Справа № 22-ц-907/12 Головуючий у І інстанції Дубас Т.В.
Провадження № 22-ц/1090/734/12 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 01.03.2012
УХВАЛА

Іменем України

01 березня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.

суддів Іванової І.В., Даценко Л.М.,

при секретарі Сашко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Боярка-Водоканал», третя особа ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, зобовязання вчини дії,

встановила:

У серпні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом, який уточнила у вересні 2011 року і в якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування на користь КП «Боярка-Водоканал» грошової суми у розмірі 6543,5 грн. за самовільне користування централізованим водопостачанням за відсутності договірних відносин, зобовязати відповідача надати їй технічні умови на користування системою централізованого водопостачання та укласти з відповідачкою договір на централізоване водопостачання згідно отриманих технічних умов, визнати дії відповідача щодо надання технічних умов ОСОБА_3 на підключення до системи централізованого водопостачання неправомірними.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власницею 1/3 частини житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Шевченка 117, будинок № 2 згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 21 квітня 2008 року, а її сестра ОСОБА_3 є власницею 2/3 частин зазначеного житлового будинку та земельної ділянки на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 січня 2010 року виділено в натурі у власність ОСОБА_3 2/3 частини зазначеного житлового будинку та земельну ділянку площею 628 кв. м., а 1/3 житлового будинку та земельну ділянку площею 314 кв. м. виділено в натурі у власність ОСОБА_2

На частині земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2, знаходиться водопровідний колодязь, проте немає зовнішнього входу з вулиці, відсутні електромережа, газ та вода, 2 кімнати в належній їй частині будинку не придатні для проживання. З метою приведення будинку в порядок позивачка почала будівельні роботи, а саме: вимостила фундамент для майбутньої прибудови, в який вмурувала пластикову трубу діаметром 20 мм, кінець якої підвела до колодязя.

В червні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до КП «Боярка-Водоканал» із заявою про оформлення документів на користування водою. Відповідачем було проведено обстеження, складено акт та встановлено, що з колодязя підведена пластикова труба діаметром 20 мм.

У відповідь на заяву відповідач повідомив, що позивачкою порушені правила користування водопостачання та водовідведення, у звязку з чим вона повинна сплатити на користь відповідача грошову суму у розмірі 6543,5 грн. за безоблікове водокористування.

Свої висновки у встановленні факту порушення позивачкою правил користування водопостачання та водовідведення відповідач ґрунтує на складених актах обстеження № 477 від 10.06.2011 року та № 410 від 31.05.2011 року.

У вказаних актах відповідач зазначає, що у водопровідному колодязі, що розташований на частині земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2, має місце зєднання металевої труби, що подає воду з вулиці, до якої приєднана пластикова труба. Зазначено, що труба самовільно підведена до фундаменту майбутньої будівлі та виведена на верх з-під фундаменту і до неї приєднано шарів кран діаметром 20 мм. При обстеженні стану водопостачання 01.07.2011 року відповідачем виявлено видимий розрив труби в колодязі та зниклий кінець труби, що виходив з фундаменту. Тому зазначені дії позивачки відповідач кваліфікує як безоблікове водокористування.

Позивачка вважає, що існуючий водопровід і технічні умови на нього є її власністю, успадкованою в складі 1/3 частки всього майна, оскільки водопровід знаходиться на належній їй земельній ділянці, а ОСОБА_3 користується чужим майном і відповідач неправомірно уклав з нею договір на водопостачання. У звязку з чим позивачка 19 травня 2011 року припинила водопостачання з її земельної ділянки, про що повідомила відповідача з проханням закриття особового рахунку та переоформлення на справжнього власника, тобто на неї.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2011 року позов задоволено частково. Зобовязано відповідача надати ОСОБА_2 технічні умови на користування системою централізованого водопостачання та укласти договір на централізоване водопостачання. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Просить змінити рішення суду в частині п. 2 позовних вимог і зобовязати відповідача переоформити та надати позивачці технічні умови на користування системою централізованого водопостачання та укласти договір згідно отриманих технічних умов. Також просила скасувати рішення суду в частині відмови по п. 1 позовних вимог, визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування на його користь грошової суми в розмірі 6543,50 грн., що підлягають сплаті з позивачки.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позивачка не надала належних та допустимих доказів тому, що дії КП «Боярка-Водоканал» щодо складення актів обстеження та надання ОСОБА_3 технічних умов на підключення до системи централізованого водопостачання є неправомірними та такими, що не відповідають вимогам законодавства.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що ОСОБА_2 є власницею 1/3 частини житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Шевченка 117, будинок № 2, а її сестра ОСОБА_3 є власницею 2/3 частин зазначеного житлового будинку та земельної ділянки згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 21 квітня 2008 року.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 січня 2010 року виділено в натурі у власність ОСОБА_3 2/3 частини зазначеного житлового будинку та земельну ділянку площею 628 кв. м., а 1/3 житлового будинку та земельну ділянку площею 314 кв. м. виділено в натурі у власність ОСОБА_2

Судом вірно встановлено, що відповідно до акту обстеження № 410 від 31.05.2011 року відповідачем встановлено, що вода в квартиру АДРЕСА_1 підведена самовільно без отримання технічної документації та не обліковується. Договір з водоканалом власник квартири № 2 не укладав та особистий рахунок не відкривав. (а. с. 20-21)

Акт № 477 від 10.06.2011 року засвідчує обстеження АДРЕСА_2 та земельної ділянки, що належить ОСОБА_2 Встановлено, що з колодязя підведена пластикова труба діаметром 20 мм в прибудову кв. 2. До колодязя під"єднано централізований водопровід, а пластикова труба підведена до колодязя, факт розриву між централізованим водопроводом та пластиковою трубою відсутній. Оскільки облік користування водою в кв. 2 не ведеться, власниці помешкання нарахована сума 6543,50 грн. за безоблікове водокористування згідно п. п. 2.1, 4.1-4.5 Правил користування водопостачання та водовідведення. (а. с. 20-21)

Згідно п. 3.2 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу 27.06.2008 р. № 190 водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до системи централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними.

Згідно п. 3.3 зазначених Правил у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек. та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

Пунктом 4.2. зазначених Правил забороняється будь-яке самовільне приєднання обєктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів). У разі самовільного приєднання розрахунок здійснюється згідно з п. 3.3. правил.

З урахуванням наведеного, оскільки судом вірно встановлено, що позивачка самовільно відключила водопостачання в кв. 1, яка належить ОСОБА_3, та самовільно підключила воду в квартиру АДРЕСА_1, що належить їй, без отримання технічної документації та укладення відповідного договору і облік користування водою в кв. 2 не ведеться, тому відповідач правомірно нарахував позивачці суму 6543,50 грн. за безоблікове водокористування згідно п. п. 2.1, 3.2., 3.3., 4.1-4.5 Правил користування водопостачання та водовідведення.

Також суд вважає правомірними дії відповідача щодо надання технічних умов ОСОБА_3 на підключення до систем централізованого водопостачання, оскільки такі дії не суперечать чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги про те, що існуючий водопровід і технічні умови на нього є її власністю, успадкованою в складі 1/3 частки всього майна, оскільки водопровід знаходиться на належній їй земельній ділянці, а ОСОБА_3 користується чужим майном і відповідач неправомірно уклав з нею договір на водопостачання є безпідставними, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Таким чином, викладені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони матеріалами справи не підтверджуються, не грунтуються на вимогах закону і висновків суду не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду від 12 грудня 2011 року відповідає обставинам справи, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути змінено та скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді