АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/1372/2012
Головуючий по 1-й інстанції Тесленко
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2012 року

м.Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Буленка О.О.,

Суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі : Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_4

на рішення Кобеляцького районного
суду Полтавської області від 29 лютого
2012 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_4
до Відділу освіти Кобеляцької районної
державної адміністрації, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору: начальник Відділу
освіти Кобеляцької районної державної
адміністрації – ОСОБА_5 про поновлення
на роботі, виплату середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 29 лютого 2012
року відмовлено у задоволенні позову
ОСОБА_4 до Відділу освіти Кобеляцької
районної державної адміністрації,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору: начальник
Відділу освіти Кобеляцької районної
державної адміністрації – ОСОБА_5 про
поновлення на роботі, виплату
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу

З рішенням суду не
погодилася ОСОБА_4 та подала на нього
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та постановити нове рішення,
яким задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі.

Апелянт вважає рішення суду
першої інстанції незаконним та
необґрунтованим в зв’язку з
невідповідністю висновків суду
обставинам справи та неповним
з’ясуванням судом обставин, що мають
значення для справи.

При цьому апелянтом
зазначено, що при постановленні
рішення, судом першої інстанції не було
враховано вимоги ч.4 ст. 252 КзпП України.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді – доповідача, пояснення сторін,
що з’явилися, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, за
необхідне її відхилити за наступних
підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог ОСОБА_4, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачці
неодноразово було запропоновано
посаду вчителя у різних школах, від
яких остання відмовилась, Кобеляцьким
райкомом працівників освіти і науки
України було надано погодження на
звільнення ОСОБА_4, а тому звільнення
позивача з посади вчителя німецької
мови Мартинівської ЗОШ І –ІІ ступенів
за скороченням штатів в зв’язку з
призупиненням навчально-виховного
процесу було проведено у відповідності
до вимог чинного законодавства.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив та оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

П. 19 постанови Пленуму ВСУ
«Про практику розгляду судами трудових
спорів» встановлено, що розглядаючи
трудові спори, пов'язані зі звільненням
за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані
з'ясувати, чи дійсно у відповідача
мали місце зміни в організації
виробництва і праці, зокрема,
ліквідація, реорганізація або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників, чи
додержано власником або уповноваженим
ним органом норм законодавства, що
регулюють вивільнення працівника, які
є докази щодо змін в організації
виробництва і праці, про те, що
працівник відмовився від переведення
на іншу роботу або що власник або
уповноважений ним орган не мав
можливості перевести працівника з його
згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
чи не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи
попереджувався він за 2 місяці про
наступне вивільнення.

Так, судом першої інстанції вірно
встановлено та не заперечувалась
сторонами у справі, що 16 грудня 1987 року
ОСОБА_4 призначена на посаду вчителя
історії Мартинівської школи, а 01
вересня 1988 року її переведено, за її
згодою, вчителем іноземної мови.

26 липня 2011 року на восьмій сесії
шостого скликання Кобеляцької
районної ради Полтавської області
ухвалено рішення № 8 «Про призупинення
навчального процесу в Сокільській
загальноосвітній школі І ступеня та в
Мартинівській загальноосвітній школі
І-ІІ ступеня», яким призупинено з 01
серпня 2011 навчальний процес у
вищевказаних школах.

Розпорядженням голови Кобеляцької РДА
№ 289 від 27.07.2011 року та наказом відділу
освіти Кобеляцької РДА № 195 від 28 липня
2011 року призупинено з 01.08.2011 року
навчальний процес в Сокольській та
Мартинівській школах.

Статтею 49-2 КЗпП України встановлено, що
про наступне вивільнення працівників
персонально попереджають не пізніше
ніж за два місяці. Одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації.

Як вбачається з матеріалів справи,
наказом № 200 від 26 серпня 2011 року ОСОБА_4
попереджено про можливе вивільнення за
скороченням штату з 31 жовтня 2011 року.
Також в даному наказі було вказано про
наявність двох вакансій вчителя
німецької мови у Деменківській та
Григоро–Бригадирівської школах. 26.08.2011
року позивачку було ознайомлено зі
змістом даного наказу, що
підтверджується її особистим підписом.

31 серпня 2011 року ОСОБА_4 було
запропоновано працевлаштування на
вакантні години німецької мови в
Деменківській ЗОШ, Марківській ЗОШ,
Григоро-Бригадирівської ЗОШ, від
вказаних пропозицій остання
відмовилась, в зв’язку з чим було
складеного відповідний акт. В свою
чергу, від підпису в акті остання також
відмовилась.

Також, 05 вересня 2011 року ОСОБА_4, яка за
дипломом є вчителем української мови і
літератури, в телефонному режимі було
запропоновано працевлаштування на
вакантні години української мови та
літератури у Солошинській ОСОБА_6
ступенів, 14.10.2011 року останній було
запропоновано аналогічну посаду у
Павлівській ЗОШ І-ІІ ступенів, від
даних пропозиції позивачка також
відмовилась, про що було складено
відповідні акти.

Відповідно до ч.1 ст.43 КзпП
України, розірвання трудового
договору з підстав, передбачених
пунктами 1 (крім випадку ліквідації
підприємства, установи,організації),
2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41
цього Кодексу, може бути проведено лише
за попередньою згодою виборного органу
(профспілкового представника),
первинної профспілкової організації,
членом якої є працівник.

У п. 9 даної статті вказано, якщо
розірвання трудового договору з
працівником проведено власником або
уповноваженим ним органом без
звернення до виборного органу
первинної профспілкової організації
(профспілкового представника), суд
зупиняє провадження по справі, запитує
згоду виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника) і після
її одержання або відмови виборного
органу первинної профспілкової
організації (профспілкового
представника) в дачі згоди на
звільнення працівника (частина перша
цієї статті) розглядає спір по суті.

07 вересня 2011 року начальником відділу
освіти було направлено подання на
голову райкому Профспілки працівників
освіти і науки про надання згоди на
звільнення ОСОБА_4 профорганізатора
призупиненої Мартинівської
загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів.

12 вересня 2011 року постановою Президії
Кобеляцького райкому Профспілки
працівників освіти і науки надано
згоду на вивільнення за скороченням
ОСОБА_4

Наказом № 194 –К від 31 жовтня 2011 року
ОСОБА_4 - вчителя німецької мови
Мартинівської загальноосвітньої школи
І-ІІ ступенів звільнено з роботи 31
жовтня 2011 року у зв’язку із
скороченням штату і відмовою від
проведення на іншу роботу, на підставі
п.1 ст.40 КЗпП України, з яким позивачка
ознайомлена 03 жовтня 2011 року.

Відповідно до листа Кобеляцького
районного центру зайнятості від № 03-305
від 23.01.2012 року, 29 серпня 2011 року
відділом освіти Кобеляцької РДА було
подано звіт про заплановане
вивільнення гр. ОСОБА_4 з 31.10.2011 року. 08
листопада 2011 року було подано звіт про
фактичне вивільнення гр. ОСОБА_4 з 31.10.11
року.

Як вбачається з матеріалів справи,
неодноразово на засіданнях президії
райкому Профспілки працівників освіти
і науки, а саме: 12.09.2011, 24.01.2012 та 21.02.2012
було прийнято рішення щодо надання
згоди на звільнення за скороченням
штатів ОСОБА_4 в зв’язку з
призупиненням навчально-виховного
процесу в Мартинівській
загальноосвітній школі І –ІІ. Про час
та місце засідання президії райкому
профспілки ОСОБА_4 повідомлялася
належним чином, однак на засідання не
з’являлась, про причини своєї неявки
не повідомляла.

На даний час Мартинівська ЗОШ І-ІІ
ступенів як навчальний заклад не
функціонує, навчально-виховний процес
у школі не проводиться.

З урахуванням викладеного, судова
колегія погоджується з висновками суду
щодо відмови у задоволені позовних
вимог ОСОБА_4 до Відділу освіти
Кобеляцької районної державної
адміністрації, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору: начальник Відділу освіти
Кобеляцької районної державної
адміністрації – ОСОБА_5 про поновлення
на роботі, виплату середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

Висновки суду першої інстанції
відповідають зібраним у справі
доказам, яким судом дана належна
оцінка, правильно визначена юридична
природа правовідносин, і закон який їх
регулює.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У
Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 – відхилити.

Рішення Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 29 лютого 2012
року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

ОСОБА_1

Судді: