Справа № 2/0516/627/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2012 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

при секретарі Костіній І.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідачів ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_6, виконавчого комітету Дружківської міської ради про визнання недійсними ордеру, розпорядження та свідоцтва про право власності на житло, вселення в квартиру,

В С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 , в якому зазначає, що заочним рішенням Дружківського міського суду від 08.0.2010року по справі № 2-7639/2010р за позовом Комунального підприємства "Служба єдиного замовника" ОСОБА_3 було визнано такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Рішенням цього ж суду від 26.12.2011року по справі №2-1340/11 було відмовлено в задоволенні позовних вимог КП "Служба єдиного замовника" до ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05 жовтня 2011р, зареєстрованого в КП БТІ м.Дружківка, йому належить квартира АДРЕСА_2. Цю квартиру він приватизував після отримання ордеру на житлове приміщення № 24740 серія 21 від 05.11.2010р . Таким чином, з 26.11.2010року разом зі своєю сім"єю він зареєстрований і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

На момент прийняття оскаржуваного рішення він був власником жилового приміщення, однак його не було залучено до участі у справі. У зв"язку з чим він був позбавлений можливості захищати свої права та інтереси, як власник житлового приміщення в суді, тому вимушений звертатися до суду з даним позовом.

Він проживає в квартирі з 26 листопада 2010року. За весь цей час відповідачів у квартирі немає, кореспонденція на адресу квартири не надходить, жодного разу ніхто не приїзджав до квартири. Він несе всі витрати , пов"язані з користуванням квартирою.

Просить визнати ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги. ОСОБА_1 пояснив в судовому засіданні, що він перебував у виконкомі на обліку, як особа, яка потребує житло. У листопаді 2010року він отримав ордер на житло в квартирі АДРЕСА_4. Отримавши квартиру, він одразу змінив в ній замок, почав робити ремонт, через 5-6 місяців замінив двері. Пізніше він приватизував квартиру разом зі своєю неповнолітньою дочкою. У жовтні 2011року отримав свідоцтво про право власності на квартиру. Весь цей час він ніколи не бачив ОСОБА_3. Вони не цікавилися квартирою. На весні 2012року йому стало відомо, що рішенням суду від 26 грудня 2011року КП "СЕЗ" було відмовлено у визнанні ОСОБА_3 такими, що вони втратили право користування квартирою. Не погодившись з цим рішенням він звернувся до апеляційного суду. Але у відкритті апеляційного провадження йому було відмовлено. 30 травня 2012року йому вперше стало відомо, що ОСОБА_3 бажають вселитися в квартиру. Вважають, що ОСОБА_3 були відсутні у спірній квартирі понад 6 місяців без поважних причин. Просять позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали. Надали зустрічний позов, в якому зазначили, що заочним рішенням суду від 08 вересня 2010року вони були визнанні такими, що втратили право на житлов за позовом КП "Служба єдиного замовника". В судовому засіданні вони участі не приймали, оскільки не отримували повістку. Працювали вахтовим способом і тимчасово були відсутні за місцем мешкання. Але ж оплачували борги по комунальним послугам в 2010-2011р.р. ОСОБА_3 в 2010 та 2011р. знаходився на стаціонарному лікуванні в лікарні та після лікування мешкав в квартирі.

У вересні 2011року після роботи вони приїхали додому і побачили, що встановлені нові двері. Вони не змогли потрапити до квартири. Сусіди пояснили, що незнайомі особи встановили двері, не реагуючи на те, що їм казали, що в квартирі мешкають. Вони звернулися до КП "СЕЗ", де взнали про рішення суду в 2010році, і що вони позбавлені права на житло, квартира надана ОСОБА_1 Вони знайшли його і попросили вирішити питання позитивно. Але він відмовився, і зная, що вони оскаржують заочне рішення суду, приватизував квартиру.

На підставі рішення виконкому № 1205 від 03 листопада 2010року на вселення родині ОСОБА_1 був виданий ордер № 24740, який дійсний протягом 30днів. Але ОСОБА_1, ОСОБА_6, їх дочка ОСОБА_7 в квартиру не вселилися до теперішнього часу. Вони не сплачують комунальні послуги.

ОСОБА_7 приватизує квартиру і отримує свідоцтво про право власності на це житло, про що їм стало відомо тільки у 2012році.

Рішенням суду 26 жовтня 2011року по справі №2-1340 КП "СЕЗ" було відмовлено у визнанні їх такими, що втратили право на житло в квартирі АДРЕСА_5. ОСОБА_8 до теперішнього часу не дає їм ключи від квартири, в якій вони не позбавлені право мешкати.

Оскільки ордер на вселення до квартири та свідоцтво про право власності на житло від 05.10.2011року були видані в той час, коли квартира перебувала в спорі, рішенням суду від 26.12.2011року вони не позбавлені права проживати, то вони є не законними.

Цими документами та діями ОСОБА_1, виконкомом порушені їхні конституційні права на житло.

Вона, ОСОБА_9 є пенсіонеркою. Квартира була їй надана у зв"язку з роботою на фарфоровому заводі. За станом здоров"я вона потребує лікуванняя у невропатолога. Вони вимушені ночувати у знайомих, родичів тривалий час. Іншого житла вони не мають.

Просять захистити їй право на житло в квартирі АДРЕСА_6 - вселити їх в квартиру; визнати незаконним свідоцтво про право власності на квартиру, яке видано 05 жовтня 2011року відповідачам ОСОБА_1; стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 107,30грн і витрати на правову допомогу в сумі 700грн.

В судовому засіданні ОСОБА_9 доповнили свої позовні вимоги, і просили з тих же підстав, які викладені в їх зустрічному позові визнати незаконним ордер на вселення № 24740 серії 21 , виданий 05 листопада 2010року виконкомом ОСОБА_1 та членам їх сім"ї; визнати незаконним розпорядження голови виконкому від 29.09.2011року, яке видано 05 жовтня 2011року, а також вселити їх в квартиру, та визнати незаконним свідоцтво про право власності на житло . Пояснили, що помилково було пропущено в першому зустрічному позові зазначення цих вимоги, зміст позову містить обставини, з яких ордер винен бути визнаний незаконним. Також пояснили, що вони фактично позбавлені можливості проживати в своїй квартирі, оскільки ОСОБА_1 поміняв в ній двері. Вони не були відсутні в квартирі понад 6 місяців без поважних причин. Іхні речі винні знаходитися в квартирі до теперішнього часу, оскільки вони їх ніколи з квартири не забирали. Були ситуації коли вона ОСОБА_9 працювала в м.Краматорськ, тому залишалася в м.Краматорськ на деякий час. Але на вихідних вони приїзджали до дому. У вересні 2011року вони приїхали до дому і побачили, що двері в квартирі замінені, після чого зверталися до прокуратури, в ЖЕК, з"ясували, що було заочне рішення. Потім з"ясували, кому перейшла їхня квартира. Пішли в міліцію, оскільки ОСОБА_1 виявився працівником Дружківського МВ УМВС. Просили врегулювати питання мирним шляхом. Але такого врегулювання не відбулося. Вони звернулися до суду і заочне рішення було переглянуто. ОСОБА_1 було відомо, що квартира перебуває в спорі, але не дивлячись на це, він скоро приватизує квартиру і отримує свідоцтво про власність на квартиру. Вважають, що ОСОБА_1 їм перешкоджають користуватися їхньою квартирою, а видачею ордеру на спірну квартиру, приватизацією, та видачею свідоцтва про право власності на квартиру, в якій вони не позбавлені права проживати, порушуються їхні права на житло. Тому всі ці документи винні бути визнанні незаконними, а вони підлягають вселенню в квартиру. Просять в задволенні позову ОСОБА_1 відмовити, їхній позов задовольнити.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 вимоги не визнав. Просить в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_10 в судове засідання не з"явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Позов не визнає.

Відповідач ОСОБА_11 Дружківської міської ради в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяву, в якій просять розглядати позов ОСОБА_9 до виконкому Дружківської міської ради про визнання свідоцтва про право власності недійсним у відсутності представника виконкому, не заперечують проти задоволення позовних вимог (а.с.65).

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання їх такими, що втратили право користування житлом задоволенню не підлягає. Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_6, виконкому Дружківської міської ради про вселення, визнання недійсними ордеру, розпорядження, свідоцтва про право власності на житло підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що заочним рішенням Дружківського міського суду від 08.09.2010 року ОСОБА_4, ОСОБА_3 визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_7 на тій підставі, що ОСОБА_3 не користуються житлом без поважних причин більше шести місяців (а.с.4) На підставі зазначеного рішення суду рішенням виконавчого комітету Дружківської міської ради №1205 від 03.11.2010 року видано ордер наймачу ОСОБА_1 з сім"єю № 24740 серії 21 на право заняття житлового приміщення житловою площею 29,7 кв.м. двокімнатної квартири АДРЕСА_8. Склад сім"ї наймача ОСОБА_6 - дружина, ОСОБА_7 - дочка.

На підставі зазначеного рішення виконкому, розпорядженням органу приватизації від 29 вересня 2011року № 652 ОСОБА_1 та ОСОБА_7 05 жовтня 2011року передано приміщення у квартирі АДРЕСА_9 в приватну спільну часткову власність (а.с.7). 28 жовтня 2011року ОСОБА_1, ОСОБА_7 отримали свідоцтво про право власності на приміщення у спірній квартирі (а.с.8). Заочне рішення Дружківського міського суду від 08.09.2010року за позовом КП "СЕЗ" до ОСОБА_3, яким вони були визнанні такими, що втратили право користування квартирою, було скасовано, справа переглянута, і рішенням Дружківського суду від 26.12.2011 року позов комунального підприємства "Служба єдиного замовника" до ОСОБА_3 про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, залишений без задоволення. Рішення набрало чинності 05.01.2012року (а.с.5)

Суд вважає встаноленим, що ОСОБА_1 перешкоджає ОСОБА_3 в користуванні картирою 27 по вул.Космонавтів, 41, якою вони не позбавлені права користуватися, оскільки замінив в квартирі двері, ключи від квартири не надає, що підтверджується поясненнями самого ОСОБА_1, який підтвердив в судовому засіданні, що він замінив двері в квартирі.

Також суд вважає встановленим, що ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 фактично не мешкають в спірній квартирі.

Позивач ОСОБА_7 на підтвердження своїх вимог посилається на ОСОБА_12 від 01.06.2012року (а.с.18), акт від 12.05.2010р (а.с.19), акт від 14.05.2010р (а.с.20), також на показання свідків ОСОБА_13А, ОСОБА_14

Актами від 12.05.2010року та 14 травня 2010року, визначено, що ОСОБА_3 відсутні в своїй квартирі приблизно 2роки. Але ці ОСОБА_12 були предметом дослідження під час розгляду справи за позовом КП "СЕЗ" до ОСОБА_3 про визнання їх втратившими право користування квартирою . Висновки в цих актах спростовані в судовому засіданні поясненнями свідків і суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню (а.с.5).

ОСОБА_12 від 01.06.2012р вбачається, що квартира АДРЕСА_10 була обслідувана майстром ТОВ ДЕП Домсервіс" ОСОБА_13 у присутності власника квартири ОСОБА_1 , і встановлено, що родина ОСОБА_3 в зазначеній квартирі не мешкає тривалий час, більше року. В квартирі зареєстрований ОСОБА_1, але хто фактично мешкає в квартирі в ОСОБА_12 не зазначено. Також в ОСОБА_12 не зазначено на відсутність речей ОСОБА_3 в спірній квартирі, хоча позивач в позові посилається саме на цей ОСОБА_12, як на підтвердження відсутності речей ОСОБА_3 в квартирі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона не заходила до квартири під час складання ОСОБА_12 від 01.06.2012року і не може пояснити, чи є в ній речі ОСОБА_3. Акт складався зі слів сусідів, яких вона опитала, і які підписали також цей ОСОБА_12. Двері у квартиру не відчинялися. Вона також мешкає в цьому будинку, і як мешканка будинку, знає, що ОСОБА_3 не проживають в квартирі вже давно. Іноді з"являвся у квартирі ОСОБА_3- на 2-3 дні, і знову кудись уходив. Коли складався ОСОБА_12 в 2010році, від сусідів було відомо,що ОСОБА_3 мешкають десь в м.Краматорськ. В квартирі на даний час ніхто не мешкає. Квартира закрита металевими дверима. ОСОБА_1 зареєстрований, але фактично в квартирі не мешкає. Про те, що в позові КП "СЕЗ" було відмовлено їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні підтверджував, що він особисто допомагав ОСОБА_1 перевозити речі до квартири, встановлювати двері. Свідчив також, що ОСОБА_1 проживає в цій квартирі з кінця 2010року.

Суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_14, оскільки вони суперечать іншим доказам по справі, а саме, поясненням свідка ОСОБА_13, яка не підтверджує факт проживання в квартирі ОСОБА_1, також поясненням свідка ОСОБА_15, який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1, як сусіда він ніколи не бачив. Металеві двері в квартирі ОСОБА_3 встановили приблизно рік тому. Зі слів своєї матері, йому відомо, що двері встановив новий сусід. До появи ОСОБА_1, в квартирі мешкали ОСОБА_3. Доки стояли старі двері, ОСОБА_3 приходили до квартири. Він часто бачив у вихідні ОСОБА_3 , зустрічався з ним біля дверей, у під"їзді. Під час підписання ОСОБА_12 у 2010році, він пояснював представникам Жека , що сусіди ОСОБА_3 з"являються в квартирі. Акт підписував без окуляр, тому не читав його змісту.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні підтвердила, що 17 вересня 2011року, вона ще була в квартирі ОСОБА_3, а коли прийшла 20 вересня 2011року, то вже були двері нові і в квартиру неможливо було зайти. В квартирі були речі ОСОБА_3: діван в залі, килим звернутий стояв в кутку. На кухні стояв холодильник, меблі - стіл, стільці, посуд в шафі. В кладовій в коридорі були банки. У ваній кімнаті стояла пральна машина. У вересні 2011року вона зустрічалася з ОСОБА_1, повідомляла його, що квартира належить її матері ОСОБА_3, а він заперечував, і стверджував, що квартира належала їхньому померлому батькові. Ця бесіда нічим не закінчилася. ОСОБА_1 знав, що за квартиру виник спір, але приватизує її в скорах. Вона особисто йому передавала рішення, в якому відмовили визнати ОСОБА_3 втратившими право користування, але він відмовився отримувати це рішення.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 мешкали весь час по вул.Космонавтів, 41/27. Квартиру отримувала ОСОБА_3, працюючи ще на фарфоровому заводі. Восени 2011року вона хотіла зустрітися з ОСОБА_3 і прийшла до неї на вул. Космонавтів, 41/24. Була здивована новими дверима в квартирі.Двері були закриті, їх ніхто не відкрив. Сусідка з квартири № 28 говорила їй, що вони десь блукають. Вона поцікавилась де ж її можна знайти. А через декілька днів до неї прийшла сама ОСОБА_3, пожалілась, що їм ніде жити. Звичайно вона їх пустила до себе. І до теперішнього часу ОСОБА_4 разом з сином ОСОБА_3 мешкають у неї.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в липні 2012року і стверджує, що більше шести місяців ОСОБА_3 не мешкають в квартирі без поважних причин. Але як вбачається із пояснень самого позивача, вже в травні 2012року йому стало відомо, що ОСОБА_3 бажають проживати в своїй квартиру, оскільки дізнався про рішення від 26 грудня 2011року, і він не погоджуючись з цим рішенням звертається до апеляційного суду із апеляційною скаргою. Ці обставини також підтверджуються ухвалою судді апеляційного суду від 01 жовтня 2012року (а.с.43). Суд вважає, що такі обставини спростовують ствердження ОСОБА_1, що ОСОБА_3 не цікавляться квартирою і відсутні в ній без поважних причин, а дії ОСОБА_1 щодо подачі апеляційної скарги на рішення суду, яким не порушуються його права, оскільки позов подано за період часу, коли квартира не була його власністю, свідчать про перешкоди з боку ОСОБА_1 в користуванні ОСОБА_4 спірною квартирою.

Відповідно до ст. 71 ЖК України особа може бути в судовому порядку визнана такою , що втратила право користування жилим приміщенням, якщо вона більше 6 місяців не користується ним без поважних причин.

Суд вважає, що в судовому засіданні не встановлено відсутність відповідачів ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_11 більше 6 місяців без поважних причин, тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

ОСОБА_12 ст. 59 ЖК України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3Т та ОСОБА_4 були зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_2, як квартиронаймач ОСОБА_4, та члени її сім"ї син ОСОБА_3 у відповідності до ст.64 ЖК України, набули право користування квартирою (а.с.51-55,56). В 2011 році ОСОБА_3, дізнавшись про наявність справи у суді щодо спірної квартири, подали заяву про скасування заочного рішення, справу перглянуто і в позові про визнання ОСОБА_3 втратившими право користувнаня жилим приміщенням відмовлено .

За таких обставин, суд вважає, що видавая ордер ОСОБА_1 на спірну квартиру відбулося порушення прав ОСОБА_3 на зазначене в ордері жиле приміщення - квартиру АДРЕСА_12, тому відповдіно до ст. 59 ЖК ордер підлягає бути визнаний саме недійсним, а не незаконним, як зазначають в позові ОСОБА_3.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції, що діяла на час її приватизації ОСОБА_5), приватизації підлягають квартири, які використовуються громадянами на умовах найму. Право на приватизацію квартир державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни, які постійно проживають у цих квартирах чи тимчасово відсутні, за якими зберігається право на житло (ст.ст.4, 8 Закону).

ОСОБА_1 на підставі рішення суду від 08 вересня 2010року набув право на отримання ордеру та на приватизацію квартири, отримав свідоцтво про право власності. Оскільки судове рішення від 08 вересня 2010року скасовано, рішенням суду від 26.12.2011року в позові про визнання ОСОБА_3 втратившими право користування житлом відмовлено, ордер визнається судом недійсним, то відпали підстави набуття права ОСОБА_1, та ОСОБА_7 на приватизацію квартири і отримання свідоцтва про право власності на цю квартиру.

За таких обставин підлягає задоволенню позов ОСОБА_3 про їх вселення в спірну квартиру, визнання незаконним розпорядження № 652 від 29.09.2011року про передачу квартири у власність ОСОБА_1 та недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, видане ОСОБА_1, ОСОБА_7 05 жовтня 2011року, оскільки відмова 26 грудня 2011року в задоволені позову про визнання їх такими, що втратили право користування спірною квартирою, визнання ордеру недійсним поновлює ОСОБА_3 у правах на спірну квартиру.

Суд вважає, що свідоцтво про право власності за змістом п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України має визнаватися саме недійсним, а не незаконим, як то просять позивачі.

ОСОБА_12 зі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів за зустрічним позовом ОСОБА_7 на користь позивачів ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 107,30грн по 53,65 грн з кожного.

Що стосується стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_4 не надано доказів, які підтверджують оплату витрат на правову домопомогу.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,61,84,88, 209,212-215,223 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням відмовити.

Позов ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_6, виконкому Дружківської міської ради задовольнити частково.

Визнати недійсним ордер на жиле приміщення № 24740 серії 21 від 05 листопада 2010року, який видано ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому № 1205 від 03.11.2010року .

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на приміщення у квартирі за адресою вул.Космонавтів, 41/27 м.Дружківка, видане ОСОБА_1 та ОСОБА_7 05.10. 2011року.

Вселити ОСОБА_4, ОСОБА_3 в квартиру, яка розташована за адресою вул. Космонавтів, 41/27 м.Дружківка.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 107 (сто сім )грн 60коп по 53,65грн з кожного.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд шляхом подання в 10денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Т. Л. Панова