Справа № 2-1957/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2012 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Євтушенка П. М.

при секретарі Шевченко О. П.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 19. 07. 2012 року звернулпсь до суду з позовом в якому просила визначити місце проживання дитини ОСОБА_3, 09. 06. ІНФОРМАЦІЯ_1 з нею за її місцем проживання, зобовязати орган опіки та піклування м. Черкаси зробити висновок про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3, стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у сумі 107,30 грн. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що :

12 січня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Під час шлюбу народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Під час розірванні шлюбу відповідач не заперечував проти того, що б малолітній син залишався проживати зі нею, та не заперечував проти стягненні аліментів на її користь на утримання малолітнього сина.

В лютому 2011 року, вона змушена була виїхала на заробітки до Росії. Син за спільною домовленістю з відповідачем, залишився проживати з ним. Через тиждень відповідач передав сина на виховання її матері ОСОБА_4, аргументуючи це тим, що йому важко виховувати сина в звязку з навантаженням та графіком роботи. Її мати влаштувала малолітнього ОСОБА_3 до дитячого садочку № 70. Протягом з жовтня 2009 року по квітень 2010 року та з березня по червень 2011 року, відповідач не цікавився сином, не спілкувався з ним, не зустрічався. В червні 2011, вона повернулася на Україну та забрала ОСОБА_3 до Росії на постійне місце проживання, де вона проживала зі своїм другим чоловіком. Оскільки відповідач категорично, не пояснюючи причин, відмовлявся проти оформлення необхідного пакету документів на сина, то вона була вимушена вивезти сина до Росії без дозволу батька.

Син ОСОБА_5 був влаштований до гімназії № 2 в м. Новоросійськ Російської Федерації. В листопаді 2011 року відповідач за допомогою міліції розшукав її та сина у м. Новоросійську. Враховуючи той факт, що мій син перебував на території Росії без документів, органи опіки та піклування вилучили малолітнього з родини та направили до притулку в м. Новоросійськ до вирішення питання, про що було повідомлено відповідача. Дитину віддали лише батькові громадянину України ОСОБА_2 який прибув в м. Новоросійськ.

З листопада 2011 року по середину квітня 2012 року ОСОБА_3 перебував на утриманні відповідача. ОСОБА_5 відвідував загальноосвітню школу № 33, на місцем навчання характеризувався негативно, мав проблеми у навчанні, через те, що батько - відповідач по справі не мав ані часу ані бажання займатися дитиною. В квітні 2012 року ОСОБА_2 передав сина ОСОБА_5 на виховання своєму батьку який проживає в селі Білозіря та влаштував сина у школу села Білозіря.

ЇЇ син від народження пребував разом зі нею, він є малолітнім, його вік 8 років, він має вади мовлення, навчання дається йому тяжко. Враховуючи дані проблеми він потребує додаткового участі батьків в навчанні. Відповідач постійно працює, проживає окремо від сина, не надає допомоги сину в навчанні. На даний час син проживає з людьми похилого віку з рідним дідусем ОСОБА_6 76 років та нерідною бабусею ОСОБА_7 71 року, які за віком та станом здоровя не можуть забезпечити її сину належний догляд, та допомогу в навчанні. Вони живуть в селі та мають велику ділянку городу та домашню худобу, тому дитина весь вільний час переважно знаходиться на вулиці, або допомагаючи на городі, або граючись, для навчання остається мало часу.

Відповідач проживає окремо від дитини, відвідує її тільки по вихідним, працює 6 днів на тиждень, всі заботи по вихованню та навчанню дитини він поклав на людей похилого віку.

Вона має постійне місце проживання за вищевказаною адресою, має добрі житлові умови, вищу освіту, має самостійний заробіток. Вона не має хронічних захворювань, на обліку в психоневрологічному та інших диспансерах не перебувала та не перебуває, на роботі характеризуюсь позитивно. Поруч з її місцем проживання знаходяться дві школи, дитяча лікарня, дитяча та доросла поліклініка.

Відповідач та його родичі постійно здійснюють на дитину психо-емоційний тиск і не можуть забезпечити його належного навчання, виховання та розвитку.

Згідно п. 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 р., зазначається, що малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена з матір'ю.

Зважаючи на викладене просить позов задоволити.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просила позов задоволити.

Відповідач позов не визнав.

Представник третьої особи просить справу розглянути в її відсутність, при постановленні рішення врахувати думку дитини.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав :

Батьки малолітнього офіційно розлучені з січня 2011 року.

У липні 2011 року заявниця ОСОБА_1 без дозволу батька вивезла малолітнього ОСОБА_3 до м. Новоросійськ (Росія) та влаштувала до школи.

Відповідно до інформації управління з питань сімї та дитинства Адміністрації муніципальної освіти міста-героя Новоросійська, 01. 11. 2011 до соціального притулку для дітей та підлітків "Надежда" на соціальну реабілітацію був влаштований малолітній ОСОБА_3. На момент влаштування малолітній був голодний, у брудному одязі, вдягнений не по погоді. Працівниками закладу було зясовано, що громадянка ОСОБА_1 та малолітній ОСОБА_3 не мали тимчасової реєстрації за місцем проживання, перебували у федеральному розшуку.

08. 11. 2011 на засіданні міжвідомчої комісії по захисту прав та законних інтересів неповнолітніх (м. Новоросійськ, Росія) малолітній переданий на виховання батькові ОСОБА_2, який займається його вихованням та утриманням.

Малолітній ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Мати малолітнього, ОСОБА_1, навесні 2012 року повернулася на постійне місце проживання до Черкас, влаштувалася на роботу в ПП "Авго-Трейд", має стабільний дохід. Позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем роботи.

Згідно з інформацією Черкаського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, для малолітнього ОСОБА_3 за місцем реєстрації облаштована окрема кімната.

З липня 2012 року з малолітнім ОСОБА_3 працює психолог Черкаського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді. Метою співпраці є налагодження відносин між матірю та малолітнім. Відповідно до висновку центру, малолітній ОСОБА_3 добре памятає події, що відбулися за час проживання в Новоросійську та не може пробачити матері таке ставлення до нього. Тиску на нього з боку батька або інших родичів немає. Малолітній добре почуває себе в родині батька, спогади про якого викликають у дитини позитивні емоції. Малолітній категорично відмовився спілкуватися з матірю.

Батько малолітнього, ОСОБА_2, працює в ПП «Автостар», має стабільний постійний дохід. За місцем роботи та проживання характеризується позитивно. Через графік роботи, до участі у вихованні малолітнього сина він залучив своїх батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що мешкають в с. Білозіря. Малолітній влаштований до Білозірської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання, складеного адміністрацією школи, умови проживання дитини задовільні, він забезпечений всім необхідним.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 01. 11. 2012 року малолітній ОСОБА_3 повідомив, що бажає проживати разом з батьком. Свідок ОСОБА_8 повідомила, що під час роботи з малолітнім, ОСОБА_3 неодноразово акцентував увагу на тому, що не бажає проживати з матірю.

Виконавчий комітет Черкаської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, який народився 09. 06. 2004 року з батьком ОСОБА_2.

При постановленні рішення, суд в першу чергу враховує інтереси неповнолітнього.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України, на підставі ст. ст. 4, 5, 19, 141, 157, 161 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в задоволенні позову про визначення місця проживання дитини до ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий : підпис ОСОБА_9