АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Провадження №22ц /2090/6031/2012 Головуючий 1-ї інстанції Муратова С.О.
Справа №2018/7191/2012 Доповідач: Довгаль А..П.
Категорія: збільшення розміру
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Довгаль А.П.

суддів Коровіна С.Г., Коваленко І.П.

при секретарі Рудь А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 липня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, стягнення коштів на додаткові витрати на неповнолітню дитину, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просила збільшити щомісячний розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на сина ОСОБА_3, 23.08.1998р.н., за рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18.05.2007року з 300грн. до 600грн., а по 400грн. щомісячно додаткових витрат на розвиток здібностей сина та у звязку із наявністю у дитини хвороби, починаючи з дня звернення з позовом до суду до досягнення сином повноліття.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що раніше відповідач сплачував аліменти на сина від першого шлюбу ОСОБА_4, 1992р.н., який вже є повнолітнім, у звязку з чим змінилося матеріальне становища відповідача, оскільки припинилися стягнення аліментів на старшого сина. Крім того, їхній сумісний син ОСОБА_3 перебуває на «Д»обліку Харківської дитячої поліклініки №23 у звязку з рядом наявних у нього захворювань, знаходився на стаціонарному лікуванні, після виписки з якого йому рекомендовано медикаментозне лікування. Син потребує нагляду невролога, ендокринолога, педіатра. Частина лікування, дослідження в медичних установах проводиться за бюджетні кошти, але досить серйозні дослідження проводяться у приватних лабораторіях за її особисті кошти. Незважаючи на стан здоров'я сина, він навчається у КПСМНЗ дитячої музикальної школи №13 ім. Коляди у м. Харкові. Починаючи з 01.09.2010року вона сплачує за навчання сина по 120грн. на місяць. Крім того, син навчається у 8«А»класі Аерокосмічного ліцею м. Харкова, за його навчання у період з 01.09.2011р. по 30.06.2013року вона сплачує кошти в розмірі 610-670грн. щомісячно. Позивач вважає, що сплата аліментів в розмірі 300грн. щомісячно явно недостатня для утримання та виховання сина ОСОБА_5, його духовного розвитку. Відповідач добровільно не приймає участь у додаткових витратах на сина у звязку з його хворобою та розвитком здібностей.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, подав письмові заперечення, в яких вказує, що є військовим пенсіонером, одержує пенсію в розмірі 1058грн., на яку змушений був піти через погіршання стану здоровя. З роками стан його здоров'я погіршився, на лікування та протезування зубів йому приходиться витрачати значні грошові кошти. Зазначає, що на призначену пенсію важко прожити, а тому, незважаючи на погіршання стану здоровя, змушений працювати охоронцем у ВАТ УПК «Харків», його середньомісячний заробіток становить 1101грн., а усього його дохід становить 2159грн. на місяць. Позивачем не враховано, що, окрім витрат на своє лікування, він несе додаткові витрати на утримання матері ОСОБА_6,05.10.1929р.н., яка також часто хворіє, пенсії матері не вистачає на оплату комунальних послуг та придбання ліків, через це частину своїх доходів він витрачає на допомогу їй. Крім того, його син від першого шлюбу ОСОБА_4,20.04.1992р.н., продовжує навчання, є студентом денного відділення Київського Національного інституту культури та мистецтва Харківської філії менеджменту та бізнесу, де навчається на платних умовах. Більш того, в силу своїх матеріальних можливостей, він добровільно здійснює допомогу сину ОСОБА_5. Так, перед початком навчального року він купує необхідний для сина одяг та шкільні приладдя. Неодноразово син приїздив до нього до дому і, піклуючись про нього, купував йому різні предмети, зокрема, двічі мобільні телефони, поповнював телефонні рахунки, придбав ноутбук за 3000грн., взявши на його придбання кредит в банку.

У судовому засіданні суду першої інстанції позивач ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26 липня 2012 року позов задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3,23.08.1998р.н., що стягуються за рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18.05.2007року з 300грн. до 500грн. щомісячно, починаючи з 26.04.2012р. до досягнення сином повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3,23.08.1998р.н.. додаткові витрати, що викликані розвитком здібностей дитини та її хворобою, по 300грн. щомісячно, починаючи з 26.04.2012р. до повноліття дитини.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягало негайному виконанню.

Не погодившись з цим рішенням суду, в апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить його скасувати і ухвалити у справі нове рішення про відмову ОСОБА_2 в позові у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема вказує, що суд дійшов помилкового висновку про те, що він може сплачувати аліменти щомісячно на загальну суму 800грн., не врахувавши при цьому його розходи, а саме 200грн. на придбання ліків для матері, 200грн. на придбання ліків для себе, 550грн. на навчання старшого сина; 330грн. квартплата та комунальні послуги, 200грн. на сина ОСОБА_5 для придбання шкільних товарів, одягу та взуття.

Позивач ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржила.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені надані сторонами докази, їм дана належна правова оцінка, правильно визначено природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та на підставі встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України.

Задовольняючи позов частково та збільшуючи розмір щомісячних аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, 1998р.н., з 300грн. до 500грн., суд виходив із наданих сторонами доказів, взявши за підставу зміну матеріального стану відповідача, зокрема, що з останнього на теперішній час припинено стягнення аліментів на сина від попереднього шлюбу ОСОБА_4, 1992р.н., який вже є повнолітнім.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно з ч.1ст.181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю сторін. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу), або у твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачується щомісячно.

Судовим розглядом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого 23.08.1998року народився син ОСОБА_3. Згідно даних свідоцтва про народження дитини, в графі «батьки»її батьком записано відповідача ОСОБА_1 На даний час син проживає разом з матірю і знаходиться на її утриманні та вихованні (а.с.10).

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18 травня 2007 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_3, 1998р.н., у твердій грошовій сумі - 300грн. щомісячно.

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-XIV „Про виконавче провадження (з послідуючими змінами та доповненнями) він не повинен перевищувати 50% (відсотків) заробітної плати цієї особи.

При вирішенні питання щодо збільшення розміру стягнутих з відповідача щомісячних аліментів судом взято до уваги зміну матеріального стану відповідача, а саме, що на теперішній час з нього припинено стягнення аліментів на сина від попереднього шлюбу ОСОБА_4, 1992р.н., який досяг повноліття.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду стосовно того, що батько дитини повинен приймати постійно участь у додаткових витратах на дитину, визначив ці витрати в твердій грошовій щомісячній сумі 300грн.

Так, згідно положень ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою, зокрема, тяжка хвороба або каліцтво, витрати можуть фінансуватися наперед, з зазначенням або без зазначення кінцевого терміну.

Розглядаючи спір в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, судом в-першу чергу взято до уваги те, що неповнолітній син сторін перебуває під постійним наглядом лікарів з приводу різного роду захворювань та на диспансерному обліку. У підтвердження зазначених обставин позивачем надані медичні документи, що обґрунтовують стан здоровя дитини, підтверджують необхідність додаткових витрат на його лікування та подальший медичний нагляд (а.с.7-8, 11-12, 32-33, 53-54)

По-друге, дитина ОСОБА_3 має здібності в математиці, у звязку з чим був зарахований на конкурсній основі у 8»А»клас для навчання до Аерокосмічного ліцею на базі Національного аерокосмічного університету ім. М.С. Жуковського «ХАГ». Згідно п.1.3. Договору №17 «Про надання додаткових освітніх та консультативних послуг»за 2011р., батьки оплачують навчання своєї дитини, починаючи з 01.09.2011р. по 30.06.2013р. наступним чином: з 01.09.2011р. по 31.08.2012р. у розмірі 610,00грн. на місяць, з 01.09.2012р. по 30.06.2013р. по 670,00грн. на місяць (а.с.6).

Неповнолітній ОСОБА_3 також має музикальні здібності, з урахуванням яких він зараз навчається в 2-у класі (гітара) в Комунальному початковому спеціалізованому мистецькому навчальному закладі дитячої музикальної школи №13 ім. М.Коляди м. Харкова, про що свідчить довідка №58 від 20.03.2012р. Строк навчання шість років, оплата за навчання в 2011-2012 навчальному році складає 120грн. на місяць (а.с.52)

Твердження ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційного суду на те, що він не в змозі виплачувати аліменти щомісячно на загальну суму 800грн. є безпідставними, оскільки його щомісячний розмір пенсії на липень 2012 року становить - 1521,79грн. (а.с.57), а середньомісячний заробіток у ТОВ «Українська пивна компанія Харків»1120грн. (а.с.42), тобто місячний дохід дорівнюється - 2641,79грн. (1521,79грн. + 1120,00грн.). Отже, з відрахуванням з цієї суми аліментів 800грн. аліментів, відповідачу залишиться на своє утримання та проживання 1841,79грн. ( 2641,79грн. 800,00грн.).

Доводи відповідача з приводу того, що він продовжує допомагати матеріально повнолітньому сину ОСОБА_4,1992р.н., який продовжує навчання і є студентом ІІІ курсу денної форми навчання Харківського факультету менеджменту і бізнесу Харківського університету культури колегією суддів не приймаються, т.я. надана ним квитанція про сплату 3000,00грн. за навчання свідчить, що її платником являється ОСОБА_7.

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають колегії суддів підстав прийти до висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -