Справа № 1304/2319/12 Головуючий у 1 інстанції: Олексієнко М.Ю.
Провадження № 22-ц/1390/5922/12 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів: Богонюка М.Я., Савуляка Р.В.

з участю секретаря Рванцової О.О.

з участю ОСОБА_2,ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 26 червня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про відшкодування шкоди ,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася з позовом про відшкодування з ОСОБА_4 майнової шкоди, заподіяної залиттям квартири.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 26 червня 2012 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача в користь позивача 4 133 грн. майнової шкоди у звязку із залиттям квартири, 1 119,20 грн. оцінки вартості збитків експертом, 246 грн. судових витрат, всього 5 498,20 грн.

Рішення оскаржила ОСОБА_4 В апеляційній скарзі посилається на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухваленим при неповно зясованих обставинах справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права. Не погоджується з оцінкою шкоди. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове по суті позовних вимог.

ОСОБА_3 проти доводів апеляційної скарги заперечила, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскільки суд першої інстанції в частині стягнення судових витрат зробив свої висновки без належних підстав, справу вирішено без достатньої перевірки обґрунтованості вимог; висновки суду в цій частині не відповідають фактичним обставинам справи, встановленим на підставі повної і всебічної перевірки доказів, їх дослідження і правильної оцінки; тому з висновками суду в цій частині погодитися не можна.

Відповідно до ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень.

Встановлено, що позивач є співвласником квартири № 5 у будинку № 11 на вулиці Ужгородській у місті Львові, де зареєстровані вона та її донька ОСОБА_5 Власником квартири № 11 у цьому будинку є відповідач. Квартира відповідача розміщена над квартирою позивача.

З акту, складеного комісією працівників ЛКП «Старий Львів» від 13 січня 2009 року, вбачається, що квартира позивача була залита з квартири відповідача. Цим актом засвідчується, що причиною залиття є халатне відношення до сантехнічного обладнання мешканців квартири № 11.

Відповідно до звіту про оцінку ринкової вартості ремонтно-відновлювальних робіт житлових приміщень квартири № 5 після залиття вартість відновлювального ремонту становить 4 133 грн. Вказаний звіт судом взято до уваги.

Відповідно до ч.І ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п.2 Постанови Пленуми Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № б від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи.

На підставі аналізу наявних у справі доказів суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність вини відповідача у залитті квартири позивача, неправомірності дій відповідача, які полягали у халатному користуванні санітарно-технічними приладами, а також причинного звязку між її діями та завданою шкодою, яка підлягає стягненню з відповідача.

При встановленні зазначених фактів судом першої інстанції не було порушено норм матеріального і процесуального права, рішення суду відповідає вимогам закону та обставинам справи. Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів. Суд правильно визначив характер спірних правовідносин та встановив дійсні обставини справи.

З такими висновками суду слід погодитися, оскільки в цій частині ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду в зазначеній частині.

Згідно ч.І ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судом встановлено, що при зверненні з цим позовом ОСОБА_3 сплатила 51 грн. судового збору, 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, що підтверджено відповідними квитанціями (а.с.1,2). По справі проведено оцінку ринкової вартості ремонтно-відновлювальних робіт у квартирі позивача після залиття, який судом взято до уваги. За виконання цієї оцінки позивачем сплачено приватному підприємству «ЮрЕксперт» 204 грн. (а.с.27-28), а також 75 грн. за оголошення в ЗМІ, повязане із розглядом цієї справи.. За заявою позивача повторно проводилася оцінка вартості відновлювальних робіт Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз. Позивачем надано світлокопію квитанції про оплату цієї оцінки в сумі 919,20 грн. (а.с.37). Вказана копія не завірена належним чином, оригінал квитанції не надано. Відтак, така не може вважатися належним та допустимим доказом документального підтвердження судових витрат, що виключає присудження цих витрат на користь позивача з другої сторони. Відтак, при розподілі судових витрат помилково ухвалено стягнути з відповідача судові витрати в сумі 919,20 грн., з чим погодитися не можна.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи є підставою для зміни рішення.

Керуючись ст.303, п.1,3 ч.1, ст.307, ст. ст. 308, п.3 ч.1 ст. 309, ст. 313, ч.2 ст.314, ст.ст. 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 26 червня 2012 року в частині стягнення оплати за оцінку вартості збитків експертами в сумі 1 119,20 грн. змінити та стягнути за вказану оцінку з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 204 (двісті чотири) грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: