Справа № 22-ц-143/2012 Головуючий у I інстанції Чепурко В.О.
Категорія цивільна Доповідач - Шитченко Н. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2012 року

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника відповідача ОСОБА_5,

представника позивача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства «Менське-Агро» на рішення Менського районного суду від 5 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_7 до приватного підприємства «Менське-Агро» про стягнення орендної плати, пені за несвоєчасне виконання договірних зобовязань, розірвання договору оренди землі, зобовязання виключення запису з державного реєстру земель,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ПП "Менське-Агро" просить оскаржуване рішення скасувати в частині стягнення з підприємства заборгованості по орендній платі в сумі 872 грн. 36 коп. та пені за її несвоєчасну виплату в сумі 2345 грн. 68 коп. і постановити нове, яким відмовити у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Рішенням Менського районного суду від 5 грудня 2011 року позовні вимоги задоволені частково і стягнуто з ПП «Менське-Агро» на користь ОСОБА_7 заборгованість по орендній платі за 2009-2010 роки, пеню за її несвоєчасну виплату за період з 1 січня по 26 вересня 2011 року в сумі 2345 грн. 69 коп., вирішено питання судових витрат.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржуване рішення є незаконним. Апелянт посилається на те, що орендна плата ним була сплачена одноразово в 2008 році, як це обумовлено положеннями укладеного між сторонами договору, а отже висновок суду першої інстанції про наявність заборгованості за 2009-2010 роки не ґрунтується на доказах. Відповідно є хибним висновок суду про необхідність стягнення пені за час прострочення. Крім цього, апелянт вказує на те, що суд повинен був відповідно до п. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України зменшити її розрахований за період з 1 січня по 26 вересня 2011 року розмір, оскільки сума пені значно перевищує розмір несплаченої орендної плати.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що між ОСОБА_7 та ПП «Менське-Агро» був укладений договір оренди належної позивачу земельної ділянки строком на 5 років, який відповідно до вимог законодавства зареєстровано у Менському районному відділі регіональної філії Центру ДЗК. Встановлена умовами договору оренда плата в сумі 436 грн. 18 коп. була сплачена підприємством в лише 2008 році, що сторонами не оспорювалось.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості та нарахування пені з відповідача, суд першої інстанції дійшов висновку, що орендар порушив взяті на себе договірні зобовязання, а отже повинен нести передбачену умовами договору та положеннями чинного законодавства відповідальність.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За змістом ст. 24 Закону України " Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Як вбачається з матеріалів справи, пунктами 9, 11 укладеного між сторонами договору оренди, передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 436 грн. 18 коп. Визначено також, що вона має бути внесена після збору урожаю до 30 грудня, починаючи з січня 2008 року і її розмір переглядається раз у два роки за визначених в договорі обставин. Пункт 14 договору оренди містить посилання на те, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 2% за кожен день прострочення.

Таким чином висновки суду першої інстанції про необхідність стягнення з ПП «Менське-Агро» відповідної суми коштів узгоджуються з положеннями ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу щодо виконання зобовязань та умовами договору, укладеного між сторонами. Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що розмір неустойки за рішенням суду може бути зменшений, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Разом з тим, вказана норма не носить імперативний характер, а отже, таке зменшення є правом, а не обовязком суду.

Інші доводи апеляційної скарги є довільним тлумаченням правових норм та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319, 325 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Менське-Агро» відхилити, а рішення Менського районного суду від 5 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: