АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/3734/2012 Головуючий у 1-й інстанції Таранкова І.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2012 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі: Головуючого : Акопян В.І.,

Суддів : Петренка В.М., Одринської Т.В.

При секретарі: Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення частини сплаченого боргу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача апеляційного суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 червня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення частини сплаченого боргу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 43958,75 грн., державне мито в сумі 438,45 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн., а всього 44517,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 прохає рішення суду скасувати, з підстав порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального і процесуального права, посилаючись на те, що в суді першої інстанції не доведено факт використання позивачем грошей, отриманих у позику за договором від 12 серпня 2006 року в інтересах сімї.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає відхиленню.

Згідно ч.іст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2001 року по 9 липня 2007 року.

Відповідно до рішення Комсомольського міського суду від 9 липня 2007 року шлюб між сторонами розірваний.

Згідно ч.З ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Відповідно до рішення Комсомольського міського суду від 23 грудня 2010 року встановлено, що на придбання квартири ОСОБА_3 отримав у банку «Правекс-Банк» кредит у розмірі 12 000 дол.США., на умовах, визначених кредитним договором № 20146-031/05Р від 5 квітня 2005 року.

5 квітня 2005 року ОСОБА_3, діючи в інтересах сімї, уклав нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири № 51 в буЗдинку № 71 по вул.Леніна в м.Комсомольську.

Відповідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісно власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При поділі майна враховуються також борги та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї.

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 11 серпня 2010 року встановлено, що 12 серпня 2006 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_4 11 000 дол. США. ОСОБА_3 позичива гроші у ОСОБА_4 з метою погашення ним кредиту в банку «Правекс-Банк» у розмірі 11 000 дол. США, які він сплатив у вказаний банк, що узгоджується довідкою «Правекс-Банку» від 25 травня 2010 року.

Даним рішенням також встановлено, що з 25 грудня 2007 року по 3 лютого 2010 року ОСОБА_3 повернув ОСОБА_4 10 000 дол. США., що підтверджується розпискою, а 1000 дол.США не повернув, посилаючись на своє скрутне матеріальне становище (а.с.21).

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 11 серпня 2010 року З ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 була стягнута сума боргу за договором позики в розмірі 7907,2 грн. та судові витрати по справі в розмірі 199 грн. 07 коп.

Зазначене рішення набрало законної сили та має преюдиціальне значення.

Суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги заперечення відповідача про відсутність доказів, що ОСОБА_3 використав гроші, отримані за договором позики в інтересах сімї і що вона сплатила кредит з власних коштів.

Відповідач не надала належних доказів, що вона сплатила власні кошти в погашення заборгованості з а кредитом в сумі 10990 дол. США.

Згідно квитанції від 12 серпня 2006 року позивачем ОСОБА_3 було сплачено кошти в сумі 10990 дол. США, еквівалент у гривні 554499,50 грн. з призначенням платежу «погашення заборгованості за договором № 20146-031/05Р від 5 квітня 2005 року із зазначенням його паспортних даних як платника та за його підписом (а.с.24), що спростовує заперечення відповідача в цій частині.

На час розірвання шлюбу сторони мали спільний борг перед банком (за кредитним договором, який був використаний для купівлі квартири).

Спільний борг перед банком був погашений позивачем за рахунок коштів, які він отримав у борг у ОСОБА_4 Висновок суду першої інстанції про стягнення /г частини боргу з ОСОБА_2 як спільного боргу подружжя, що був на час розірвання шлюбу, відповідає вимогам закону.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на час розірвання шлюбу 9 липня 2007 року сторони мали спільний борг в сумі 11 000 дол. США. За договором позики перед ОСОБА_4, який повернув позивач ОСОБА_3 з власних коштів після розірвання шлюбу, а також з тим висновком, що строк позовної давності не пропущений позивачем, оскільки він звертався з позовом про розподіл спільного сумісного майна подружжя 16 серпня 2010 року, в якому просив при розподілі майна подружжя та визначенні часток врахувати спільний борг в сумі 11 000 дол. США, тобто предявленням позову перервав перебіг позовної давності.

Приймаючи до уваги обсяг наданих позивачем доказів та характер спірних правовідносин, суд першої інстанції обґрунтовано застосувавши норми цивільного законодавства, прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та стягнення з відповідача на його користь 1/2 частини боргу в сумі 5500 дол. США. Станом на день виненсення рішення судом (22.06.2012р.) та становить 43958,75 грн.

До апеляційної скарги і в суді першої інстанції ОСОБА_2 не надала доказів, що спірні кошти використані в рахунок погашення кредиту, були внесені нею, а не ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги не містять відповідних доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія судів приходить до висновку про те, що рішення постановлено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, в звязку з чим не вбачається підстав для скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 червня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий: Акопян В.І.

Судді: Одринська Т.В.

ОСОБА_5