Апеляційний суд Івано-Франківської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2012 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючого: Шишка А.І.,

суддів: Беркій О.Ю., Томин О.О.,

секретаря : Шемрай Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ "Лісова компанія "Осмолода" про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою директора СП ТзОВ "Лісова компанія "Осмолода" на рішення Рожнятівського районного суду від 30 січня 2012 року, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рожнятівського районного суду від 30 січня 2012 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ТзОВ "Лісова компанія "Осмолода" на користь ОСОБА_1 6154 (шість тисяч сто п'ятдесят чотири) грн. 87 коп. заборгованості по заробітній платі, 300 (триста) грн. - моральної шкоди, 200 грн. - витрат на правову допомогу.

Стягнуто з ТзОВ "Лісова компанія "Осмолода" в дохід держави судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі директор ТзОВ "Лісова компанія "Осмолода", посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ТзОВ "Лісова компанія "Осмолода" на користь ОСОБА_1 1272,41 грн. заборгованості по заробітній платі та 300 грн. моральної шкоди та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовити.

Апелянт зазначає, що при вирішенні питання про стягнення з ТзОВ "Лісова компанія "Осмолода" на користь ОСОБА_1 середнього заробітку судом не було враховано, що позивачка працювала за сумісництвом. А тому, заборгованість по виплаті середнього заробітку за час затримки виплат працівникам, які працюють за сумісництвом стягується,

виходячи із середньої заробітної плати, а не середньоденної, оскільки працівник виконує роботу неповний робочий день, як зазначає ст.102-1 КЗпП - у вільний від виконання основної

роботи час.

Згідно довідки від 15.12.2011 року, виданою ТзОВ "Лісова компанія "Осмолода", середня заробітна плата ОСОБА_1 становить 576,61 грн. З урахуванням того, що з моменту звільнення ОСОБА_1 01.11.2011 року до винесення 30.01.2012 року судом рішення по даній справі пройшло не повних три місяці, то відповідно сума середнього заробітку за три місяці затримки розрахунку становитиме 1729,83 грн. (3 місяці по 576,61 грн.), а не 3002,24 грн., як це помилково визначено судом.

Крім того, судом першої інстанції неправомірно стягнуто на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, оскільки позивачкою не наведено жодної обставини завдання їй моральної шкоди, а виплата за рішенням суду середньої заробітної плати за час затримки розрахунку вже є повноцінною компенсацією для позивачки.

Отже, висновки суду не відповідають обставинам справи, а невірне застосування положень ст.117 та ст.237-1 КЗпП, призвело до винесення неправомірного рішення.

Вислухавши суддю-доповідача, доводи представника апелянта, заперечення позивачки, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.10 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів.

Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Розглядаючи цей спір суду необхідно було керуватися ст.ст. 116, 117 КЗпП України, а також постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, якою затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати.

Як встановив суд першої інстанції, позивачка працювала у відповідача на посаді медичної сестри по сумісництву. Наказом від 02 листопада 2011 року її звільнено з роботи на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. При звільненні з роботи їй не було виплачено заробітну плату в розмірі 3152 грн. 61 коп. і цей розмір сторонами не оспорюється, тому суд правильно прийняв його до уваги. Крім цього, позивачці затримано розрахунок строком на три місяці.

Визначаючи розмір заробітку за час затримки розрахунку суд першої інстанції у порушення вимог ст. 117 КЗпП України помилково виходив з одноденного заробітку, який множив на кількість днів затримки.

Враховуючи, що позивачка працювала у відповідача понад два роки, то при затримці розрахунку стягується середньомісячний заробіток за два останніх місяці перед звільненням працівника. Оскільки у позивачки середньомісячна зарплата, згідно довідки СП ТзОВ "Лісова компанія "Осмолода" від 15 грудня 2011 року, становила 576 грн. 61 коп., чого позивачка також не оспорює, то за три місяці затримки розрахунку на користь позивачки слід було стягнути 1729 грн.83 коп. (567,61 х 3), а не 3002,24 грн., як зазначив суд першої інстанції у своєму рішенні. Отже, помилково зазначено і загальну суму заробітку позивачки у резолютивній частині рішення 6154,87 грн. (3002,24 + 3152,64).

У засіданні апеляційного суду представник відповідача визнала позовні вимоги: не виплачену заробітну плату в сумі 3152,63 грн. та середній заробіток за три місяці затримки розрахунку в сумі 1729,83 грн., а всього 4882, 46 грн.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення суду, в частині стягнення заробітку за час затримки розрахунку, підлягає зміні.

Задовольняючи частково позов у частині відшкодування моральної шкоди, суд належним чином мотивував її заподіяння позивачці і присудив суму в розмірі 300 грн., яка є найбільш наближеною на повне її відшкодування.

Керуючись ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу директора СП ТзОВ "Лісова компанія "Осмолода" задовольнити частково.

Рішення Рожнятівського районного суду від 30 січня 2012 року змінити.

Стягнути з ТзОВ "Лісова компанія "Осмолода" на користь ОСОБА_1 1729 грн. 83 коп. середнього заробітку за три місяці затримки розрахунку, а всього 4882 грн.46 коп. В решті рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.І. Шишко

Судді: О.Ю. Беркій

ОСОБА_2