АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22-ц/491/298/12
Справа 2- 2101/11 Головуючий у першій
Провадження 22-ц/491/298/12 інстанції ОСОБА_1
Категорія 50 ( _4_) Доповідач Карнаух В.В.
РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Карнаух В.В. ,
суддів Барильської А.П., Ляховської І.Є.,
при секретарі: Бондаренко І.В.,
за участю: позивача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4,
третьої особи ОСОБА_5,
представника третьої особи служби у справах дітей Виконкому Саксаганської районної у місті ради ОСОБА_6,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 жовтня 2011 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - служба у справах дітей Виконкому Саксаганської районної у місті ради , ОСОБА_7 , ОСОБА_5,-
В С Т А Н О В И Л А :
У квітні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 14.10.1998 року померла його сестра ОСОБА_8, мати неповнолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з того часу разом із позивачем, дідусем та бабусею. Відповідач є батьком дитини, але про сина не піклується, школу не відвідує, матеріальної допомоги не надає, у зв'язку із чим ОСОБА_2 просить суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав у відношенні - ОСОБА_9, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_10 в розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку /доходу/ відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття дитини.
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 жовтня 2011 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_11 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_9 у розмірі 1/4 частини заробітку / доходу/ , щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_2, починаючи з 19.04.2011 року, до повноліття дитини.

Додатковим рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08 грудня 2011 року доповнено резолютивну частину рішення абзацом наступного змісту : в інших вимогах відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду в частині стягнення аліментів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Зокрема, вважають, що судом стягнуто аліменти на користь позивача , який разом із дитиною не проживає, що підтверджується актом обстеження житлових умов.

Крім того, в порушення процесуальних норм при оголошенні вступної та резолютивній частині рішення, було стягнуто 1/6 частину заробітку, а не 1/4 частину, що міститься у повному тексту рішення,, також не враховано, що відповідач за рішенням суду вже сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини на користь ОСОБА_12

Судом не враховано, що відповідач ставив питання про визначення місця проживання дитини разом із ним, оскільки він має своє житло має переважне право на виховання його власного сина, бажає його виховувати , піклуватися про нього.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів з ОСОБА_13, суд першої інстанції, посилаючись на положення ст.. 180 СК України, виходів із того, що відповідач не достатньо надає коштів на утримання сина, який проживає з дідусем та бабусею, а його дядько ОСОБА_2, позивач по справі, проявляє батьківську турботу про дитину. Однак, з такими висновками суду колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

Згідно положень ст.61 ЦК України орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою ст. 60 цього Кодексу.

Статтями 67 та 69 ЦК України передбачено зобов,язання опікуна та піклувальника дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом, лікуванням, про її виховання, навчання та розвиток.

Приписами статті 39 ЦПК України передбачено, що права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб захищають у суді відповідно їх батьки, опікуни чи піклувальники

Із аналізу ст.. 180 СК вбачається, що утримувати дитину до досягнення нею повноліття є обов,язком її батьків. Тому, якщо дитина проживає у опікуна, обов,язок її утримання є рівною мірою обов,язком як матері, так і батька.

Стаття 249 СК України передбачає права та обов,язки опікуна та піклувальника, як осіб, які зобов,язані виховувати дитину та піклуватися про неї, самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки останньої та рекомендацій органу опіки та піклування.

Тому, на думку колегії суддів, право виховувати дитину, піклуватися про неї та пред,являти позов про стягнення аліментів на її утримання, має не будь-яка особа, а лише та, яка, в установленому законом порядку, наділена такими правами та обов,язками.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 не є опікуном чи піклувальником неповнолітнього ОСОБА_14, тому його позовні вимоги задоволенні бути не можуть.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції зазначені норми законодавста залишив поза увагою та дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню, як ухвалене в порушення норм матеріального законодавства, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову, відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України.

В іншій частині рішення суду не оскаржено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.. ст.. 313, 314, 316 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 жовтня 2011 року в частині стягнення аліментів з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_2 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді