Справа № 2-916/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заочне

23 березня 2012 року
Оболонський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого
судді
-
Шевчука А.В.

при
секретарі

- Субіну М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Державної науково-виробничої
корпорації «Київський інститут
автоматики», третя особа –Генеральний
директор Державної науково-виробничої
корпорації «Київський інститут
автоматики»ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
про виплату середнього заробітку за
час вимушеної затримки розрахунку,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2011 року позивач звернувся
до суду із зазначеним позовом,
вказуючи, що 24.02.2004 року його прийнято
на роботу в ДП НВК «Київський інститут
автоматики» на посаду начальника
дослідно-експерементального
виробництва.

14.04.2008 року ОСОБА_1 було призначено на
посаду заступника генерального
директора з виробництва, згідно Наказу
№89-О із окладом згідно штатного
розпису в розмірі 2 500 грн.

З березня 2009 року відповідач перестав
виплачувати ОСОБА_1 заробітну плату.
При цьому, за період роботи з березня 2009
року по серпень 2010 року позивачу не
сплачено 32 799 грн. 15 коп.

Наказом №14-О від 21.02.2011 року ОСОБА_1
звільнено із займаної посади за
власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.

Зазначаючи, що в день звільнення із ним
не було проведено належного
розрахунку, просив стягнути з ДН ВК
«Київський інститут
автоматики»заборгованість по
заробітній платі у розмірі 32 799 грн. 15
коп. та кошти за затримку розрахунку
при звільненні у розмірі 20 000 грн.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав з підстав викладених
в позовній заяві.

Представник ДН ВК «Київський інститут
автоматики»та генеральний директор
інституту ОСОБА_2 в судове засідання не
з»явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлялися належним чином,
причин неявки до суду не повідомили.

Згідно ст. 224 ЦПК України суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Оскільки позивач не заперечує проти
заочного розгляду справи, а відповідач
належним чином повідомлений про день
та час розгляду справи суд вважає за
можливе провести заочний розгляд
справи.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

23.02.2004 року ОСОБА_1 прийнято на роботу в
ДП НВК «Київський інститут автоматики»
на посаду начальника
дослідно-експерементального
виробництва.

14.04.2008 року ОСОБА_1 було призначено на
посаду заступника генерального
директора з виробництва, згідно Наказу
№89-О із окладом згідно штатного
розпису в розмірі 2 500 грн.

Згідно Наказу №14-О від 21.02.2011 року
ОСОБА_1 звільнено із займаної посади за
власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.

У відповідності до ст. 116 КЗпП України,
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належить йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення.

Судом встановлено та підтверджується
наявними у справі доказами, що із
ОСОБА_1 в день звільнення не було
проведено розрахунку по всіх сумах, що
належать йому від організації.

Згідно Довідки ДП НВК «Київський
інститут автоматики»заборгованість по
виплатах перед ОСОБА_1 складає 32 799 грн.
15 коп.

За правилами ст. 117 КЗпП України, в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки
зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство повинно виплатити
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

Відповідно до роз’яснень, даних
Пленумом Верховного Суду України в п. 20
постанови від 24 грудня 1999 року №13, сама
пособі відсутність коштів у
роботодавця не виключає його
відповідальності за затримку
розрахунку при звільненні.

В судовому засіданні позивач вказував
про необхідність стягнення із ДП НВК
«Київський інститут
автоматики»середнього заробітку за
затримку розрахунку при звільненні з
01.03.2011 року по 01.11.2011 року у розмірі 20 000
грн. мотивуючи свої вимоги тим, що з
16.11.2011 року влаштувався на нове місце
роботи.

З матеріалів справи вбачається, що
середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 в
ДП НВК «Київський інститут
автоматики»складає 113 грн. 60 коп.

Оскільки термін затримки належного
розрахунку при звільненні позивача із
ДП НВК «Київський інститут
автоматики»складає період з 21.02.2011 року
до влаштування на нове місце роботи,
однак останній просить стягнути
середній заробіток за затримку
розрахунку лише з 01.03.2011 року по 01.11.2011
року, із ДП НВК «Київський інститут
автоматики на користь ОСОБА_1 в рахунок
сплати зазначених платежів підлягає
стягненню середньоденна заробітна
плата за 176 робочих днів робочих днів,
загальною сумою 20 000 грн.

У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України,
суд вважає необхідним стягнути з ДП НВК
«Київський інститут
автоматики»судовий збір у розмірі 528
грн. в дохід держави.

На підставі ст. 38, 116, 117, 237-1 КЗпП
України, , керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209,
212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, –

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Державної
науково-виробничої корпорації
«Київський інститут автоматики», третя
особа –Генеральний директор Державної
науково-виробничої корпорації
«Київський інститут автоматики»ОСОБА_2
про стягнення заборгованості по
заробітній платі та про виплату
середнього заробітку за час вимушеної
затримки розрахунку –задовольнити.

Стягнути з Державної
науково-виробничої корпорації
«Київський інститут автоматики»на
користь ОСОБА_1 32 799 грн. 15 коп.
заборгованості по заробітній платі та
20 000 грн. середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні.

Стягнути з Державної
науково-виробничої корпорації
«Київський інститут
автоматики»судовий збір у розмірі 528
грн. в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення заробітної
плати за один місяць.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду міста Києва через Оболонський
районний суд міста Києва шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення суду апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
А.В. Шевчук

02.04.2012 Справа № 2-916/12