Справа № Провадження №22-ц-5643/12 22-ц/1090/7857/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
КатегоріяДоповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

11 грудня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Поліщука М.А.

суддів: Березовенко Р.В., Малорода О.І.

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 08 серпня 2012 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2012 року ОСОБА_3 звернувся в суд із вказаною скаргою і просив визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області ОСОБА_4 по винесенню постанови від 27.03.2012 року про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 11396246, визнати неправомірною та скасувати вказану постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області від 27.03.2012 року та зобовязати відділ державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області відновити виконавче провадження на підставі виконавчого листа Ірпінського міського суду Київської області № 1-200 від 24.04.2006 року.

Скаргу обґрунтовував тим, що державний виконавець не виконав всіх передбачених Законом України Про виконавче провадження заходів щодо примусового стягнення боргу з ОСОБА_5 на основі виконавчого листа № 1-200 виданого 24.04.2006 року Ірпінським міським судом Київської області.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08 серпня 2012 року скаргу ОСОБА_3 задоволено.

В апеляційній скарзі відділ державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню із наступних підстав.

Постановлюючи ухвалу про задоволення скарги, суд першої інстанції виходив із того, що відділом державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області і державним виконавцем не було вжито всіх необхідних і передбачених Законом України Про виконавче провадження заходів по примусовому виконанню рішення суду.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 січня 2009 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції ОСОБА_6 було відкрито виконавче провадження про примусове стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 28 489 грн.

Під час здійснення виконавчого провадження для виявлення майна фізичної особи-боржника державним виконавцем були зроблені запити до ДПІ м.Ірпеня, МРЕВ ДАІ м.Ірпеня, БТІ м.Ірпеня, згідно яких майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, не виявлено.

27 березня 2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа виконавчого листа № 1-200 про примусове стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 борг в сумі 28 489 грн. з підстав, передбачених п.2, п.5 ст.47 Закону України Про виконавче провадження, тобто в звязку із відсутністю майна на яке може бути звернуто стягнення, та не встановленням місця проживання, перебування боржника.

Встановивши вказані обставини справи, з врахуванням доводів скарги та вимог Закону, суд прийшов до законного і обґрунтованого висновку, що оскаржувані дії та рішення державного виконавця є неправомірними, вчинені з порушенням прав скаржника ОСОБА_3 у виконавчому провадженні.

Так, відповідно із п.1 ст.40 Закону України Про виконавче провадженняу разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Як вбачається із виконавчого листа №1-200 (а.с.8), на підставі якого відділом державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області здійснювалось виконавче провадження № 11396246, стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 матеріальну і моральну шкоду в розмірі 28 489грн., завдану вчиненням злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Судом встановлено, що при здійсненні виконавчого провадження державним виконавцем не вчинялись виконавчі дії, передбачені п.1 ст.40 Закону України Про виконавче провадження.

Відповідно до ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Ухвала постановлена з дотриманням вимог закону і передбачених законом підстав для її скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги на правомірність дій державного виконавця із посиланням на п.4.13.8 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 15.12.1999 року (яка була чинна на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.03.2012 року) є необґрунтованими, спростовуються змістом виконавчого листа№1-200, виданого Ірпінським міським судом Київської області 20.04.2006 року. В результаті злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, скаржник ОСОБА_3 став інвалідом 1 групи по зору довічно. (а.с.9).

Інші доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права не заслуговують на увагу і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.312,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції відхилити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 08 серпня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: