Апеляційний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2012р. м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С., при секретарі Пугачовій Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 травня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку Правекс-Банк до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами про відкриття кредитної лінії по програмі мультивалютного кредитування, -

встановила:

02 грудня 2010р. представник ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернувся до суду з позовом до ТОВ «Златокрай», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами про відкриття кредитної лінії по програмі мультивалютного кредитування (а.с.4-15).

В обґрунтування позову, представник банку послався на те, що 06 липня 2007року між банком та ТОВ «Златокрай» були укладені Договори про відкриття кредитної лінії по програмі мультивалютного кредитування за №1021-001/07 (в національній валюті - надалі кредитний договір №1) та за № 1025-001/07 (в іноземній валюті надалі Кредитний Договір №2), які неодноразово змінювались та доповнювались. В забезпечення виконання зазначених договорів 06 липня 2007року між банком та ОСОБА_2, між банком та ОСОБА_1 були укладені окремі договори поруки, які 21.01.2008р. були змінені та доповнені. У звязку з неналежним виконанням умов договору виникла заборгованість. На підставі наведеного представник позивача просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за Кредитним договором №1 в розмірі 1100285грн.56коп.; за Кредитним договором №2 328022 долари США 34 центи, що за курсом НБУ становить 2594656грн.71коп.

Ухвалою суду від 01 лютого 2011року провадження у справі в частині позовних вимог банку до ТОВ «Златокрай» закрито та розяснено позивачу, що розгляд даного спору належить до юрисдикції господарського суду (а.с.136-137).

Рішенням суду від 17.05.2011року позов ПАТ КБ «Правекс-Банк» задоволений (ас..165,166-170).

Суд стягнув солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс - Банк» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії по програмі мультивалютного кредитування:

-№1021 -001/07 від 06.07.2007 року у сумі 1100285грн.56коп.;

- № 1025-001/07 від 06.07.2007 року у розмірі 328022 долари США, що за курсом НБУ на день ухвалення рішення становить 2617123грн.53коп.;

та судовий збір у розмірі 1700гривень і витрати на ІТЗ - 120 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування рішення суду та направлення справи до суду першої інстанції на новий розгляд, при цьому посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, оскільки постановлено з порушенням норм процесуального права. Суд, закривши провадження в частині стягнення заборгованості з ТОВ «Златокрай», не врахував, що основним боржником за кредитними договорами є саме ТОВ «Златокрай», а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тільки поручителями, тобто солідарні боржники (а.с.173-175).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник апелянта ОСОБА_1 ОСОБА_4 просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення суду та залишення позовної заяви без розгляду, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, оскільки суд не врахував, що між сторонами було третейське застереження в договорі, що відсоткова ставка за кредитними договорами була підвищена без повідомлення поручителів, не з`ясував чи є застава або майно основного боржника, на яке можливо звернути стягнення, чи давала згоду на укладення договору поруки дружина ОСОБА_2 ОСОБА_5, яка не була залучена до участі у справі, хоча суд вирішив питання про її права та обовязки (а.с.176-179).

Колегія суддів, заслухав суддю доповідача, представника банку, представника апелянта ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційних скарг, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд 1 інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов банку, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі допустили порушення умов договору і свої зобовязання за договором не виконують, що призвело до утворення заборгованості як по кредиту так і по відсотках та призвело до утворення пені.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи, зібраним доказам, яким суд дав належну оцінку та нормам ЦК України.

Судом першої інстанції були встановлені факти і відповідні їм правовідносини, які виникли між сторонами.

06 липня 2007р. між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПРАВЕКС-БАНК" (раніше АКБ «Правекс-Банк») та ТОВ «Златокрай» було укладено Договір про відкриття кредитної лінії по програмі мультивалютного кредитування за № 1021-001/07, за умовами якого банк надав ТОВ «Златокрай» кредитну лінію в національній валюті з лімітом кредитування 1515000грн., строком користування до 06.07.2010р. зі сплатою відсотків за весь час фактичного користування кредитними коштами в розмірі 19 % річних (а.с.16-26).

Договорами про внесення змін від 06.07.2007р. були внесені зміни та доповнені деякі пункти до основного договору ( а.с.27-31 ).

29 грудня 2007р. Договором про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 1 даний Договір був викладений в новій редакції. З 21 січня 2008р. TOB «Златокрай» було збільшено ліміт кредитування до 2474500грн. (а.с.33-44).

26 червня 2008р. Договором про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 1, пункт 1.1. Кредитного договору № 1 був викладений в новій редакції. Пункт 1.2. даного Договору також був викладений в новій редакції: кредит в національній валюті надається Позичальнику строком з «06» липня 2007р. до «01» липня 2008р. зі сплатою 19 % річних, з «01» липня 2008р. до «06» липня 2010р. зі сплатою 22 % (а.с.45-47).

29 вересня 2008р. Договором про внесення змін та доповнень до кредитного договору №1 пункт 1.1. Кредитного договору № 1 був викладений в новій редакції (а.с.48-49).

06 липня 2007р. між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПРАВЕКС-БАНК" (раніше АКБ «Правекс-Банк») та TOB «Златокрай» також було укладено Договір про відкриття кредитної лінії по програмі мультивалютного кредитування № 1025-001/07, за умовами якого банк надав TOB «Златокрай» кредитну лінію в іноземній валюті з лімітом кредитування 300000доларів США, строком користування до 06.07.2010р. зі сплатою відсотків за весь час фактичного користування кредитним коштами в розмірі 15% річних ( а.с.50-60). 06 липня 2007р. Договорами про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 2, Кредитний договір № 2 було доповнено підпунктами 6.1.22., 6.1.23, 6.1.24., 6.1.25., 6.1.26., 6.1.27., 7.1.13., 7.1.14., 7.1.15., 7.1.16., 7.1.17. та 7.1.28 ( а.с.61-66).

29 грудня 2007р. Договором про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 2 даний Договір був викладений в новій редакції ( а.с.67).

26 червня 2008р. Договором про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 2, пункт 1.1. Кредитного договору № 2 був викладений в новій редакції. Пункт 1.2. даного Договору також був викладений в новій редакції: кредит надається Позичальнику в іноземній валюті (а.с.79-81).

На забезпечення виконання зазначених Кредитних договорів 06 липня 2007р. між банком та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки за № 1025-001/07-1, відповідно до якого він є поручителем та зобов'язується нести перед Позивачем солідарну майнову відповідальність за виконання в повному обсязі взятих на себе TOB «Златокрай» зобов'язань за Кредитним договором №1 щодо сплати процентів неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у розмірі 1515000грн. та за Кредитним договором № 2 щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у розмірі 300000 доларів США (а.с.87-89).

З матеріалів справи вбачається, що 21 січня 2008р. між банком та ОСОБА_2 був укладений договір про внесення змін та доповнень до вищезазначеного договору поруки. Так, п.1.1. даного Договору був викладений в новій редакції, згідно якої ОСОБА_2 зобов'язується нести перед банком солідарну майнову відповідальність і виконання в повному обсязі взятих на себе ТОВ «Златокрай» зобов'язань з Кредитним договором № 1 щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у розмірі 2474500грн. та кредитним договором №2 щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та явному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у розмірі 300000 доларів США (а.с.90-91).

Так само 06 липня 2007р. з метою забезпечення виконання зобов'язань кредитним договором № 1 та Кредитним договором № 2 між банком та ОСОБА_6 було укладено договір поруки № 1025-001/07-2, відповідно до якого він є поручителем та зобов'язується нести перед банком солідарну майнову відповідальність за виконання в повному обсязі взятих на себе ТОВ «Златокрай» зобов'язань за Кредитним договором № 1 щодо сплати процентів,неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у розмірі 1515000грн. та за Кредитним договором №2 щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у розмірі 300000 доларів США (а.с.92-94).

21 січня 2008р. Договором про внесення змін та доповнень до Договору поруки № 1025-001/07-2 від 06.07.2007 року пункт 1.1. даного Договору був викладений в новій редакції, згідно якої ОСОБА_1 зобов'язується нести перед Позивачем солідарну майнову відповідальність за виконання в повному обсязі взятих на себе ТОВ «Златокрай» зобов'язань за Кредитним договором №1 щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у розмірі 2474500грн. та за Кредитним договором № 2 щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у розмірі 300000 доларів США (а.с.95-96).

Дані зобов'язання полягають у вчасному та у повному обсязі погашенні основної суми боргу за вищезазначеними Кредитними договорами та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами Кредитного договору № 1 та Кредитного договору №2, відшкодування збитків та іншої заборгованості.

Відповідно до вищезазначених Договорів поруки, відповідачі ОСОБА_2. та ОСОБА_1 зобов'язалися виконати за ТОВ «Златокрай» його зобов'язання на умовах, в порядку та строки, встановлені Кредитним договором №1 та кредитним договором №2 та всіма змінами та доповненнями до них.

Судом першої інстанції було встановлено, що з боку ТОВ «Златокрай» умови кредитного договору належним чином виконані не були, внаслідок чого виникла заборгованість.

