Справа №812/5887/12
Пр.№2/812/2935/12
Ухвала

Іменем України

07 липня 2012 року м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя Тучков С.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», Комунарської районної адміністрації м.Запоріжжя про прийняття спадщини на житловий будинок садибного типу та внесення змін у технічну документацію, третя особа Шоста Запорізька державна нотаріальна контора,

в с т а н о в и в:

06 липня 2012 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», Комунарської районної адміністрації м.Запоріжжя про прийняття спадщини на житловий будинок садибного типу та внесення змін у технічну документацію, в якій позивачі просять суд признати за ними право власності в порядку наслідування після смерті ОСОБА_4 на будинок та присадибні побудови на земельній ділянці по вул.Механічній №5 в м.Запоріжжі, поділити будинок на долі в рівних частинах на трьох, зобовязати ОП «ЗМБТІ»внести зміни в технічну документацію технічний паспорт на житловий будинок №5 вул.Механічній №5 в м.Запоріжжі, вказавши власниками позивачів.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.119 Цивільно-процесуального кодексу України.

Згідно ч.2 ст.119 Цивільно-процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до ч.5 ст.119 Цивільно-процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

На підставі ч.4 ст.119 Цивільно-процесуального кодексу України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про нотаріат»нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обовязок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. На підставі ст.34 Закону України «Про нотаріат»видача свідоцтва про право на спадщину покладається на державні нотаріальні контори.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. На підставі п.23 вищезазначеної постанови свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як вбачається з позовної заяви позивачі звертаються до суду з вимогою про визнання за ними в порядку спадкування права власності на будинок та присадибні побудови на земельній ділянці по вул.Механічній №5 в м.Запоріжжі, однак жодних доказів неможливості оформлення спадщини через нотаріальну контору суду не надають. Відмова нотаріуса позивачам в оформленні спадщини на зазначене майно в матеріалах справи не міститься.

Таким чином, позивачам необхідно обґрунтувати з наведенням доказів необхідність звернення до суду з заявою в позовному провадженні, неможливість оформлення права на спадщину через нотаріальну контору, для чого надати суду відповідні докази, а саме відмову нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину, або підстави при яких оформлення спадщини не можливо, для чого звернутися до нотаріальної контори за отриманням відмови або письмового розяснення.

Згідно ст.4 Закону України «Про нотаріат»нотаріус має право давати роз'яснення з питань вчинення нотаріальних дій і консультації правового характеру. Відповідно до ст.49 Закону України «Про нотаріат»нотаріус чи інша посадова особа, що вчиняє нотаріальні дії, на прохання особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, повинні викласти причини відмови в письмовій формі і розяснити порядок її оскарження. У разі коли нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, він не пізніш як у триденний строк виносить постанову про таку відмову.

За відсутності зазначених документів у суду немає достатніх підстав вважати вимоги позивачів підлягаючими розгляду в судовому порядку в позовному провадженні.

У разі усунення вищезазначених підстав, обґрунтування подачі заяви в позовному провадженні, а також зазначення умов та доказів неможливості одержання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі і у звязку з цим необхідності визнання права власності на спадщину в судовому порядку, позивачам слід доплатити, у разі такої необхідності, суму судового збору.

Так, згідно вимог ст.80 Цивільно-процесуального кодексу України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову складається з дійсної (ринкової) вартості майна на час звернення до суду.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»передбачено, що позовна заява первісна й зустрічна, а також заява третьої особи із самостійними вимогами оплачується судовим збором залежно від ціни позову, яка визначається виходячи з вартості відшукуваного майна.

Відповідно до підпункту «а»пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами

про захист права приватної власності»вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку вона може бути продана в даному населеному пункті чи місцевості на час розгляду справи.

Так як відповідно до ч.2 ст.119 Цивільно-процесуального кодексу України в позовній заяві щодо вимог майнового характеру обовязково повинна бути зазначена ціна позову, тобто тягар доказування вартості спірного майна несе позивач, тому він повинен обґрунтувати у позовній заяві вказану ним ціну позову та надати суду відповідні докази цього.

Як вбачається з матеріалів справи в порушення зазначених вимог позивачі ніяких доказів вартості спірного майна на час звернення до суду не надали, ціну позову у позовній заяві не зазначили.

