Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2012 року Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді Наумова С.М.
при секретарі Литвиненко М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м.Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 - про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди
ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 - про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , в якому просив суд стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь 17 606 гривень 70 коп. ,як відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, 600 грн. 00 коп. витрат за сплачені послуги спеціаліста по наданню письмового висновку спеціаліста та виїзду на місце пригоди, 3 500 грн. 00 коп. як компенсацію йому спричиненої моральної шкоди, а також стягнути з відповідачів на його користь судові витрати.
Зіткнення сталось внаслідок того, що водій ОСОБА_2 перед початком руху від правого краю проїзної частини з одностороннім рухом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не впевнився, що цей рух буде безпечним.
Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2 , що підтверджується постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.07.2011р. по справі № 3-2167/11, якою встановлено, що водій ОСОБА_2 спричинив матеріальну шкоду, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, порушив вимоги пп. 10.1., 2.9., 2.5. Правил дорожнього руху, скоїв правопорушення, передбачене ст. 124, част. 1 ст. 130 КУпАП, в дорожній ситуації технічна можливість запобігти зіткнення зі сторони водія ОСОБА_2 визначалась виконанням вимог пп. 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху України, для чого у водія не було перешкод технічного характеру, в дорожній ситуації дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам пп. 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху України і знаходились, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з подією. На думку позивача постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.07.2011р. по справі № 3-2167/11 підтверджується вина водія ОСОБА_2 у порушеннях вимог Правил дорожнього руху України, у скоєнні 24.03.2011р. дорожньо-транспортної пригоди, у пошкодженні його автомобіля та спричиненні позивачу матеріальної та моральної шкоди.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю ОСОБА_1 були завдані технічні пошкодження, що зазначені у Висновку спеціаліста № 0540 автотоварознавчого дослідження з визначення суми матеріальної шкоди від 12.04.2011р., яким також визначена вартість матеріальної шкоди в розмірі 17 606 грн. 70 коп.
Згідно товарного чеку № 0540 від 12.04.2011р. послуги спеціаліста по наданню письмового висновку та виїзду на місце пригоди склали в сумі 600 грн. 00 коп.
Позивач у позові зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому була спричинена моральна шкода, оскільки позивач переніс стрес та хвилювання за свого батька внаслідок того, що в його батька врізався п`яний; позивач був змушений змінити усталений уклад свого життя, усвідомивши факт зіткнення з п`яним водієм іншого автомобіля, який порушив вимоги ПДР, його власний автомобіль потребує значних витрат на відновлення; відносини у сім`ї позивача ускладнились, оскільки ОСОБА_4 , батько позивача неодноразово звертався до Дзержинського районного суду м. Харкова, як потерпілий внаслідок ДТП з метою участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення, але розгляд адміністративного матеріалу відбувся взагалі без участі позивача або його батька; позивач не міг по причині догляду за бути присутнім під час судових засідань з приводу адміністративного матеріалу щодо притягнення до відповідальності водія ОСОБА_5 ; сім`я позивача вимушена користуватись послугами таксі у випадку необхідності відвідування його малолітньою дитиною лікаря, що є для позивач та його батька не зручним, коли вони в будь-який момент часу до події пошкодження автомобіля мали можливість відвезти або дитину, або батька похилого віку до необхідного лікаря. Розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди позивач оцінює в 3 500 грн. 00 коп.
Такі фактичні обставини, які мають важливе юридичне значення, є підставами звернення позивача до суду.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 підтримала позов та просила його задовольнити в повному обсязі..
Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив , що підстав для стягнення з відповідачки в солідарному порядку матеріальної та моральної шкоди не має, неправомірності дій ОСОБА_3 не встановлено Згідно постанови суду від 05.07.2011 року вини в діях ОСОБА_3 судом не встановлено.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд, вислухавши пояснення представників сторін , дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.
Судом встановлено:
Зазначені обставини підтверджується постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.07.2011р. по справі № 3-2167/11, якою встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2 ; водій ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, спричинив власнику автомобіля марки «ТОЙОТА RAV 4»держ. номер НОМЕР_2 , що належить позивачу, матеріальну шкоду; порушив вимоги пп. 10.1., 2.9., 2.5. Правил дорожнього руху; скоїв правопорушення, передбачене ст. 124, част. 1 ст. 130 КУпАП; в дорожній ситуації технічна можливість запобігти зіткнення зі сторони водія ОСОБА_2 визначалась виконанням вимог пп. 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху України, для чого у водія не було перешкод технічного характеру; в дорожній ситуації дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам пп. 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху України і знаходились, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з подією.
Суд приходить до висновку, що постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.07.2011р. по справі № 3-2167/11 підтверджується вина водія ОСОБА_2 у порушеннях вимог Правил дорожнього руху України, у скоєнні 24.03.2011р. дорожньо-транспортної пригоди, у пошкодженні автомобіля марки «ТОЙОТА RAV 4»держ. номер НОМЕР_2 , що належить позивачу, та у спричиненні позивачу матеріальної шкоди.
Судом встановлено, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 24 березня 2011 року о 20 год. 00 хв. на вул. Новгородській у м. Харкові за участю відповідача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_4 , автомобілю позивача ОСОБА_1 були завдані технічні пошкодження, що підтверджується поясненнями третьої особи ОСОБА_4 та Висновком спеціаліста № 0540 автотоварознавчого дослідження з визначення суми матеріальної шкоди від 12.04.2011р., складеним ФО-П ОСОБА_7 , який має Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 7304/08, виданий 17 червня 2008 року Фондом державного майна України, який зареєстрований Фондом державного майна України в Державному реєстрі оцінювачів 26 травня 2008 року за № 6529, який має Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача серія МФ № 5966 від 19 квітня 2008 року, видане Фондом державного майна України, засвідчені належним чином копії яким додані до Висновку спеціаліста № 0540 від 12.04.2011р.
Судом встановлено, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 24 березня 2011 року о 20 год. 00 хв. на вул. Новгородській у м. Харкові за участю відповідача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_4 , автомобілю позивача ОСОБА_1 завдана матеріальної шкода в розмірі 17 606 грн. 70 коп., що підтверджується Висновком спеціаліста № 0540 автотоварознавчого дослідження з визначення суми матеріальної шкоди від 12.04.2011р., складеним ФО-П ОСОБА_7 ,
Суд зазначає, що письмовими доказами по справі - товарним чеком № 0540 від 12.04.2011р. ФО-П ОСОБА_7 підтверджено вартість послуг спеціаліста по наданню письмового висновку та виїзду на місце пригоди в сумі 600 грн. 00 коп.
Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 24 березня 2011 року о 20 год. 00 хв. на вул. Новгородській у м. Харкові за участю відповідача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_4 , позивачу була спричинена моральна шкода, яка полягає у глибоких душевних стражданнях позивача, який переніс стрес та хвилювання за свого батька-пенсіонера внаслідок неправомірної поведінки відповідача ОСОБА_2 , який винен у скоєнні пригоди та допустив зіткнення автомобілів - джерела підвищеної небезпеки - у стані алкогольного сп`яніння; внаслідок зіткнення з іншим автомобілем, яким керував п`яний водій, автомобіль позивача був пошкоджений та потребував значних витрат на відновлення; позивач та його батько були змушені змінити усталений уклад свого життя, неодноразово звертатись до суду, що не є для них звичними обставинами життя чи трудової діяльності; пошкодження автомобіля внаслідок порушення вимог правил дорожнього руху п`яним водієм спричинило сім`ї позивача незручності в догляді за малолітньою дитиною та в наданні допомоги в пересуванні по місту батькові позивача, особи похилого віку, з приводу чого сім`я вимушена користуватись послугами таксі, а не власним автомобілем; - що підтверджується поясненнями представника позивача та третьої особи, які також пояснили, що від жодних контактів з ними відповідачі ухиляються після пригоди, що сталася з їх вини. ОСОБА_4 пояснив суду, що в момент пригоди він пережив глибокий шок від зіткнення з автомобілем, яким керував водій в стані алкогольного сп`яніння і ніс відповідальність за свої дії та за безпеку своїх пасажирів; ОСОБА_4 жодного разу не притягувався до будь-яких видів відповідальності за порушення правил дорожнього руху, зміг уникнути більш значних пошкоджень свого автомобіля тільки як водій зі значним стажем, який жодного разу не потрапляв в такі пригоди із п`яними водіями, які не усвідомлюють своєї відповідальності за вжиття алкогольних напоїв перед керуванням автомобілем джерелом підвищеної небезпеки.
Суд погоджується із оцінкою позивача щодо відшкодування спричиненої йому моральної шкоди та визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 3 500 грн. 00 коп.
Відповідно до статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до стаття 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини третьої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
На підставі викладеного , суд стягує матеріальну та моральну шкоду з відповідача ОСОБА_2 в повному обсязі.
Що стосується позовних вимог відносно відповідачки ОСОБА_3 , то вони не підлягають задоволенню , оскільки під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності , повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав ( договору оренди, довіреності тощо).
Вина ОСОБА_3 у скоєні дорожньо-транспортної пригоди не встановлена.
Посилання позивача на те . що ОСОБА_3 повинна нести солідарну відповідальність перед позивачем, бо автомобіль не був застрахований, не мала права передавати автомобіль особі , котра скоїла ДТП в стані алкогольного сп*ягніння, дозволила виїхати на автомобілі., не можуть бути прийняті судом. Оскільки не встановлена вина ОСОБА_3 у скоєні ДТП. Неправомірність дій ОСОБА_3 не встановлена постановою суду від 05.07.2011 року. Ніяких спільних дій судом не встановлено. Відповідач ОСОБА_8 керував автомобілем на законних підставах , тобто згідно довіреності на право керування і повинен нести матеріальну та моральну шкоду.
Підстав для застосування частини першої статті 1190 Цивільного кодексу України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим, не мається.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 16, 60, 61, 57, 209,212-215, 217-218 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 16, 23, 1166, 1167, частиною другою статті 1187, частиною першою статті 1190 Цивільного кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 17 606 гривень 70 коп. відшкодування матеріальної шкоди, 600 грн. 00 коп. витрат за сплачені послуги спеціаліста по наданню письмового висновку та виїзду на місце пригоди, 3 500 грн. 00 коп. відшкодування спричиненої моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 217 гривень 17 коп. державного мита та 120 гривень 00 коп. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у суді.
В позові про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди, як солідарного відповідача відмовити.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя С.М. Наумова