ун. № 2-4334/11
пр. № 2/2608/514/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2012 року

Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чалої А.П.,

при секретарі - Котляр Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

3-тя особа: ПАТ «ВТБ Банк»

про повернення майна набутого без достатньої правової підстави, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила стягнути з відповідача 14 342 грн. 04 коп., що є еквівалентом 1 800 доларам США, безпідставно отриманих коштів, 397 грн. 64 коп. інфляційних витрат, 475 грн. 30 коп. трьох відсотків річних, 191 грн. 22 коп. відсотків за користування грошовими коштами як позикою і 5 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона працювала менеджером-консультантом відділення «Новоголосіївське» ПАТ «ВТБ Банк», 08.09.2010р. до даного відділення банку звернувся ОСОБА_2 із заявою про отримання грошового переказу №265407187 через міжнародну систему грошових переказів «Золота Корона» на загальну суму 1 800 доларів США, що на той час було еквівалентом 14 234 грн. 76 коп., як допомога родичів, вона, позивачка, сформувала заяву і видала відповідачу готівку в сумі 1 800 доларів США, але в подальшому було з*ясовано, що фактично сума переказу із ЗАТ КБ «Незалежний будівельний Банк» на ім*я ОСОБА_2 складала 1 800 російських рублів, а не 1 800 доларів США, які фактично безпідставно отримав відповідач і про що розписався. В подальшому вона зв*язувалась із відповідачем, який обіцяв повернути безпідставно отримані кошти, але не повернув до теперішнього часу. На кінець 2010р. настав звітний період і вона внесла на рахунок відділення банку особисті кошти в розмірі 1 809 доларів США, що в еквіваленті складає 14 385 грн. 17 коп. Також, позивачка просила стягнути з відповідача інфляційні витрати за користування грошовими коштам, три відсотки річних, відсотки за користування грошовими коштами як позикою та моральну шкоду у вказаних вище сумах. Просила задовольнити позов на підставі ст.ст. 15, 16, 22, 387, 536, 625, 1212, 1213 ЦК України.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, на безпідставне утримання відповідачем грошових коштів і спричинення їй моральної шкоди, оскільки ситуація, що склалася, потягла за собою вимушене звільнення її з роботи та негативно вплинула на стан її здоров*я.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість, безпідставність, а також пояснив про те, що відповідачу не було відомо про суму грошового переказу, яку він отримав у відділенні банку, оскільки ці кошти фактично були адресовані його знайомій ОСОБА_3, якій він кошти і передав, ними не користувався, а тому не вбачав підстав для повернення цих коштів позивачці з врахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних та відшкодування моральної шкоди, оскільки вважав, що кошти отримані відповідачем без його вини, а навпаки, з вини самої позивачки.

Представник третьої особи ПАТ «ВТБ Банк» залишив вирішення спору на розсуд суду та пояснив про те, що дійсно у вересні 2010р. у відділенні «Новоголосіївське» ПАТ «ВТБ Банк», де позивачка працювала на той час менеджером-консультантом, мала місце пригода, коли остання помилково видала відповідачу грошовий переказ в сумі 1 800 доларів США, замість 1 800 російських рублів, про що відповідач розписався і в подальшому обіцяв грошові кошти повернути, але не повернув, у зв*язку з чим сума коштів, яка була недостатньою на кінець звітного періоду грудня 2010р., була внесена самою позивачкою на рахунок банківського відділення.

Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала менеджером-консультантом відділення «Новоголосіївське» ПАТ «ВТБ Банк» і 08.09.2010р. до даного відділення банку звернувся ОСОБА_2 із заявою про отримання грошового переказу №265407187 через міжнародну систему грошових переказів «Золота Корона» на загальну суму 1 800 доларів США, що на той час було еквівалентом 14 234 грн. 76 коп., як допомога родичів, на яку позивачка сформувала заяву і видала відповідачу готівку в сумі 1 800 доларів США, але в подальшому було з*ясовано, що фактично сума переказу із ЗАТ КБ «Незалежний будівельний Банк» на ім*я ОСОБА_2 складала 1 800 російських рублів, а не 1 800 доларів США, які отримав фактично відповідач і про що розписався.

В подальшому позивачка зв*язувалась із відповідачем, писала йому листи (а.с. 12 копія листа, а.с. 13 копія поштового чеку), який обіцяв повернути безпідставно отримані кошти, але не повернув до теперішнього часу.

На кінець 2010р. настав звітний період і позивачка внесла на рахунок банку особисті кошти в розмірі 1 809 доларів США, що в еквіваленті складає 14 385 грн. 17 коп., що стверджується квитанцією №33476 від 08.12.2010р. (а.с. 11 копія квитанції).

Дійсність таких обставин справи підтверджені в судовому засіданні представником ПАТ «ВТБ Банк» і доказів в їх спростування суду не надано, а тому суд визнає їх встановленими.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходив з наступного.

Згідно ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до частини 1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов*язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов*язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У відповідності до частини 2 цієї ж норми права, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

В ст.1213 ЦК України вказано, що набувач зобов*язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

У разі не можливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

В даному спірному випадку, відповідач ОСОБА_2 не мав правової підстави для отримання грошових коштів в сумі 1 800 доларів США, у зв*язку з чим ці кошти в еквіваленті, що складає 14 342 грн. 04 коп. підлягають примусовому стягненню з нього на користь позивачки, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

В частині 2 ст.625 ЦК України вказано про те, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки грошові кошти в сумі 1 800 доларів США були отримані відповідачем безпідставно, то у нього виникло грошове зобов*язання щодо повернення цих коштів, яке він не виконував, хоча не заперечував самого факту розмов та спілкування з позивачкою з приводу даного питання, у зв*язку з чим суд вважає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст.625 ЦК України, на підставі якої з відповідача підлягають стягненню 397 грн. 64 коп. інфляційних витрат і 475 грн. 30 коп. трьох відсотків річних, а тому позовні вимоги і в цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача 191 грн. 22 коп. відсотків за користування грошовими коштами як позикою, суд вважає за необхідне в цій частині позовних вимог відмовити, оскільки спірні грошові кошти не мають правового характеру позики.

Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди, також, задоволенню не підлягає, оскільки спірні правовідносини не передбачають відшкодування даного виду шкоди.

Посилання представника відповідача на те, що грошові кошти відповідач отримав не особисто для себе, а для іншої особи та не знав їх суми, в даному спірному випадку юридичного значення не мають, оскільки правовідносини виникли саме між ним і відділенням банку, саме відповідач безпідставно отримав кошти, про що поставив свій підпис та він не позбавлений права на звернення до іншої особи із регресним позовом.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судовий збір в сумі 210 грн. 90 коп. і 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 387, 625, 1212, 1213 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 29.09.1988р. народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, 25.07.1985р. народження, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3, - 14 342 грн. 04 коп. безпідставно набутих коштів, 397 грн. 64 коп. інфляційних витрат, 475 грн. 30 коп. трьох відсотків річних, 210 грн. 90 коп. судового збору і 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи, а всього: 15 545 (п*ятнадцять тисяч п*ятьсот сорок п*ять) грн. 88 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: