Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-116/2012 р. Головуючий у 1-й інстанції Марченко Н.В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частина)

19 січня 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Гончара О.С.,

суддів Панкеєва О.В., Воробйової І. А.,

при секретарі Черненко А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2011 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2009 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості станом на 09.06.2010 року за кредитним договором від 23.07.07 року в сумі 75 896,85 гривень. В обґрунтування вимог зазначив, що відповідач отримав кредит у розмірі 71 361 гривню 32 копійки зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.07.2014 року. У звязку з тим, що відповідач не виконує умови договору, своєчасно не повертає кошти , просить достроково стягнути всю суму кредиту з процентами та пенею.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2011 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «Приват Банк» заборгованість в сумі 75 896, 85 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням суду ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 23.07.2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № DN81AR03110038, за умовами якого , відповідач отримав 71 361 гривню 32 копійки зі сплатою 9 % річних з кінцевим терміном повернення 22.07.2014 року, шляхом перерахування на кредитну картку.

Банк свої зобовязання за умовами кредитного договору виконав в повному обсязі та перерахував кошти на картрахунок ОСОБА_2

У звязку з тим, що ОСОБА_2 не сплачує своєчасно кошти, у нього виникла заборгованість станом на 09.06.2010 року за кредитним договором від 23.07.2007 року в розмірі 75 896,85 грн., яка складається з 38 117, 95 гривень поточна заборгованості за тілом кредиту, 491,42 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 4 684,45 гривень заборгованості по комісії за користування кредитом; 7 337,15 гривень пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 8 712,33 гривень прострочена заборгованість за тілом кредиту, 16 553,55 гривень прострочена заборгованість за відсотками.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За загальними правилами ст.ст. 526, 546 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в матеріалах справи відсутні докази про отримання ним коштів, спростовуються рішенням Заводського райсуду від 20.01.2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк», ОСОБА_2 про визнання правочинів недійсними, згідно якого ОСОБА_2 отримав кошти ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № DN81AR03110038 від 23.07.2007 року для придбання автомобіля ДЕУ Ланос, а також рахунком фактурою, за якою КБ «Приватбанком» перераховано перший внесок у сумі 47 935 гривень за придбання ОСОБА_2 автомобіля в кредит. (арк.с.11), платіжним дорученням № 112071-755 від 19.07.2007 року про перерахування ОСОБА_2 47 935 гривень для придбання автомобіля в кредит.

Згідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У суді першої інстанції відповідач , не заперечуючи, що отримав кошти в банку на придбання автомобіля, не надаючи свого розрахунку суми боргу за кредитом, не погоджувався з розрахунком, наданим банком.

При цьому клопотань, заяв про витребування , або надання доказів ним не заявлялося.

Статтею 11 ЦПК України визначено, принцип диспозитивності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сума заборгованості підтверджена позивачем розрахунком (арк. с. 127), крім того, оскільки відповідач хоча й не спростував цей розрахунок, але зазначає в апеляційній скарзі, що йому не зрозуміло звідкіля нараховані такі суми пені, процентів, банком надано апеляційному суду помісячний розрахунок заборгованості з урахуванням платежів відповідача, відповідно до умов кредитного договору та статті 64 ЦПК України, який не спростований відповідачем. Альтернативного розрахунку або квитанцій, які не враховані банком при проведені розрахунку заборгованості, відповідач суду не надав.

Клопотань, заяв про витребування, або надання доказів відповідачем при розгляді апеляційної скарги не заявлялося.

Колегія судів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає наданих сторонами доказів, Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими та такими, що тягнуть за собою скасування рішення суду першої інстанції. Враховуючи викладене колегія судів не вбачає підстав для відмови у задоволенні позову, як того вимагає апелянт.

Керуючись ст. ст. 307,308,315,317 ЦПК України, колегія суддів. -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2011 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддясуддясуддя
ОСОБА_5 ОСОБА_1 ОСОБА_6