Номер провадження: 22-ц/1590/4321/12
Головуючий у першій інстанції Кодінцева
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Благорозумному О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 10 лютого 2012 року,

встановила:

У листопаді 2011 р. ОСОБА_3 звернувся до суду із вищеназваним уточненим в подальшому позовом, в якому вказав, що на виконання виданого йому 03.07.10 р. головою ЗАТ «Болградський виноробний завод» виробничого завдання на виконання робіт для установ та організацій району, була набрана бригада працівників, юристом заводу був складений проект договору, погоджено розмір оплати, виконані відповідні роботи в підтвердження чого були складені Акти виконаних робіт. Протягом вересня 2010 р. на розрахунковий рахунок відповідача надійшли гроші за виконані роботи у розмірі 27418,83 грн.. Однак, заробітна плата в розмірі 9877,55 грн. на час звернення до суду йому не виплачена. Згідно ст. ст. 116 КЗпП виплата всіх належних працівнику сум проводиться в день його звільнення. У випадку невиплати цих сум підприємство повинно сплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки розрахунку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 116, 117, 232, 233 КЗпП, остаточно просив: 1) відновити строк звернення з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі; 2) стягнути з відповідача на його користь: - нараховані гроші по розробленій калькуляції ЗАТ «Болградський виноробний завод» за виконану роботу по Договорам, за період з 03.07.10 р. по 22.10.10 р., в сумі 9877,38 грн.; 2) витрати на оренду автотранспорту в сумі 1357 грн.; - середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 22.10.10 р. по 20.10.11 р..

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що позивач ні у трудових, ні у цивільних правовідносинах з підприємством не знаходився, ніякого доручення на виконання робіт підприємство позивачу не давало, договір оренди автомобіля підприємство з позивачем не укладало.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 10.02.12 р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення або змінити рішення. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права: - він працював у відповідача в лабораторії. Був допущений до роботи на підставі виробничого завдання, підписаного головним інженером, з відома директора підприємства. З відповідачем був укладений договір на виконання лабораторних досліджень, який директор не підписав; - отримував заробітну плату до кінця 2011 р.; - з 03.07.10 р. по 22.10.10 р. за виконанні ним, за завданням відповідача, роботи на рахунок останнього надійшло 27418,83 грн..

В апеляційному суді ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги.

ПАТ «Болградський виноробний завод» (далі ПАТ) апеляційному суду письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав. В апеляційному суді його представник вважав необхідним відхилити апеляційну скаргу, рішення залишити без змін. Посилався на необґрунтованість скарги.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу треба відхилити за таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів того, що відповідач прийняв на себе зобовязання виплатити йому заробітну плату у розмірі - 9877,38 грн. та 1357,00 грн. за використання автомобіля (а. с. 186 зворотна сторона). Вказані в апеляційній скарзі доводи не спростовують цих висновків суду.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відсутність трудових правовідносин між сторонами встановлено, висновки щодо обставин справи зроблено судом першої інстанції на підставі наявних у справі і наданих сторонами доказів: акту перевірки № 15-14-022/0049 від 04.08.11 р. територіальної державної інспекції праці в Одеській області (а. с. 56 57) про те, що документального підтвердження того, що ОСОБА_3 протягом 2004 р. 2011 р. р. знаходився із ПАТ у трудових правовідносинах не встановлено; трудової книжки ОСОБА_3 (а. с. 148 151), особової картки ОСОБА_4, форма № Т-2 (а. с. 63), наказу ПАТ від 28.01.04 р. № 28 (а. с. 62) про звільнення ОСОБА_3 28.01.04 р. з роботи в ПАТ за ст. 38 КЗпП у звязку із виходом на пенсію. З 12.01.04 р. він працевлаштувався до відділу освіти Болградської райдержадміністрації; договорів на виконання робіт (послуг), актів прийому-передачі виконаних робіт, калькуляцій вартості лабораторних вимірювань (а. с. 5 7, 10, 11, 14, 15, 22 24, 27 27) про виконання робіт (послуг) для освітніх закладів району; витягу з ЄДРЮОФОП, свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, листа ДПІ в Болградському районі від 02.02.12 р. № 1120/17 (а. с. 136, 154 155, 160, 169) про те, що з 19.06.01 р. по 16.10.07 р. ОСОБА_3 був зареєстрований як фізична особа-підприємець і знаходився на обліку як субєкт підприємницької діяльності.

Встановлено судом, що ОСОБА_3 28.01.04 р. звільнився з роботи в ПАТ за ст. 38 КЗпП у звязку із виходом на пенсію. З 12.01.04 р. він працевлаштувався до відділу освіти Болградської райдержадміністрації. У липні - вересні між ПАТ та відділом освіти Болградської райдержадміністрації, загальноосвітніми школами Болградського району Одеської області були укладені цивільно-правові угоди про надання послуг з проведення вимірювання супротиву контурів заземлення. За виконанні роботи на рахунок ПАТ надійшли грошові кошти.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів про наявність з 03.07.10 р. по 22.10.10 р. між сторонами по справі трудових правовідносин, а тому підстави для задоволення позову (стягнення заробітної плати, покладення на ПАТ відповідальності, передбаченої ст. ст. 116, 117 КЗпП за несвоєчасну виплату належних працівникові сум) відсутні.

Апелянт не надав ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду доказів, які б спростовували вищевказані висновки суду першої інстанції. Висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам по справі. Доводи апеляційної скарги є неспроможними.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, прийняв рішення на підставі наданих сторонами та досліджених у судовому засіданні доказів, повно і всебічно зясувавши обставини, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень. Рішення суду є справедливим, законним та обґрунтованим, підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 10 лютого 2012 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 321 (триста двадцять одна) грн. 90 коп..

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: М. В. Процик

ОСОБА_1