Справа № 2-2760/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2012року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Мички Б.Р.

при секретарі Трілі Б.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 акціонерного товариства «Українська екологічна страхова компанія»про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «Українська екологічна страхова компанія»вартість відновлювального ремонту в розмірі 19822,70грн.; стягнути з відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на його користь 20 000грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що, 23 серпня 2011 року о 16.50год. по проспекту Червоної Калини у м.Львові мала місце дорожньо-транспортна пригода, причиною якої було порушення п.п.12.1, 13.1 ПДР України відповідачем ОСОБА_2, який керуючи автомобілем НОМЕР_1, який належить відповідачу ОСОБА_3, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції та здійснив наїзд на його автомобіль НОМЕР_2, який по інерції здійснив зіткнення з автомобілем марки «Мерседес»під керуванням водія ОСОБА_5, що стверджується постановою Яворівського районного суду м.Львова. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його транспортний засіб отримав технічні пошкодження та згідно висновку №388/11 від 05 листопада 2011 року вартість відновлювального ремонту належного йому автомобіля становить 19822,70грн. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ОСОБА_6 «Українська екологічна страхова компанія»просить стягнути з неї вартість матеріального збитку в розмірі 19822,70грн. Крім цього, зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазнав моральної шкоди, яка полягає у фізичному болі, психічних переживаннях, які він зазнав під час дорожньо-транспортної пригоди, психологічному стресі, порушенні звичного стану життя у зв'язку з відсутністю автомобіля протягом його ремонту, незручностях, які він зазнає протягом вирішення даного спору, пошуках коштів на ремонт автомобіля. Враховуючи наведене, оцінює заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 20000грн. та просить стягнути її з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно.

Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні позов заперечили, пояснили, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ОСОБА_4 акціонерним товариством «Українська екологічна страхова компанія»з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілого в 50000грн., яка і повинна відшкодувати заподіяну позивачу матеріальну шкоду, а щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то вважають такі безпідставними та такими, що до задоволення не підлягають.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов заперечив, пояснив, що шкода позивачеві завдана не з його вини, а тому на нього не може бути покладено обов'язок по відшкодуванню такої.

Представник відповідача ОСОБА_6 «Українська екологічна страхова компанія»в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.З ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 23 серпня 2011 року о 16.50год., по проспекту Червоної Калини у м.Львові, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, чим порушив вимоги п.п.12.1, 13.1 ПДР України, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, що рухався попереду, який від отриманого удару по інерції здійснив зіткнення з автомобілем марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_5, внаслідок чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження. Зазначене підтверджується постановою Яворіського районного суду Львівської області від 16 вересня 2011р. із зазначенням про визнання правопорушником вини, яка не оскаржувалась і вступила в законну силу (а.с.9).

З висновку експертного автотоварознавчого дослідження по листу ОСОБА_6 «Українська екологічна страхова компанія»№368/11 від 05 листопада 2011р. вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ-2114440, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4, пошкодженого внаслідок ДТП, становить 19882,70грн. (а.с.10).

Згідно полісу №АА/5927077 обов'язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність особи під час керування автомобілем НОМЕР_1, на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ОСОБА_4 акціонерним товариством «Українська екологічна страхова компанія» за договором типу 1, з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров'ю (на одного потерпілого) 100000грн., за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) 50000грн., з франшизою 500грн.(а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи 23 серпня 2011р. позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зверталися до ОСОБА_6 «Українська екологічна страхова компанія» із заявами про настання події, що має ознаки страхового випадку по договору (а.с.7,8).

Однак, як вбачається з пояснень наданих позивачем в судовому засіданні ОСОБА_6 «Українська екологічна страхова компанія», на час розгляду справи виплату страхового відшкодування не провела.

Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд приходить до переконання, що доводи позивача щодо стягнення з відповідача «Українська екологічна страхова компанія»страхового відшкодування в розмірі вартості відновлювального ремонту автомобіля підлягають до задоволення частково в розмірі 19322,70грн., тобто за виключенням франшизи в розмірі 500грн., яка повинна відшкодовуватись винною у вчинені дорожньо-транспортної пригоди особою за відповідним зверненням позивача про відшкодування такої.

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. З п.3 ч.2 ст.23 ЦК України вбачається, що моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягає наявність такої шкоди.

В ході судового розгляду не встановлено наявність такої шкоди, позивачем належним чином не доведено в чому саме полягає завдана йому моральна шкода, чим підтверджується факт заподіяння моральної шкоди, в чому полягає вина відповідачів ОСОБА_3 у заподіянні йому моральної шкоди, та з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір завданої йому моральної шкоди.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині солідарного стягнення з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 20000грн. не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, позивачем не представлено, а судом не здобуто жодних переконливих доказів у їх підтвердження, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної чи відмовленої частини вимог. А відтак, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 193,23грн. судових витрат.

На підставі ст.ст.22, 23, 988, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст.22, 23 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та керуючись Постановою Пленуму ВСУ за №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст.10, 11, 15, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 акціонерного товариства «Українська екологічна страхова компанія»в користь ОСОБА_1 19322,70 грн. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 193,23грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, у відсутності якої таке було постановлено, - протягом того ж строку з дня отримання його копії.

Головуючий

Оригінал рішення виготовлено в одному примірнику, який зберігається в справі №2-2760/11р.