АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2012 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Тамакулової В.О., Болтунової Л.М.,

при секретарі: Коляда О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до приватного підприємця ОСОБА_4, треті особи: Васильківська районна прокуратура Дніпропетровської області, Воскресенівська сільська рада Васильківського району Дніпропетровської області, про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними, -

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2011 року позивачі звернулися до суду з таким позовом посилаючись на те, що на підставі держаних актів на право приватної власності на землю № 119447 серія ІІІ-ДП та № 119446 серія ІІІ-ДП, виданих 26 грудня 2001 року за рішенням Воскресенівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, вони є власниками земельних ділянок № 82 загальною площею 5,644 га та №77 загальною площею 5,700 га на території Воскресенівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, на які раніше вони з відповідачем укладали договори оренди на строк до 2010 року, а у 2011 року їм стало відомо про укладення подальших таких договорів, які вони не підписували і при їх укладені не були присутні, тому просили суд визнати їх недійсними на підставі ст.230 ЦК України.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять скасувати рішення суду та постановити нове рішення по суті позовних вимог.

Розглянувши справу в межах доводів скарги колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення та скасування рішення суду.

Як правильно встановлено судом, на підставі держаних актів на право приватної власності на землю № 119447 серія ІІІ-ДП та № 119446 серія ІІІ-ДП, виданих 26 грудня 2001 року за рішенням Воскресенівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області №72 від 27 січня 2001 року, позивачі є власниками земельних ділянок № 82 загальною площею 5,644 га та №77 загальною площею 5,700 га на території Воскресенівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, на які 01.09.2010 року між сторонами був укладений договір оренди строком на десять років та зареєстрований 29.12.2010 року у Васильківському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП "ЦДЗК" за № 31 та № 32.

За умовами п.3.1 вказаних договорів оренди за кожен рік використання землі орендар виплачує орендну плату в розмірі 3% від вартості земельної ділянки, що становить 2142,05 грн. за кожен договір як у грошовому, так і натуральному вигляді, яку згідно наданих відповідачем платіжних відомостей починаючи з 2003 року по 2011 рік включно позивачі отримували від відповідача, що ними у судовому засіданні не заперечувалось.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. А за ст.18 цього Закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно зі ст.230 ЦК України якщо одна із сторін ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

В п.20 постанови пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» розяснено, що правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману, на відміну від помилки, є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї.

Проте позивачі доказів про укладення спірних договорів під впливом обману зі сторони відповідача та введення їх в оману щодо фактів, які впливають на укладення цих договорів, в розумінні положень ст.230 ЦК України в суді не навели, а в підтвердження своїх позовних вимог щодо виконання підписів на цих договорах від їх імені іншою особою відповідних доказів не надали і питання перед судом про призначення почеркознавчої експертизи з цього приводу не ставили.

Крім того, фактичне отримання позивачами від відповідача орендної плати за спірними договорами свідчить про їх справжнє волевиявлення щодо умов таких договорів.

За таких обставин дійшовши правильного висновку про безпідставність заявлених позовних вимог суд обґрунтовано на підставі ст.ст.215,230 ЦК України та ст.11 ЦПК України відмовив у їх задоволенні.

Доводи позивачів у скарзі про доведеність їх позовних вимог не ґрунтуються на матеріалах справи та фактично зводяться до одностороннього тлумачення регулюючого спірні правовідносини законодавства лише на свою користь і переоцінки тих доказів, яким суд дав належну оцінку у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалися на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні у судовому засіданні відповідно до вимог ст.212 ЦПК України. А саме по собі посилання скаржників на помилкове зазначення у спірних договорах дати їх реєстрації головою Воскресенівської сільської ради - 1.04.2007 року не може бути підставою для визнання їх недійсними, оскільки вони були зареєстровані у Васильківському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП "ЦДЗК" 29.12.2010 року після їх укладання відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: