акти наданих послуг, розрахункові квитанції та чеки.

28.08.2009 року ОСОБА_1 направив на адресу ОСОБА_2 комунального підприємства теплових мереж (орендодавець) на імя директора ОСОБА_3 службову записку з проханням відшкодувати витрачені ним кошти на ремонт даного автомобіля відповідно до предявлених актів виконаних робіт та квитанцій на придбання запасних частин.

07.09.09 року вих. № 884/17 ОСОБА_1 отримав лист від ОСОБА_2 комунального підприємства теплових мереж з відмовою у відшкодуванні коштів, витрачених на ремонт автомобіля.

На думку позивача його законні вимоги не були задоволені відповідачем, чим були порушені його права.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі, доводи, викладені в позові підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_2 комунального підприємства теплових мереж в судовому засіданні проти позову заперечував, вважаючи, що позовні вимоги є недоведеними, а докази, надані позивачем є недостовірними, неналежними та недопустимими. Свої заперечення представник відповідача обґрунтовує тим, що позивач не надав докази, які підтверджують необхідність проведення капітального ремонту, а саме результати діагностики орендованого автомобіля, яка проводиться для підтвердження необхідності капітального ремонту автомобіля у відповідності до п. 3.15 Положення № 102 Про технічне обслуговування та ремонт дорожніх транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту України від 30.03.1998 року.

Пунктом 14 Правил проведення державного технічного огляду автомобілів, автобусів, мототранспорту, та причепів, затверджених Постановою КМУ від 26.02.1993 року, яке діяло до 2008 року передбачено, що якщо транспортний засіб несправний, то його експлуатація забороняється зі зняттям номерного знака до усунення несправностей і повторного технічного огляду. Відмітки в реєстраційному документі і талоні при цьому не робляться, тому в разі несправності орендованого автомобіля, який потребує капітального ремонту, позивач не міг би взагалі користуватись автомобілем. Також представник відповідача наголошує на тому, що ОСОБА_1 (орендар) не звертався до ОСОБА_2 комунального підприємства теплових мереж (орендодавця) з проханням чи заявою щодо проведення капітального ремонту автомобіля, а звернувся вже у серпні 2009 року з вимогою про повернення витрат, затрачених ним на ремонт автомобіля.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши й оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, судом встановлені такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

09.08.2007 року між ОСОБА_1 (орендар) та ОСОБА_2 комунальним підприємством теплових мереж (орендодавець) було укладено договір оренди легкового автомобіля марки ВАЗ 21099,1997 року випуску, червоного кольору, кузов № ХТА 210990 V 2100179, реєстраційний № НОМЕР_1.

Пунктом 6.2.4 вказаного договору оренди від 09.08.2007 року встановлено, що орендодавець зобовязаний виконувати капітальний ремонт автомобіля в строки, передбачені законодавством, нормативними актами та технічними умовами.

Відповідно до п. 3.15 Положення № 102 „Про технічне обслуговування та ремонт дорожніх транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту України від 30.03.1998 року капітальний ремонт виконується за потреби згідно з результатами діагностики технічного стану і призначений для продовження строку експлуатації ДТЗ. З документів, які надав позивач не вбачається документу, який би підтверджував проходження діагностики технічного стану автомобіля.

На підтвердження необхідності проведення капітального ремонту автомобіля позивач надав лише акт обстеження технічного стану, який був підписаний головним інженером (позивачем), начальником служби СміТ та водієм ОСОБА_2 комунального підприємства теплових мереж. Даний документ не має необхідних реквізитів: вихідного номеру, дати складання, а також він був складений не на офіційному бланку підприємства, тому дійсний період коли відбувались ті обставини, які викладені в даному акті, встановити не має можливості. Також позивач не надав підтвердження того, що зазначений акт був отриманий керівником ОСОБА_2 комунального підприємства теплових мереж (орендодавець) для ознайомлення, тобто керівництво підприємства не було повідомлене про необхідність проведення капітального ремонту автомобіля.

Відповідно до п.3.3 Постанови КМУ від 26.02.1993 року „Про затвердження правил проведення державного технічного огляду автомобілів, автобусів, мототранспорту, та причепів, яке діяло до 2008 року, технічний огляд автомобіля повинен обовязково проводитись 1 раз на 2 роки і відповідно до цього ж пункту, технічний огляд орендованого автомобіля до його капітального ремонту повинен був бути проведений у 2007 році.

Відповідно до п. 5 цих же правил технічний огляд проводиться безпосередньо в автогосподарствах, які мають необхідну базу для перевірки технічного стану автомобіля або на діагностичних станціях Державтоінспекції чи на пунктах технічного контролю, організованих на територіях Державтоінспекції або в колективних гаражах чи в інших місцях, визначених Державтоінспекцією.

Пунктом 13 вищезазначених правил передбачено, що у реєстраційному документі справного транспортного засобу працівником Державтоінспекції робиться запис "техогляд проведено", який посвідчується його підписом і особистим штампом. На кожний транспортний засіб, що пройшов технічний огляд, видається талон, в якому працівник Державтоінспекції робить відповідні відмітки і посвідчує їх своїм підписом і особистим штампом. Талон про проходження технічного огляду закріплюється в правому нижньому кутку вітрового скла транспортного засобу.

Якщо транспортний засіб несправний, то його експлуатація забороняється зі зняттям номерного знака до усунення несправностей і повторного технічного огляду. Відмітки в реєстраційному документі і талоні при цьому не робляться (п. 14 вищезазначених правил).

Відповідач, відповідно до вищезазначених вимог закону, не надав доказів, які б підтверджували несправність автомобіля. Тому суд вважає доводи та докази позивача щодо необхідності проведення капітального ремонту автомобіля необґрунтованими і недоведеними.

Позивач також не надав жодного доказу, який би підтверджував факт звернення орендаря ОСОБА_1 до ОСОБА_2 комунального підприємства теплових мереж (орендодавця) з заявою про необхідність проведення капітального ремонту. Позивачем лише надана до суду службова записка від 28.08.2009 року вх. № 390, яка підтверджує, що орендар повідомив орендодавця про проведення капітального ремонту автомобіля, у звязку з чим просить сплатити йому кошти, витрачені на ремонт.

Судом також встановлено, що докази, які надає ОСОБА_1 на підтвердження проведення та оплати капітального ремонту орендованого автомобіля є неналежними та такими, що не доводять вимоги позивача.

Так, акт наданих послуг № 02 від 12.02.2009 року, який подав позивач до суду не містить підпису замовника, тоді як на аркуші, який надійшов на адресу ОСОБА_2 комунального підприємства теплових мереж з листом від 07.04.11 року стоїть підпис замовника. Відповідно до цього акту вартість послуг, які надавались ОСОБА_4 складає 11440,00 грн. Також позивач надає квитанцію ФЛП ОСОБА_5 від 10.01.2009 року щодо оплати за ремонт автомобіля в розмірі 11440,00 грн. Ці документи протирічать один одному і унеможливлюють встановити обставини щодо того, хто з вищезазначених виконавців проводив капітальний ремонт та чи був він проведений взагалі, адже в квитанції від 10.01.2009 року не зазначається, що даний ремонт був капітальним і які саме роботи проводились. Крім того в обох вищезазначених документах рік випуску автомобіля зазначений 1996, тоді як рік випуску автомобіля, згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу - 1997 рік. До того ж позивач не надав підтвердження сплати ним за капітальний ремонт автомобіля. Тобто докази оплати послуг за капітальний ремонт автомобіля відсутні.

В накладній від 12.02.2009 року не зазначено, хто саме отримав товар, який зазначається в накладній. Ще одна накладна взагалі не містить жодних даних: від кого отримано товар, хто передав товар, коли вона була виписана.

Дата придбання товару на товарних чеках, які надав позивач, не співпадає з датою проведення капітального ремонту, яка зазначається на квитанції і акті, в яких вказується, що, начебто, проводився капітальний ремонт автомобіля: один товарний чек датований липнем 2008 року, задовго до капітального ремонту, а інший чек датований 09 липням 2009 року, після ремонту, що витікає з доказів, наданих позивачем. Також рахунок, який надав позивач, який він, начебто, оплатив від 07.11.09 року також був виданий вже після ремонту.

Крім того, позивач не надав жодного підтвердження оплати цих чеків саме ним.

Також відсутні докази того, що чеки, які були видані ОСОБА_6 від 20 лютого та 19 лютого 2009 року, були надані саме ОСОБА_1

Позивачем не надано документів, що підтверджують діяльність тих фізичних осіб-підприємців, у яких він отримував товари та послуги, тому не вбачається можливим перевірити достовірність, належність та допустимість доказів, які надав позивач на підтвердження своїх вимог.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України встановлено, що належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування. З доказів, які надав позивач не можливо встановити чи містять вони інформацію щодо предмета доказування чи ні.

Ст. 59 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що ОСОБА_1 не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому його позов до ОСОБА_2 комунального підприємства теплових мереж про стягнення коштів, витрачених на капітальний ремонт автомобіля марки ВАЗ 21099, 1997 року випуску, червоного кольору, кузов № ХТА 210990 V 2100179, реєстраційний № НОМЕР_1 в розмірі 20837,00 грн., не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Г.І. Ільїна