АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 22-536 Головуючий у 1-й інстанції: Борисова О.В.
Доповідач: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2012 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г.,Волкової Л.О.

при секретарі Орленко Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2010 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

В С ТА Н О В И Л А :

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2010 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості, задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 159 434 доларів США 38 центів, що еквівалентно 1 275 538 грн. 81 коп. за офіційним курсом НБУ станом на 08 лютого 2011 року та 94 486 грн. 79 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» 850 грн. державного мита, 60 грн.- витрат з інформаційно-технічного забезпечення. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» 850 грн. державного мита, 60 грн.- витрат з інформаційно-технічного забезпечення.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі відповідач порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині нарахування розміру відсотків по кредитному договору та пені за прострочення кредитних зобов'язань, мотивуючи тим, що в даній частині рішення суду є необґрунтованим.

В обґрунтування оскарженого рішення зазначила, що судом першої інстанції не досліджено доказів в частині розміру нарахування відсотків по кредитному договору, оскільки згідно договору процентна ставка встановлена 13,49 %, а у розрахунку заборгованості позивачем процентна ставка постійно змінюється, підстав для зміни та підтверджуючих документів щодо правомірності підвищення відсоткової ставки позивач не надав. Крім того, судом першої інстанції не застосовано строк позовної давності до розрахунку пені.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.10.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № МL-004/370/2007 про надання останній кредиту в сумі 130 000 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки в розмірі 5,99 % річних та FIDR на строк 366 днів з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. Відповдно до п.3 частини № 1 кредитного договору FIDR - це процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. В залежності від зміни вартості кредитних ресурсів банку ставка FIDR може змінюватись банком (збільшуватись чи зменшуватись) в порядку, передбаченому кредитним договором. Інформація щодо розміру ставки FIDR розміщується на сайті банку, а також в приміщенні банку на інформативних стендах. Відповідно до п.1.4.1.1.2 частини № 2 кредитного договору у разі використання плаваючої процентної ставки проценти користування кредитом розраховуються як FIDR + фіксований відсоток з розрахунку річної бази нарахування процентів. Згідно з графіком платежів, який є додатком № 1 до кредитного договору та його невід'ємною частиною, підписаний обома сторонами договору і має таку ж юридичну силу, відсоткова ставка на день укладення кредитного договору складала 13,49 % річних. Відповідно до п.1.4.1.1.З частини № 2 кредитного договору плаваюча процентна ставка по кредиту підлягає коригуванню протягом дії кредитного договору щоразу після перебігу кожного 12 календарного місяця, починаючи з дати укладення кредитного договору, якщо інше не передбачено кредитним договором, тобто, процентна ставка за кредитним договором змінюється один раз на рік. Згідно з п.1.4.1.1.4 частини № 2 кредитного договору плаваюча процентна ставка за користування кредитом на протязі першого року дії кредитного договору підлягає коригуванню після перебігу 11 календарного місяця, починаючи з дати укладання кредитного договору. Оскільки кредитний договір був укладений 26.10.2007 р., то в перший рік дії кредитного договору процентна ставка підлягала коригуванню після 26.09.2008 р. Відповідно до п.1.4.1.1.5 частини № 2 кредитного договору плаваюча процентна ставка фіксується в перший банківський день місяця, наступного за місяцем закінчення визначеного 11/12 місячного періоду дії попередньої плаваючої процентної ставки. Тобто, якщо перший 11-місячний період закінчився 26.09.2008 р., то процентна ставка підлягала коригуванню з 01.10.2008 р. Відповідно до Постанови КУАП № 65 від 26.09.2008 р. з 01.10.2008 р. вступила в дію відсоткова ставка по строковому депозиту в розмірі 10 %. Враховуючи п. 3 частини № 1 кредитного договору процентна ставка з 01.10.2008 р. складає: 5,99 %+ 10 %= 15,99 %. Згідно з п.1.4.1.5.1 частини № 2 кредитного договору сторони дійшли згоди про те, що у випадку порушення позичальником своїх зобов'язань, передбачених кредитним договором, фіксований відсоток підвищується на 4 % річних в порядку, передбаченому кредитним договором. Відповідно до п.п.1.4.1.5.1.1, 1.4.1.5.1.2 кредитного договору вказане підвищення не потребує укладання додаткового договору. При цьому відсоткова ставка підлягає коригуванню в перший банківський день місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено порушення зобов'язання, передбаченого умовами кредитного договору. У зв'язку з невиконанням обов'язку страхування предмету іпотеки, передбаченого п.2.3.7 кредитного договору та з урахуванням вищезазначених положень кредитного договору відсоткова ставка з 03.11.2008 р. була підвищена на 4 % і складала 19,9 % річних. Відповідно до п.1.4.1.1.5 частини № 2 кредитного договору корегування процентної ставки в 2009 р. повинно здійснюватись з 01.10.2009 р. Згідно з Протоколом КУАП № 122 від 24.09.2009 р. з 01.10.2009 р. вступила в дію відсоткова ставка по строковому депозиту в розмірі 7,5 %. Враховуючи п.З частини № 1 кредитного договору та п.1.4.1.5 частини № 2 кредитного договору процентна ставка з 01.10.2009 р. складає 5,99 %+4% +7,5%= 17,49%. У відповідності до п.1.4.1.1.5 частини № 2 кредитного договору сторони договору дійшли згоди про те, що зміна плаваючої процентної ставки стосовно всієї непогашеної суми кредиту відбувається без укладення будь-яких додаткових договорів до кредитного договору. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачці ОСОБА_2 кредитні кошти в сумі 130 000 доларів США шляхом перерахунку вказаних коштів на поточний рахунок позичальника, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредитні кошти у строки, передбачені п.2 частини № 1 кредитного договору. Згідно з додатком № 1 до кредитного договору погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватись позичальником щомісячно в строки та в розмірі, визначеному графіком платежів. Відповідно до п.1.11.1 частини № 2 кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення суми кредиту та сплачувати відсотки у валюті, що відповідає валюті кредиту в строки, передбачені кредитним договором. Відповідачка ОСОБА_2 порушує зобов'язання зазначені в п.п.1.1, 1.5.1, 1.5.1.1 частини № 2 кредитного договору про своєчасну та повну сплату кредиту та процентів за користування кредитом. Згідно з п.4.1.1 частини № 2 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки. Відповідно до п.п.4.1.2, 4.1.3 частини № 2 кредитного договору за прострочення виконання боргових зобов'язань позичальник крім пені додатково сплачує на користь банку штраф, а саме: - за прострочення виконання зобов'язань понад 15 календарних днів у розмірі 0,01 % від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 25 грн.; - за прострочення виконання зобов'язань понад 30 календарних днів у розмірі 0,02 % від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 50 грн. Станом на 08.02.2010 р. заборгованість відповідачки ОСОБА_2 перед позивачем по поверненню кредитних коштів, сплати процентів .за користування кредитом становить 159434 долари США 38 центів, що еквівалентно 1275538,81 грн. за курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості та 94486,79 грн., а саме: залишок заборгованості за кредитом в сумі 127480 доларів США 66 центів, що еквівалентно 1019896, 27 грн. за курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, - сума несплачених відсотків за користування кредитом, яка нарахована за період з 28.10.2008 р. по 07.02.2010 р. 31953 доларів США 72 центи, що еквівалентно 255642,54 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, - пеня за прострочення виконання зобов'язань за період з 26.02.2008 р. по 29.04.2009 р. в розмірі 93736,79 грн., - штрафні санкції за прострочення виконання боргових зобов'язань - 750 грн. Відповідно до п.1.9 частини № 2 кредитного договору на адресу відповідачки ОСОБА_2 18.07.2008 р. було направлено вимогу № 22-3-2/27207 від 04.07.2008 р. про погашення заборгованості за кредитним договором. Вказана вимога була отримана позичальником особисто 28.07.2008 р. 25.06.2009 р. на ім'я позичальника було направлено вимогу № 22-2-2/17043 від 27.05.2009 р. Вказана вимога була отримана відповідачкою ОСОБА_2 14.07.2009 р. Вказана вимога підлягала виконанню протягом 30 календарних днів з дати іі одержання позичальником. Згідно з п.1.9.1 кредитного договору у випадку невиконання позичальником умов кредитного договору банк має право достроково вимагати виконання позичальником боргових зобов'язань за кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 26.10.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено договір поруки № SR-004/370/2007, згідно з п.1.1 якого поручитель зобов'язався відповідати в повному обсязі по зобов'язаннях ОСОБА_2 за кредитним договором №№ ML-004/370/2007 від 26.10.2007 р. Крім того, згідно з п. 3.2 договору поруки у випадку невиконання позичальником боргових зобов'язань за кредитним договором поручитель приймає на себе зобов'язання здійснити виконання боргових зобов'язань в повному обсязі протягом 3-х банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги банку. 29.09.2009 р. на адресу відповідачки ОСОБА_3 було направлено досудову вимогу № 22-2-2/17044 від 27.05.2009 р. про погашення заборгованості за кредитним договором. Вказана вимога поручителем не виконана, заборгованість по оплаті кредиту та нарахованим відсоткам не погашена.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк», суд першої інстанції, виходив із того, що відповідачі не виконують належним чином свої зобов'язання згідно укладених договорів, тому позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості в розмірі 159434 доларів США 38 центів, що еквівалентно 1275538,81 грн. за курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості та 94486,79 грн. є законні і обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, дослідженим в судовому засіданні доказам та вимогам закону.

Так, відповідно до приписів статті 1054 ЦК України - за кредитним договором банкабо інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договорута вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договоромабо законом стаття 611 ЦК України.

Відповідно до статі 554 ЦК України в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 погодилась укласти договір на умовах, визначених у ньому, отримала грошові кошти. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язувалася здійснювати повернення кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом. В порушення умов даного договору відповідач ОСОБА_2 кредит не повернула у повному обсязі та не проводить оплату за користування ним. Станом на 08.02.2010 р. заборгованість відповідачки ОСОБА_2 перед позивачем по поверненню кредитних коштів, сплати процентів .за користування кредитом становить 159 434 долари США 38 центів, а саме: залишок заборгованості за кредитом в сумі 127 480 доларів США 66 центів; сума несплачених відсотків за користування кредитом 31 953 доларів США 72 центи; пеня за прострочення виконання зобов'язань в розмірі 93 736,79 грн.; штрафні санкції за прострочення виконання боргових зобов'язань - 750 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 26.10.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено договір поруки № SR-004/370/2007, згідно з п.1.1 якого поручитель зобов'язався відповідати в повному обсязі по зобов'язаннях ОСОБА_2 за кредитним договором №№ ML-004/370/2007 від 26.10.2007 р. Крім того, згідно з п. 3.2 договору поруки у випадку невиконання позичальником боргових зобов'язань за кредитним договором поручитель приймає на себе зобов'язання здійснити виконання боргових зобов'язань в повному обсязі протягом 3-х банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги банку.

Таким чином, законним та обгрунтованим є висновок суду першої інстанції про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості в розмірі 159 434 доларів США 38 центів, що еквівалентно 1 275 538,81 грн. за курсом НБУ на дату проведення розрахунку та 94 486,79 грн. - заборгованості по штрафним санкціям.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що судом першої інстанції не застосовано строк позовної давності до розрахунку пені є необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції із застосуванням положень закону про спеціальну позовну давність неустойка (штраф, пеня) стягнута в межах однорічного строку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: