АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/7479/12 Справа № 412/1560/2012 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Міхеєва В.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2012 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої В.Ю.

суддів Гайдук В.І., Макарова М.О.

при секретарі Бондаренко В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2012 року у цивільній справі

за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсними умов кредитного договору,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсними умов кредитного договору, доповнивши вимоги у травні 2012 року та просив визнати недійсними з 12 грудня 2008 року умови п.2.3.1 Договору № К2Р6GA від 02 липня 2008 року щодо права банку встановлювати новий розмір відсоткової ставки за користування кредитом, а також зобовязати відповідача провести перерахунок заборгованості по кредиту без урахування розміру неправомірно збільшеної відсоткової ставки, стягнути з відповідача на користь позивача 2500 грн. витрат на правову допомогу та 421,28 грн. витрат на поїздки до суду представника позивача.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2012 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з тих обставин, що кредитний договір № К2Р6GA, укладений між сторонами 02 липня 2008 року, містить умови, згідно яких банк має право в односторонньому порядку підвищувати розмір процентної ставки. Таке положення відповідає змісту чинного на час його укладання цивільного законодавства, зокрема ч. 1 ст. 212 ЦК України та ч. 1 ст. 651 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на досліджених матеріалах справи та є обєктивними.

Судом встановлено, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк», надалі Банк) та ОСОБА_2 02 липня 2008 року було укладено кредитний договір № К2Р6GA, згідно умов п.8.1 якого Банк зобовязувався надати позичальникові кредитні кошти в строк з 02 липня 2008 року по 02 липня 2015 року включно у вигляді не відновлювальної лінії у розмірі 136431,12 грн. зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,67 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом (а.с.7-10).

Пунктом 2.3.1 цього договору передбачено право Банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % в порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або середньозваженої ставки по кредитах банків у відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому Банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки.

Із матеріалів справи убачається, що відповідно до умов укладеного кредитного договору згідно поштового реєстру № 208ір від 08 січня 2009 року Банк направив позивачу письмове повідомлення від 31 грудня 2008 року № 20.1.3.2/6-49261 про збільшення з 01 лютого 2009 року процентної ставки за користування кредитом до 24,96%, у якому зазначив, що у випадку незгоди із вказаними змінами позивач має в строк не пізніше 20 лютого 2009 року звернутися до Банку із письмовим повідомленням про свою незгоду та погасити заборгованість за кредитним договором у повному обсязі, а у разі згоди щодо змін умов кредитування встановлення цих змін буде здійснено автоматично 01 лютого 2009 року без будь-яких додаткових дій з боку позичальника (а.с.74,75).

Оскільки ОСОБА_2 не повідомив Банк у передбачений кредитним договором строк про свою незгоду із такою зміною відсоткової ставки, не погасив заборгованість за кредитним договором у повному обсязі у строк не пізніше 20 лютого 2009 року та продовжував вносити платежі на погашення своїх кредитних зобовязань, з 01 лютого 2009 року процентна ставка була збільшена автоматично, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с.79-82).

Відповідно до ст. 58 Конституції України та ч. 2 ст. 5 ЦК України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Законом України від 12 грудня 2008 року № 661-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» (далі - Закон), який набрав чинності 10 січня 2009 року ЦК України доповнено ст. 1056-1 «Проценти за кредитним договором», відповідно до ч. 2 та ч. 3 якої встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Посилання апелянта на те, що фактично збільшення процентної ставки за кредитним договором в односторонньому порядку відбулося після набрання чинності ст. 1056-1 ЦК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки кредитний договір укладено сторонами на власний розсуд із дотриманням вимог чинного на той час законодавства (липень 2008 року) та з повідомленням позичальника про підвищення процентної ставки у порядку, встановленому кредитним договором.

Рішення про зміну процентної ставки було прийнято відповідно до розпорядження Банку від 25 грудня 2008 року «Про зміну процентної ставки по діючим кредитам бізнесів «Іпотечне кредитування», «Авто у кредит», що видані у гривні» та наказу Банку від 09 січня 2009 року № КТ-БТ-СП-2009-1/1, тобто, до набрання чинності Законом від 12 грудня 2008 року, а тому зазначені норми не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді