Апеляційний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2012року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі Криворучці Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 31 травня 2011року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

встановила:

17 грудня 2010року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом та остаточно уточнив позовні вимоги просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки ОСОБА_1 на утримання доньки - ОСОБА_4, 22 лютого 2000р.н. - до 300грн. щомісячно, зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5 09 вересня 2009р.н. - до 300грн. щомісячно, звільнити його від сплати додаткових витрат на утримання доньки - ОСОБА_4, 22.02.2000р.н. - в розмірі 123грн.20коп. щомісячно та в розмірі 2270грн. щорічно (а.с.1-2, 31).

В обґрунтування позову ОСОБА_2 вказав, що на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 червня 2010року з нього на користь ОСОБА_1 було стягнуто неустойку за несвоєчасну сплату аліментів на неповнолітню доньку ОСОБА_4, 22 лютого 2000р.н. в сумі 23484грн.30коп., додаткові витрати на утримання дитини щорічно в сумі 2270грн. та 123грн.20коп. щомісячно, збільшено розмір аліментів на утримання дочки до 600грн. щомісячно до повноліття дитини. Також з нього стягнули аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5, 9 вересня 2009р.н. у сумі 600грн. щомісячно до повноліття дитини. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 вересня 2010року рішення суду першої інстанції було змінено та зменшено суму неустойки до 22500грн., в іншій частині рішення суду першої інстанції було залишено без змін. Позивач ОСОБА_2 також вказав, що на теперішній час у нього значно змінився матеріальний стан, він має поганий стан здоров'я, а також на його утриманні знаходиться матір похилого віку, він не працює, тому він не в змозі сплачувати аліменти на дітей у розмірі, визначеному судом.

Рішенням суду першої інстанції від 31 травня 2011року позов ОСОБА_2 задоволено частково (а.с.65-66).

Зменшено розмір аліментів на ОСОБА_4, 22 лютого 2000р.н., які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 4 червня 2010 року до 300грн. щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили до 22 лютого 2018року.

Зменшено розмір аліментів на ОСОБА_5, 9 вересня 2009р.н., які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 4 червня 2010 року до 300грн. щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили до 9вересня 2027року.

Звільнено ОСОБА_2 від сплати додаткових витрат на доньку ОСОБА_1С у розмірі 2270грн. щорічно, що стягуються з нього на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 4 червня 2010р. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 06 грудня 2011року було частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1, а рішення суду першої інстанції від 31 травня 2011року в частині задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання дочки ОСОБА_1С, 22 лютого 2000р.н. щомісячних платежів до 300грн., звільнення від додаткових витрат у сумі 2270грн. щорічно скасовано, у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін (а.с.122-124).

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 02 червня 2012року була задоволена частково касаційна скарга ОСОБА_2, а рішення апеляційного суду Одеської області від 06 грудня 2011року скасовано з направленням справи на новий апеляційний розгляд (а.с.161-163).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволені позову ОСОБА_2, посилаючись на те, що суд необґрунтовано задовольнив позов ОСОБА_2 в частині зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати додаткових витрат на дочку в сумі 2270грн. щорічно, порушив при цьому норми матеріального та процесуального права (а.с.74-77).

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 повністю підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_6 просила суд апеляційної інстанції задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 лише в частині звільнення ОСОБА_2 від сплати додаткових витрат на доньку ОСОБА_4, 22.02.2000р.н. в сумі 2270грн. щорічно, залишив без змін розмір аліментів на доньку в сумі 600грн. та додаткові витрати щомісячно в сумі 123грн.20коп.

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, апелянта ОСОБА_1, представника ОСОБА_2, відповідачку ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційних скарг, вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд 1 інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 4 червня 2010 року було частково задоволено позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 про стягнення неустойки за несплачені аліменти, стягнення додаткових витрат та повністю задоволено позов ОСОБА_4 JI.M. в інтересах ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку у розмірі 23484грн.30коп. за несвоєчасну сплату аліментів на неповнолітню дочку ОСОБА_1С, 22 лютого 2000р.н., стягнув додаткові витрати на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 щорічно у розмірі 2270грн. та 123грн.20 коп. щомісячно.

Також судом було збільшено розмір аліментів на неповнолітню дочку ОСОБА_4 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 600грн. у твердій грошовій сумі щомісячно до повноліття ОСОБА_1С, тобто до 22 лютого 2018р.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_5, 09 вересня 2009року народження, у розмірі 600грн. щомісячно, з 3 листопада 2009р. до повноліття дочки, тобто до 09.09.2027р.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 вересня 2010р. апеляційна скарга ОСОБА_2 була задоволена частково, рішення суду першої інстанції було змінено (а.с.5-9).

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 в частині стягнення з ОСОБА_2 неустойки за несплачені аліменти у розмірі 46968грн.60коп. задоволено частково.

Суд апеляційної інстанції постановив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, що діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4 неустойку від суми несплачених аліментів у розмірі 22500грн. В іншій частині рішення залишено без змін.

Рішенням суду першої інстанції від 31 травня 2011року позов ОСОБА_2 задоволено частково (а.с.65-66).

Зменшено розмір аліментів на ОСОБА_4, 22 лютого 2000р.н., які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 4 червня 2010 року до 300грн. щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили до 22 лютого 2018року.

Зменшено розмір аліментів на ОСОБА_5, 9 вересня 2009р.н., які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 4 червня 2010 року до 300грн. щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили до 9вересня 2027року.

Звільнено ОСОБА_2 від сплати додаткових витрат на доньку ОСОБА_1С у розмірі 2270грн. щорічно, що стягуються з нього на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 4 червня 2010р. В іншій частині позову відмовлено.

Задовольнив частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції, виходив із того, що ОСОБА_2 має незадовільний стан здоров'я, має на утриманні мати пенсіонерку та не має постійного місця роботи.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Колегія суддів, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 частково, з урахуванням того, що представник позивача ОСОБА_7 ОСОБА_6 фактично просила суд апеляційної інстанції задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 лише в частині звільнення ОСОБА_2 від сплати додаткових витрат на доньку ОСОБА_4, 22.02.2000р.н. в сумі 2270грн. щорічно, залишив без змін розмір аліментів на доньку ОСОБА_4, 22.02.2000року в сумі 600грн. та додаткові витрати щомісячно в сумі 123грн.20коп.

Судова колегія вважає, що немає підстав для зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 з 600грн. до 300грн.

Відносно зменшення судом розміру аліментів до 300грн. на утримання доньки ОСОБА_5, рішення суду не підлягає скасуванню, оскільки відповідач ОСОБА_3 не оскаржувала рішення суду в цій частині.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_1 не надала суду першої інстанції ніяких доказів на підтвердження підстав стягнення з ОСОБА_2 додаткових витрат в сумі 2270грн. щорічно. В матеріалах справи є лише довідки за період 2008року. В судовому засіданні апеляційної інстанції апелянт ОСОБА_1 також пояснила, що вона не може надати доказів у підтвердження додаткових витрат та підстав стягнення з ОСОБА_2 щорічно 2270грн.

Слід зазначити, що матеріальне становище і сімейний стан особи, зобов'язаної надавати дитині утримання та особи, яка одержує аліменти, не є незмінними чинниками.

Оскільки матеріальне становище і сімейний стан, а також стан здоров'я зазначених у законі осіб можуть протягом часу існування аліментного зобов'язання змінюватися, закон передбачає, що особа, яка сплачує аліменти, може звернутися до суду з позовною вимогою про зменшення розміру аліментів, якщо істотно погіршилось її матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я або покращилось матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів.

Суд першої інстанції вірно визначився з характером спірних правовідносин, врахував, що у статті 185 СК України маються на увазі додаткові витрати, а не додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти потрібні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. Однак в окремих випадках у силу особливих обставин, потрібні, крім звичайних, значні додаткові витрати. Тому розмір стягуваних додаткових витрат має визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат і у залежності від умов, передбачених ст. 182 СК України.

ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на доньку ОСОБА_4 з наданням відповідних доказів на такі витрати.

Керуючись ст.ст.304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 31 травня 2011року в частині задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячних платежів до 300грн. скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволені позову до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до 300грн.

В іншій частині рішення Київського районного суду м. Одеси від 31 травня 2011року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Судді апеляційного суду Одеської області І.П.Сидоренко

ОСОБА_8

ОСОБА_9