Справа №22-ц-607/12Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія19Доповідач у 2 інстанції Волохов
УХВАЛА

Іменем України

08 лютого 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Волохова Л.А.,

Суддів: Мельника Я.С., Матвієнко Ю.О.,

при секретарі: Лопатюк В.Ю.,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2011 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків.

в с т а н о в и л а :

в березні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь заборгованість у розмірі 37 866 грн. 40 коп. та судові витрати в розмірі 500 грн.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить апеляційний суд скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, мотивуючи тим, що суд допустив невідповідність висновків суду обставинам справи, порушив норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року „Про судове рішення у цивільній справі зазначено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 вересня 2006 року ОСОБА_2І була видана довіреність на імя ОСОБА_3 на представлення інтересів щодо продажу земельної ділянки № 22 площею 0,0674 га в с/т Дубокдля ведення садівництва , що розташована на території Української міської ради, Обухівського району. В жовтні 2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі - продажу земельної ділянки № 22 площею 0,0674 га в с/т Дубокдля ведення садівництва , що розташована на території Української міської ради, Обухівського району. Вартість земельної ділянки була визначена в розмірі 85 093 грн.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21 грудня 2010 року сума в розмірі 85 093 грн. була стягнута з ОСОБА_3 на користь позивача.

Посилання позивача на доцільність задоволення його вимог про відшкодування відсотків за прострочення повернення коштів не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки довіреністю не передбачені стягнення, які передбачені ст. 625 ЦК України.

Згідно з статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, які ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи при цьому також те, що позивач ОСОБА_2 не надав суду належних, допустимих доказів на підтвердження обставин, на які він посилається як на підстави скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів не знайшла підстав, передбачених ст.309 ЦПК України, для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, а тому відхиляє апеляційну скаргу ОСОБА_2 та залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 213, 307, 308, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: ___________ Л.А. Волохов

Судді: ____________ Я.С. Мельник

ОСОБА_5