Апеляційний суд Івано-Франківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2012 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Девляшевського В.А., Матківського Р.Й.,

секретаря Юрків І.П.,

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2,

адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 24 березня 2011 року,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 24 березня 2011 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Постановлено припинити право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину автомобіля марки «Subaru Forester» номерний знак АТ 9966АХ 2007 року випуску та право власності ОСОБА_2 на телевізор «LCD Toshiba».

Виділено ОСОБА_2 автомобіль марки «Subaru Forester» номерний знак АТ 9966АХ 2007 року випуску вартістю 150418,40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1/2 частину вартості зазначеного автомобіля 75209,20 грн.

Виділено ОСОБА_1 телевізор «LCD Toshiba» вартістю 2999,50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 частину вартості телевізора 1499,75 грн.

Стягнуто також з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 767,08 грн. судового збору

та 60 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду. Суд не врахував того, що автомобіль був придбаний ним особисто після того, як 24 листопада 2009 року вони з позивачкою припинили шлюбні стосунки і фактично проживали окремо, що підтверджено висновком Пасічнянського міського відділу міліції за наслідками перевірки скарги ОСОБА_1 щодо неповернення ним її речей та постановою від 12.11.2010 року оперуповноваженого СДСБЕЗ Коломийського МВ УМВС про відмову у порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_1 з приводу вчинення, на її думку, шахрайських дій з його сторони під час придбання автомобіля.

Крім того, факт припинення шлюбних стосунків у листопаді 2009 року також встановлений рішенням суду від 03.09.2010 року про розірвання шлюбу.

Не дав суд оцінки і тій обставині, що за час перебування у шлюбі у них з позивачкою були фінансові проблеми і на момент припинення шлюбних стосунків у них не було жодних заощаджень, тим більше на придбання автомобіля.

Безпідставно, на думку апелянта, суд відхилив такий доказ придбання ним автомобіля за власні кошти як розписка про позику ним 20000 доларів США, і вийшов за межі позовних вимог, дійшовши висновку про фіктивність цієї розписки.

Відповідач також вказує на те, що вирішуючи питання про припинення права власності, суд не врахував положень ч.2 ст.365 ЦК про те, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнала.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ст.60 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

З матеріалів справи вбачається, що з 12 вересня 2008 року по 03 вересня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Встановлено, що за період спільного проживання подружжя придбало телевізор «LCD Toshiba» вартістю 2999,50 грн. та автомобіль марки Subaru Forester номерний знак АТ 9966АХ 2007 року випуску вартістю 150418,40 грн.

Відповідач не заперечив того, що під час шлюбу вони з позивачкою також придбали автомобіль Chevrolet Aveo, який відчужили перед покупкою автомобіля Subaru Forester.

Відповідно до ч.6 ст.57 СК суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що телевізор та автомобіль Subaru Forester є спільним майном подружжя, оскільки відповідач не подав доказів придбання їх за власні кошти та за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Посилання відповідача у скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги подану ним боргову розписку про особисту позику 20000 дол. США у ОСОБА_5, як доказ придбання автомобіля за власні кошти, не заслуговують на увагу, оскільки юридична оцінка такої розписки зачіпає права третьої особи, яка не є і не може бути стороною у даній справі.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо незаконності висновку про припинення права на частку у майні без попереднього внесення позивачкою на депозитний рахунок суду вартості частки майна, оскільки суд вирішив позовну вимогу ОСОБА_1 про припинення права власності на належну їй 1/2 частину автомобіля, а ст. 365 ЦК передбачає необхідність попереднього внесення позивачем вартості частки на депозитний рахунок суду у разі вимоги про припинення права відповідача на частку у спільному майні.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування рішення суду за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Коломийського міськрайонного суду від 24 березня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Судді: Л.В. Ясеновенко

ОСОБА_6

ОСОБА_7