Справа № 2014/3074/2012
Провадження № 2/2014/929/2012
іменем України
20.11.2012 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Бережної Н.М.,
за участю секретаря судового засідання - Друпової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Змієві в заочному порядку справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та про зняття їх з реєстраційного обліку в квартирі, треті особи ОСОБА_6, Зміївське РС ГУДМС України в Харківській області, служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області,
16.07.2012 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та про зняття їх з реєстраційного обліку в квартирі, треті особи Сектор громадянства та міграційної служби Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області, служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 14.09.2012 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено сина позивачів ОСОБА_6 /а.с. 31/.
В обґрунтування позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 вказали, що вони є власниками квартири № 6, розташована в будинку № 6 по вул. К. Маркса в сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області. В квартирі окрім них зареєстровані їх син ОСОБА_6, відповідачі по справі ОСОБА_3 та її діти ОСОБА_5, ОСОБА_4 ОСОБА_6 перебував у фактичних сімейних відносинах із ОСОБА_3, тому позивачі зареєстрували останню разом з її дітьми у своїй квартирі АДРЕСА_1. З припинення фактичних сімейних відносин ОСОБА_6 та ОСОБА_3, а саме 13.03.2008 року та по теперішній час, відповідачі не проживають з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, їх особисті речі у квартирі відсутні. Однак, добровільно знятися з реєстрації ОСОБА_3 та зняти з реєстрації своїх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, вона не бажає, чим порушує права позивачів на володіння, користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1, ОСОБА_2 просили визнати ОСОБА_3., ОСОБА_5, ОСОБА_4, які зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право на користування квартирою № 6 по вул. К. Маркса, 6 в сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області; зобовязати СГІРФО Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області зняти ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1.
В судове засідання позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 не зявилися, надали суду заяву, в якій просили справу розглядати у їх відсутності, на позовних вимогах наполягали, не заперечували проти ухвалення заочного рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судове засідання не зявилися, про час, місце розгляду справи, відповідно до ст. 74 ЦПК України, були повідомлені належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомили, заперечень проти позову не надавали, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів.
Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України.
Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав:
Відповідно до копії Свідоцтва про право власності на житло від 15.05.1997 року квартира № 6, розташована за адресою Харківська обл., Зміївський район, сел. Комсомольське, вул. К. Маркса, 6, належить на праві спільної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 /а.с. 10-11/.
У вищевказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, що підтверджується копією довідки від 02.07.2012 року, виданою КП «Комунальник»/а.с. 12/.
З копії Акту обстеження від 03.07.2012 року, складеного депутатом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області ОСОБА_7, вбачається, що ОСОБА_3 та її діти ОСОБА_5, ОСОБА_4, хоча й зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, але не проживають там, починаючи з 13.03.2008 року і по теперішній час /а.с. 9/.
Позивачі стверджували, що через реєстрацію відповідачів, вони змушені сплачувати комунальні послуги у значно більшому розмірі, на підтвердження даного факту надали копії квитанцій про оплату комунальних послуг /а.с. 13-16/.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної власності належить квартира № 6, що розташована в сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області, вул. К. Маркса, 6, в якому з 13.03.2008 року прописані ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Відповідачі за вищевказаною адресою з моменту реєстрації і по теперішній час не проживають, не зявляються.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сімї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з 13.03.2008 року і до теперішнього часу фактично у вказаному житловій квартирі без поважних причин не проживають і нею не користуються, хоча мали можливість користуватися нею, а отже, відповідачі порушують вимоги Цивільного кодексу України і права позивачів. Фактів перешкоджання вселенню відповідачів у спірне житлове приміщення судом не встановлено, а тому позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття відповідачів з реєстрації підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 169, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та про зняття їх з реєстраційного обліку в квартирі, треті особи ОСОБА_6, Зміївське РС ГУДМС України в Харківській області, служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою № 6, розташованою за адресою: Харківська область, Зміївський район, сел. Комсомольське, вул. К. Маркса, 6.
Зобовязати Зміївське РС ГУДМС України в Харківській області зняти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, з реєстрації в квартирі № 6, розташованій за адресою: Харківська область, Зміївський район, сел. Комсомольське, вул. К. Маркса, 6.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: