РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2012 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Семенова О.А.

при секретарі - Кравченко М.А.

роглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іллічівську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, витребування майна, -

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2010 року ОСОБА_1 звернувся з позовними вимогами до ОСОБА_2 про стягнення з неї 93215,25 грн. та зобов'язання її повернути належне йому майно звичайного домашнього вжитку. В позові зазначав, що 26 січня 2006 року його мати ОСОБА_3 уклала з ОСОБА_4 письмову угоду про передачу авансу, визначеному в грошовому еквіваленті 8,5 тисяч доларів США в рахунок майбутнього договору купівлі-продажу належної відповідачці земельної ділянки №26, по 16 лінії садового товариства «Волна», Овідіопсотьського району Одеської області та розміщеного на ній садового будинку за ціною 14800 доларів. Договір купівлі-продажу вказаного майна укладений не був. 11 липня 2006 року ОСОБА_5 померла, він (позивач) є її спадкоємцем. Просив стягнути суму заборгованості з врахуванням індексу щінфляції та 3% річних посилаючись на ст.1212 ЦК України як правову підставу позову. Просив також витребувати від відповідачки належне йому та померлій матері майно звичайного вжитку, що залишилось в садовому будинку.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 10 грудня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 червня 2011 року, позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 93215,00 грн. боргу, 923,15 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 березня 2012 року вказані судові рішення скасовані, справа передана на новий розгляд додо суду першої інстанції. Скасовуючи рішення суд зазначив, що правовою підставою як отримання так і збереження суми авансу є угода про передачу авансу, а тому застосування судом до даних правовідносин положень ст.1212 ЦК України є помилковим. Зазначив також, що при застосуванні ч.2 ст.625 ЦК суду належало з'ясувати, чи є передача коштів за угодою про передачу авансу грошовим зобов'язанням з огляду на те, що дане зобов'язання спрямоване на придбання нерухомого майна.

За уточненим позовом ОСОБА_1 просить стягнути з відповідачки еквівалент зазначених в угоді 8500,00 доларів США в національній валюті України по курсу НБУ станом на 08 березня 2012 року, а саме - 67903,95 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з врахуванням уточнень.

Відповідачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності з причин зайнятості по роботі. В заяві позовні вимоги визнає частково. Вказує на те, що від померлої ОСОБА_3 вона отримала лише 2000,00 доларів США, що на день отримання - 03 листопада 2005 року - було еквівалентно 10100,00 грн. Угода від 26 січня 2006 року про передачу авансу підписана нею через свою необізнаність і довіру так як вважала, що вказана угода не є юридично значимою. При підписані цієї угоди їй було роз'яснено, що кошти у розмірі 6000,00 доларів США будуть передані при підписанні договору у нотаріуса.

Представник відповідачки адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала позицію відповідачки та додатково пояснила, що відповідачкою не оспорюється її підпис в угоді від 26 січня 2006 року та оригінальність цієї угоди, що знаходиться у позивача.

Третя особа, ОСОБА_7, будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилась та про причини своєї неявки до суду не повідомила.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за наступними підставами.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 належали на праві приватної власності земельна ділянка №26, по лінії №16 в садовому товаристві «Волна» Овідіопольського району Одеської області та садовий будинок на цієї ділянці (а.с.27,29)

26 січня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладена письмова угода про передачу авансу до нотаріального оформлення договору купівлі-продажу об'єкта нерухомості. За умовами договору сторони домовились, що ОСОБА_3 купить у ОСОБА_2 вказану земельну ділянку з будівлею за ціною 14800 умовних одиниць - доларів США. Зокрема, в п.6 вказаної Угоди зазначено, що до її підписання ОСОБА_2, як продавець, отримала грошову -суму в розмірі 8500,00 доларів США в якості авансу за об'єкт нерухомості, що продається; в п.7 - зазначено, що залишок повної вартості предмету продажу в розмірі 6300,00 доларів США ОСОБА_3, як покупець, зобов'язується передати у власність ОСОБА_2, як продавця, при нотаріальному посвідчені договору купівлі-продажу (а.с.13-14). В угоді також зазначено, що договір від 03 листопада 2005 року (договір завдатку, за яким було отримано дві тисячі умовних одиниць) анульовано (а.с. 9) .

ОСОБА_8 померла 11 липня 2007 року, позивач є її правонаступником та спадкоємцем, що підтверджується заповітом та листом державного нотаріуса при прийняття позивачем спадщини (а.с.21,23)

Згідно ч.2 ст.570 ЦК якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. По даній справі встановлено, що зазначена сума не являлась завдатком, була способом платежу в якості попередньої оплати вартості об'єкту нерухомості, купівля-продаж якого в подальшому не відбулась, тому сплачена сума підлягає поверненню.

Згідно ч.2 ст.533 ЦК якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом іншим нормативно-правовим актом.

У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Критично оцінюючи заперечення відповідачки, та її обґрунтування щодо наявності тільки однієї розписки від 3 листопада 2005 року про отримання нею 2000,00 доларів США, суд враховує, що ці кошти отримувалися в день укладення договору завдатку та ця розписка не спростовує положень п.6 Угоди про передачу авансу. Крім того, зміст цього пункту Угоди не потребує отримання додаткової письмової розписки.

Таким чином, отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_3 26 січня 2006 року грошової суми еквівалентної 8500,00 доларів США в якості авансу по майбутній угоді купівлі-продажу, яка не відбулася, підтверджується належними письмовими доказами. Тоді як заперечення відповідачки спростовуються змістом підписаної нею угоди, оригінал якої знаходиться у позивача.

За курсом НБУ станом на 05 травня 2012 року курс національної валюти України 7,9887 грн. за 1 долар США, станом на 24 травня 2012 року - 7,9925 грн..

Суд приходить до висновку, що підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошової суми, еквівалентної 8500,00 доларів США, з врахуванням ч.1 ст.11 ЦПК України, в частині меж позовних вимог; підлягають частковому стягненню з відповідачки на користь держави судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 533, 570 ч.2 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в розмірі 67903,95 грн., судові витрати - 799,04 грн..

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області на протязі десяти дніз з дня наступного за проголошенням рішення.

Суддя