Так, згідно розрахунків заборгованості на аркуші справи 84 станом на 11.11.2010р. за Кредитним договором №1 виникла заборгованість в розмірі 1100285грн.56коп., яка складається: з заборгованості за кредитом 935000грн.; заборгованості за відсотками 73263грн.01коп.; пені по відсоткам 7394грн.58коп., пеня по кредиту 84627грн.97коп.

Відповідно до розрахунку заборгованості на аркуші справи 85-86 станом на 11.11.2010р. за Кредитним договором №2 виникла заборгованість в розмірі 328022,34 долари США, що еквівалентно 2594656грн.71коп., яка складається: з заборгованості за кредитом 269188,12 долари США, що еквівалентно 2129278грн.03коп.; заборгованості за відсотками 24993,36 долари США, що еквівалентно 197697грн.48коп.; пені по відсоткам 2640,15 доларів США, що еквівалентно 20883грн.59коп., пеня по кредиту 31200,71 долари США, що еквівалентно 246797грн.62коп.

Статтею 554 Цивільного кодексу України, встановлено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо інше не встановлено договором поруки. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, як і боржник, зокрема, відповідає за сплату процентів, за відшкодування збитків, за сплату неустойки, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно зі ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Як визначає Верховний Суд України в узагальненнях судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин (2009-2010p.p.) від 07.10.2010р. , солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обовязку у повному обсязі одним із боржників припиняє обовязок решти солідарних боржників перед кредитором. Таким чином, при солідарному обовязку кредиторові надається право на свій розсуд вимагати виконання зобовязання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо. Предявивши вимогу до одного із солідарних боржників, який не задовольнив цю вимогу, кредитор має право предявити вимогу до іншого солідарного боржника.

З огляду на викладене наявність, наприклад, рішення господарського суду про стягнення заборгованості за кредитним договором із боржника юридичної особи не є перешкодою для предявлення окремого позову до поручителя фізичної особи.

Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася та сплати процентів, належних йому.

Суд вважає, що відповідачами були порушені вимоги ст.ст. 525, 526, 527 ЦК України, зобов'язання не було виконане належним чином у встановлений термін та до теперішнього часу відповідачі ніяким чином не відреагували на прохання позивача та не погасили борг.

Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлених договором відсотків річних від простроченої суми.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідачі не надали суду першої інстанції та апеляційної інстанції доказів на підтвердження своїх заперечень.

Доводи апелянта ОСОБА_1, що суд необґрунтовано закрив провадження в частині вимог до ТОВ «Златокрай» є необґрунтовані, оскільки ухвала суду від 01.02.2011р. відповідачами не оскаржена . Крім того, Верховний Суд України в узагальненнях судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин (2009-2010p.p.) від 07.10.2010р. зазначив, що при зясуванні питання щодо належності справи до розгляду в порядку цивільного судочинства суд має керуватися вимогами статей 15, 16 ЦПК, відповідно до яких суди розглядають справи, що стосуються цивільних правовідносин, і при цьому не повинні допускати обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

На підставі ст. 543 ЦК у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Отже, за законом у цьому випадку немає так званої обовязкової процесуальної співучасті, тобто законом передбачено право позивача звернутися до суду до кожного з боржників окремо. Крім того, предметом спору є різні самостійні договірні відносини: між кредитором і боржником - за кредитним договором; між кредитором і поручителем (іпотекодавцем тощо) - за відповідним договором, або ж ці відносини можуть врегульовуватись одним кредитним договором, що не змінює суті окремих договірних відносин.

Доводи апелянта ОСОБА_2 відносно того, що суд не врахував третейське застереження у договорах, чим порушив вимоги процесуального закону, не знайшли свого підтвердження, оскільки відповідачі у попередньому судовому засіданні не надали суду клопотання, в якому вони заперечували проти вирішення спору в суді загальної юрисдикції, як того вимагає ч.6 ст.207 ЦПК України.

Посилання апелянта ОСОБА_2 на ту обставину, що суд першої інстанції вирішив питання про права та обовязки дружини ОСОБА_2 ОСОБА_5, яка не була притягнута до участі у справі, є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Тобто порука є способом забезпечення виконання зобовязання (як правило, грошового), а не правочином щодо розпорядження майном, належним поручителю; договір поруки не створює обовязків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором, а тому до таких правовідносин норми ст. 65 СК України не застосовуються.

Таким чином розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а доводи апеляційних скарг суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 травня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: С.Є.Сєвєрова

ОСОБА_7