Справа № 223/1168/2012
Провадження №2/223/1031/2012
РІШЕННЯ

іменем України

"21" червня 2012 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі : головуючого Мазурчака А. Г.

при секретарі Мигдальській Н.М.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя , -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 23.09.2007 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, який вони зареєстрували у виконкомі Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 29.

Під час шлюбу ними на підставі договору купівлі продажу від 27.11.2008 року була придбана у власність квартира АДРЕСА_1, яка була зареєстрована в КП ВООБТІна імя відповідача.

В подальшому шлюбні стосунки між ними не склалися, внаслідок чого вони з лютого 2012 року перестали проживати однією сімєю та вести спільне господарство.

В травні 2012 року її чоловік звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Оскільки відповідач не визнає за нею права на частину вищезазначеного майна, вона змушена звернутись до суду з даним позовом.

Тому вважає, що вона має право на ? частки вищевказаного нерухомого майна.

Відповідно до висновку спеціаліста ТОВ Подільський експертний центр№ 8 від 10.05.2012 року вартість квартири становить 123 658 грн., а вартість ? її частки відповідно 123 658,00: 2 = 61 829, 00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.71 СК України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі.

Просить визнати за нею право власності на ? ідеальну частку квартири АДРЕСА_1, позначеної на плані КП ВООБТІлітерою Азагальною площею 34,8 кв.м., житловою площею 18,5 кв.м. з балконом площею 1,1 кв.м., яка складається з коридору 1 площею 4,1 кв.м., санвузла 2 площею 3,2 кв.м., кухні 3 площею 9,0 кв.м., кімнати 4 площею 18,5 кв.м. ; стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 618,29 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 800 грн.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві, пояснила суду, що вони не проживають разом 11 місяців і збереження даного шлюбу є неможливим.

Відповідач позов визнав, не заперечує проти задоволення позову, пояснив суду, що у нього інша сім: дружина і дитина. Наміру на збереження даного шлюбу він не має..

Судом встановлено, що 23.09.2007 року сторони уклали шлюб, який було зареєструвано виконкомом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 29, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.16).

Під час шлюбу сторонами на підставі договору купівлі продажу від 27.11.2008 року (а.с.14) була придбана у власність квартира АДРЕСА_1, яка була зареєстрована в КП ВООБТІна імя відповідача.

Вподальшому шлюбні стосунки між ними не склалися, внаслідок чого вони з лютого 2012 року перестали проживати однією сімєю та вести спільне господарство.

В травні 2012 року чоловік позивачки звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який розірвано 12.06.2012 р., що стверджується сторонами в засіданні.

Згідно з висновку спеціаліста ТОВ Подільський експертний центр, враховуючи вимоги державних будівельних норм ДБН 79-92**, ДБН В.2.2.-15-2005, виконати розподіл спірної квартири в натурі, з виділенням сторонам житлових кімнат площею не менше 17 кв.м., а також необхідних площ побутових приміщень та санвузла, тобто виділення в ізольовані квартири неможливо. Єдиним варіантом розподілу є грошова компенсація однієї сторони на користь іншої.

Відповідач позов визнав, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує прав інших осіб

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, оскільки відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст.88 ЦПК України суд присуджує судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.60, 69-71,110; 112 СК України, ст.183, 365 ЦК України, ст.ст.11; 60; 88, ч.4. ст.174, 212- 215; 223 ЦПК України ,-

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_2, позначений на плані КП "ВООБТІ" літерою "А" загальною площею 34,8 кв.м., житловою площею 18,5 кв.м. з балконом площею 1,1 кв.м., яка складається з коридору -1 площею 4,1 кв.м., санвузла - 2 площею 3,2 кв.м., кухні - 3 площею 9,0 кв.м., кімнати - 4 площею 18,5 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 618 (шістсот вісімнадцять) грн. 29 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_3