Крім того, позивачами в порушення вимог ч.5 ст.119 Цивільно-процесуального кодексу України не сплачено встановлений законодавством розмір судового збору за подання позовної заяви.

Так, підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір»визначено ставку судового збору за подання заяви майнового характеру у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 13 Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік»станом на 01.01.2012 року встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1073 гривень, тобто ставка судового збору за подання заяви майнового характеру на сьогоднішній день не може бути меншою, ніж 214,60 гривень. При цьому позивачами, як вбачається з квитанції №128 від 06.0.2012 року, було сплачено лише 107 гривень.

Крім того, згідно ч.1 ст.3 Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ч.1 ст. 15 Цивільно-процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції»від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії»(Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Як вбачається з матеріалів справи зазначена позовна заява не містить виклад обставин, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги, суду не зрозуміло, яким чином кожним з відповідачів було не визнано, порушено або оспорено право позивачів. Крім того, вимоги позивачів викладені в позовній заяві не конкретно. Позивачі просять суд «поділити будинок на долі в рівних частинах на трьох», не зазначаючи при цьому який будинок, на кого та яким чином його необхідно поділити.

Крім того, в позовній заяві невірно зазначено найменування відповідачів. Правильна їх назва Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації»та Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району.

Також, позивачам необхідно врахувати те, що відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»в редакції від 11.02.2010 року та Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002, зареєстрованого 18.02.2002 року в Міністерстві юстиції України за №157/6445 (із змінами та доповненнями), ТОВ «ЗМБТІ»є підприємством, що проводить державну реєстрацію права власності на обєкти нерухомого майна на підставі правовстановлюючих документів. Тобто, ТОВ «ЗМБТІ»лише реєструє право власності за особами на підставі правоустановчих документів, що законодавчо визначені. До його повноважень не входить визнання або невизнання права власності, визнання дійсності або недійсності правочинів.

Відповідно до п.1.3. зазначеного Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно державна реєстрація прав власності на нерухоме майно здійснюється реєстраторами бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць.

Вказане свідчить, що ТОВ «ЗМБТІ»на підставі законодавства делеговані владні повноваження у сфері суспільних відносин, повязаних зі здійсненням від імені держави дій щодо реєстрації права власності на нерухоме майно.

Таким чином, ТОВ «ЗМБТІ»є субєктом владних повноважень та здійснює публічно-владні функції. Тобто відносини за участю ТОВ «ЗМБТІ»є публічно-правовими відносинами та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Отже, оскільки позивачі не зрозуміло навели обставини порушення своїх прав, що призвело до звернення в суд, не вказали яким чином кожним з відповідачів було не визнано, порушено або оспорено їх право, а також не зазначили причини неможливості вирішення питання в позасудовому порядку, виникає необхідність надати їм можливість більш детально викласти обставини з зазначенням доказів, які підтверджують кожну із обставин звернення до суду з вищезазначеною позовною заявою та вказати, яким саме чином порушено їх право.

Крім того, позивачам в позовній заяві треба обґрунтувати подачу заяви в позовному провадженні, після чого вказати ціну позову ринкову вартість будинку та присадибних побудов на земельній ділянці по вул.Механічній №5 в м.Запоріжжі (для чого звернутися до субєкта оціночної діяльності, який надасть висновок про вартість спірного майна) та згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір»доплатити судовий збір, виходячи з реальної вартості спірного майна. У разі неможливості встановити точну ціну позову (ринкову вартість будинку та присадибних побудов) позивачі повинні надати суду докази цього та клопотання про визначення судом попереднього розміру судового збору. Також, у разі звільнення від сплати судового збору, позивачі повинні в позовній заяві вказати підстави звільнення та надати докази на підтвердження цього.

Відповідно до ст.121 Цивільно-процесуального кодексу України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.119-121 Цивільно-процесуального кодексу України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.118, 119-121 ЦПК України, суддя, -

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», Комунарської районної адміністрації м.Запоріжжя про прийняття спадщини на житловий будинок садибного типу та внесення змін у технічну документацію, третя особа Шоста Запорізька державна нотаріальна контора, залишити без руху.

Надати позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви пять днів з дня отримання ним копії даної ухвали.

Роз'яснити позивачу, що якщо він у встановлений строк не усуне зазначені недоліки, то позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков