Справа №2318/1258/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2012 Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:головуючої судді Годік Л.С. при секретарі Маштабей Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на проживання в квартирі та зняття з реєстрації,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із даним позовом, посилаючись на те, що на підставі договору дарування квартири від 25 січня 2012 року, посвідченого нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 № 3-156, він є власником квартири АДРЕСА_1, в якій зареєстровані: його мати ОСОБА_5, його брат ОСОБА_2 та ОСОБА_3

ОСОБА_2 проживав у вказаній квартирі до жовтня 2011 року, що підтверджується актом Уманського КП РЕУ-3 від 27 лютого 2012 року, після чого, забравши свої речі переїхав на постійне проживання до своєї громадянської дружини за адресою: м.Умань, пров. Залізничний, 34, де проживає і на даний час, проте з реєстрації за попереднім своїм місцем проживання не знявся.

ОСОБА_3 лише формально був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, але жодного дня не проживав у вказаній квартирі, що підтверджується актом Уманського КП РЕУ-3 від 27 лютого 2012 року, а фактично безперервно з 2007 року проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Тому, позивач вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили право користування вище вказаною квартирою, в порушення вимог ст.68 ЖК України не несуть жодних витрат по утриманню даної квартири, внаслідок чого утворилась заборгованість за комунальні послуги в сумі 2202,80 грн., яку він погашає самостійно.

На його неодноразові пропозиції знятись з реєстрації з його квартири відповідачі не реагують, тому він вимушений звернутись із даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив суд їх задоволити. При цьому він не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 10.04.2012 року позовні вимоги стосовно себе не визнав та заперечував проти їх задоволення, пояснивши, що він фактично проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3, де по даний час знаходяться його речі, але позивач чинить йому перешкоди у праві користування вказаною квартирою шляхом зміни замка на вхідних дверях. Іншого житла він не має, тому він не має можливості виписатись із даної квартири. Хоч він і є співвласником квартири АДРЕСА_2, проживає періодично то там, то по пров. Залізничному, 34 м. Умань, то у друзів по вул. Ж.Революції м. Умань.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 та являється сусідкою, перебуває в нормальних відносинах, як з позивачем так і з відповідачем ОСОБА_2. На даний час в АДРЕСА_3 проживає ОСОБА_1 зі своєю дружиною, які доглядають матір ОСОБА_5 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в квартирі не проживають про що вона підписала відповідний акт, складений представниками Уманського РЕУ-3.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 25 січня 2012 року, посвідченого нотаріусом Уманської міської держнотконтори ОСОБА_4 № 3-156 являється власником квартири АДРЕСА_4. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується будинковою книгою для прописки громадян, що проживають у даному будинку. Згідно актів перевірки паспортного режиму АДРЕСА_5 від 27 лютого 2012 року комісією було зафіксовано, що ОСОБА_2 зареєстрований, але з жовтня 2011 року не проживає за вказаною адресою; ОСОБА_3 зареєстрований, але з 2007 року не проживає за вказаною адресою.

Відповідно ч.2 ст.162 ЖК України: у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне місце проживання в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму житлового приміщення вважається розірваним з дня вибуття.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року (зі змінами) «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України»: наймач або члени його сімї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від предявлення позову про це.

Згідно ч.1 ст.68 ЖК України: наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно ст.168 ЖК України: договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сімї, а також у разі систематичного невнесення наймачем квартирної плати і плати за комунальні послуги.

Згідно ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV: місце проживання особи є те, де вона проживає строком понад шість місяців на рік.

Згідно ч.1 ст.71 ЖК України: право на житлове приміщення за тимчасово відсутнім наймачем зберігається протягом шести місяців.

Відповідно ст.72 ЖК України: визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Позивач ставить у своєму позові питання про скасування реєстрації відповідачів у квартирі АДРЕСА_6, зобовязавши їх зареєструватись за своїм новим постійним місцем проживання.

Натомість, відповідно до ст.11 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV: реєстрація місця проживання та перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. А відповідно до ст.7 цього закону: зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема, заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням; у разі якщо особа з поважної причини не може самостійно звернутися до органу реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено за зверненням іншої особи та на підставі доручення, посвідченого в установленому порядку.

Таким чином, до повноважень суду не входить вирішення питання про скасування реєстрації осіб у житловому приміщенні, тому у цій частині позов не підлягає задоволенню.

Вислухавши думку позивача, враховуючи заперечення проти задоволення позовних вимог відповідача ОСОБА_2, заслухавши пояснення свідка ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, в результаті всебічного, повного та обєктивного їх розгляду в судовому засіданні, суд вважає, що є підстави для часткового задоволення даного позову.

Керуючись ст. 10, 59, 60, 208, 209, 224-228, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 68, 71, 72, 162, 168 ЖК України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року (зі змінами) «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України», суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 81 в будинку № 28 по вул. Герцена в м.Умань Черкаської області.

В іншій частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області, протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою до Уманського міськрайонного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: .