Ухвала

іменем України

"22" травня 2012 р.м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.
Києва Галаган В.І., вивчивши матеріали
позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання квартири спільною сумісною
власністю подружжя, збільшення частки
майна дружини і присудження грошової
компенсації у праві спільної сумісної
власності на квартиру, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м.
Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання квартири спільною
сумісною власністю подружжя,
збільшення частки майна дружини і
присудження грошової компенсації у
праві спільної сумісної власності на
квартиру.

Ухвалою суду від 14 травня 2012 року
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання квартири спільною сумісною
власністю подружжя, збільшення частки
майна дружини і присудження грошової
компенсації у праві спільної сумісної
власності на квартиру залишено без
руху та надано строк для усунення
недоліків.

У встановлений судом строк,
позивачка не виконала вимоги ст. 119
Цивільного процесуального кодексу
України та не усунула вказані судом
недоліки.

Так, позивачкою не надано
правового обґрунтування щодо
зобов’язання відповідача усунути
перешкоди у здійсненні позивачкою
права власності на частину квартири та
користування квартирою разом з
малолітньою дитиною, не зазначивши при
цьому спосіб/порядок та правові
наслідки за якими відповідач має
усунути такі перешкоди.

Згідно частини п’ятої ст. 119 Цивільного
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи, що
підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до положення статті 6 Закону
України «Про судовий збір»від 08.07.2011
року №3674-VI (зі змінами та доповненнями),
за подання позовної заяви, що має
одночасно майновий і немайновий
характер, судовий збір сплачується за
ставками, встановленими для позовних
заяв майнового та немайнового
характеру.

Звертаючись з позовом до суду,
позивачкою не додано доказів, які мають
свідчити про те, що нею в повній мірі
сплачено судовий збір, враховуючи факт
звернення позивачки з вимогою
немайнового характеру про усунення
перешкод в користуванні власністю.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
судовий збір»від 08.07.2011 року №3674-VI (зі
змінами та доповненнями) судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі. Із позовної заяви
немайнового характеру ставка судового
збору становить 0,1 розміру мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до ч.2 ст. 121 Цивільного
процесуального кодексу України, коли
позивач відповідно до вказівок судді у
встановлений строк не виконає всі
перелічені в статтях 119 і 120 Цивільного
процесуального кодексу України вимоги,
заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
119-121 Цивільного процесуального кодексу
України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання квартири спільною сумісною
власністю подружжя, збільшення частки
майна дружини і присудження грошової
компенсації у праві спільної сумісної
власності на квартиру вважати
неподаною та повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою
для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п’яти днів з дня
її проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення ухвали суду, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
п’яти днів з дня отримання копії цієї
ухвали.

С у д д я: