Апеляційний суд Івано-Франківської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2012р. м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я.Д

суддів Меленко О.Є., Мелінишин Г.П.

секретаря Балагури М.О.

з участю: представника апелянта ОСОБА_1 ОСОБА_2 позивача - ОСОБА_3С

представника Баня - Березівської сільської ради - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Баня - Березівської сільської ради про встановлення права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 представника ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду від 17 березня 2009 року, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Баня - Березівської сільської ради про встановлення права власності.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що оскільки двір, в якому він проживав разом з батьками успадкував він, а інших спадкоємців немає, то має законні підстави для визнання права приватної власності на дане нерухоме майно.

Рішенням Косівського районного суду від 17.03.2009 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно після смерті його батька ОСОБА_5 на будинковолодіння, що розміщене в с. Баня - Березів, Косівського району Івано-Франківської області на участку Центр № 132, що складається з житлового будинку та господарських будівель та споруд загальною вартістю 61154 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 263 грн.53 коп. недоплаченого державного мита в дохід держави.

На дане рішення ОСОБА_2 - представник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В своїй апеляційній скарзі апелянт вказує, що дане рішення підлягає до скасування з

_______________________________________________________________________________ Справа №22-ц-2128/2011р. Головуючий у 1 інстанції - Гордій В.І.

Справа № 22-ц- 92/2012р.

Категорія - 5 Суддя-доповідач - ОСОБА_6

мотивів невідповідності висновків суду обставинам справи та суттєвим порушенням норм процесуального права.

Вказує, що при поданні позовної заяви ОСОБА_3 приховав той факт, що в господарстві зареєстровані як постійні мешканці і проживали апелянт з двома дітьми. Тобто вона будучи спадкоємицею по закону, мала бути залучена до участі в справі як відповідач.

Зазначає, що житловий будинок за життя її діда, ОСОБА_5, був поділений на дві частини. В одній частині проживали її дід та баба, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, а в другій частині її батьки, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та вона. Сільською радою було зареєстровано два різних погосподарських номери, оскільки половина будинку належала її батьку, ОСОБА_8, а друга половина будинку дідові.

Після смерті батька, ОСОБА_8 - 13.10.2000р.. та матері, ОСОБА_9 15.10.2005 року головою двору є апелянт ОСОБА_1

Тому, позивач відповідно до заповіту, складеного його батьком ОСОБА_5, має право лише на половину будинку.

Хоча апелянт в силу сімейних обставин проживає у Львівській області, однак ніколи не відмовлялась від свого майна.

Суд не вияснив, хто з членів сімї є можливим співвласником чи спадкоємцями по закону і позбавив ОСОБА_1 права власності на майно, успадковане після смерті батьків.

Просить рішення Косівського районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовільнити частково, визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться в прис. Центр в с. Баня - Березів, Косівського району, Івано-Франківської області.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши сторони, оцінивши зібрані докази, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов суд виходив з того, що ОСОБА_3 є спадкоємцем будинковолодіння померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і відповідно до заповіту ОСОБА_5 а тому це є достатніми підставами для визнання права власності на будинок в порядку спадкування за позивачем.

Проте, з такими висновками суду погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з відповіді на адвокатський запит Бан -Березівської сільської ради від 23.11.2011 року, в будинку по вулиці Центр 132 в с. Баня -Березів, який побудував ОСОБА_5 були відкриті два погосподарські номери на імя ОСОБА_5 та ОСОБА_8, після смерті ОСОБА_5 головою двору є ОСОБА_3, а головою іншого двору після смерті ОСОБА_8 стала ОСОБА_1

Проте, суд на ці обставини уваги не звернув іне вияснивши коло осіб. які претендують на дане будинковолодіння, прийшов до передчасного висновку про визнання права власності на весь господарський двір за позивачем.

У відповідності до цивільного законодавства України однією із умов виникнення прав та обов'язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду.

Статтею 392 ЦК України встановлено - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Проте, як вбачається з апеляційної скарги, на спірний господарський двір претендує ще й апелянт, який згідно довідки сільської ради, є законним спадкоємцем половини двору за своїм батьком ОСОБА_8 Однак при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено коло осіб, які претендують на спірне будинковолодіння, та не залучено до участі в справі ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Таким чином, вирішуючи даний спір і в порушення ст. 33 ЦПК України, суд першої інстанції, не припиняючи розгляду справи, не залучив до участі у справі іншу особу як співвідповідача, що призвело до неправильного вирішення спору по суті.

Враховуючи положення ст. 303 ЦПК України щодо перевірки апеляційним судом законності та обґрунтованості рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що постановлене рішення не може залишатися в силі та підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Косівського районного суду від 17 березня 2009 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Баня - Березівської сільської ради про встановлення права власності на спадкове майно - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання ним законної сили.

Судді: Я.Д. Горблянський

ОСОБА_10

ОСОБА_11