Справа № 2001/4088/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( заочне )

17.09.2012 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючий - суддя Купін В.В.,

при секретарі Савастьянові О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про визнання права власності, -

установив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. В обґрунтування позову зазначив, що 02 квітня 1997 року, під час перебування у шлюбі з відповідачем, вони придбали спірну квартиру, яку було зареєстроване в Балаклійському БТІ на ім'я відповідача. Після розірвання шлюбних стосунків, він з відповідачем продовжує проживати у вказаній квартирі. У зв"язку з розірванням шлюбу, виникла необхідність визначити свою частку в спільній сумісній власності, зокрема в спірній квартирі.

У судове засідання позивача не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на своїх вимогах наполягала в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання також не зявилась, у судове засідання була викликана належним чином, через канцелярію суду від неї надішло клопотання про перенесення розгляду справи для підготовки до судового розгляду.

Як вбачається з поштового повідомлення, ОСОБА_2 повістку про виклик до суду отримала 12.09.2012р., судове засідання призначено на 17.09.2012р., в зв"язку з чим відповідач мала час підготуватися до розгляду справи, а тому суд вважає розгляд справи провести без особистої участі відповідача ОСОБА_2

Згідно зі ст.224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено, що Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 1985 року. 14 серпня 2012р. шлюб між ними розірвано, що вбачається з копії свідоцтва розірвання шлюбу (а.с.4)

Під час шлюбу сторони придбали квартиру АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою №1655 виданої 20.08.2012р. Балаклійським БТІ (а.с. 5 ).

За довідкою Балаклійського БТІ №1655 від 20.08.2012 року право власності на спірну квартиру зареєстроване на ім'я відповідача ОСОБА_2 на підставі договору купівлі -продажу, посвідченого Балаклійською держнотаріальною конторою 02.04.1997р., вартість якої станом на 01 серпня 2012 року складає 71938 гривен. (а.с.5)

За вимогами ст. 60 СК України - майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Аналогічне положення Закону було закріплено й у ст. 22 КпШС України, який діяв до 1 січня 2004 року, але був чинний на час набуття сторонами частини спірного майна.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Частиною 2 ст. 28 КпШС України також було визначено, що суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них.

Відповідно до вимог ст. 70 СК України в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Істотних обставин, щодо відступу від засади рівності часток при визнанні права власності на квартиру сторін по справі суд не вбачає. Тому необхідно визнати за позивачем право власності на 1/2 частини квартири, оскільки квартира була придбана сторонами в період шлюбу, а тому є їх спільною сумісною власністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214 -215 ЦПК України, ст.ст. 60,69-72 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/ 2 частини квартири АДРЕСА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто Балаклійським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: (