Справа №22-ц-6421/11Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія45Доповідач у 2 інстанціїБілоконь
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 грудня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Сержанюка А.С.,

суддів Верланова С.М., Білоконь О.В.

при секретарі Хворостяної А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з ОСОБА_2, з яким вона зареєструвала шлюб з 17 лютого 2006 року та від якого є донька Олександра, ІНФОРМАЦІЯ_1, спільне життя не склалося через тяжкий характер відповідача, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2011 року позов задоволено.

Шлюб, зареєстрований 17 лютого 2006 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №39 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким надати термін на примирення строком до шести місяців.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Однак повністю погодитись з такими висновками колегія суддів не може.

Судом встановлено, що 17 лютого 2006 року між сторонами зареєстровано шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №39. Від даного шлюбу мають доньку Олександру, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.4,5).

Відповідно до ст. 111, ч.1 ст. 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" передбачене ч.1 ст.111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, вважає, що збереження шлюбу є можливим та просив надати шестимісячний строк для примирення. Однак суд першої інстанції даних вимог не врахував та залишив поза увагою прохання відповідача про надання терміну для примирення, всупереч вимогам ст. 111 СК України.

Разом з цим, звернувшись з позовом про розірвання шлюбу, позивач не навела час з якого вони не проживають з відповідачем однією сім'єю, і не надала доказів про те, що вона не веде з відповідачем спільного господарства, тоді як в судовому засіданні сторони не заперечували факту добровільного продовження шлюбних стосунків по даний час.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що в задоволені позову ОСОБА_3 про розірвання шлюбу слід відмовити. При цьому колегія судів бере до уваги, що позивач не позбавлена повторної можливості ініціювати розірвання шлюбу у будь-який час.

Оскільки суд першої інстанції при розгляді справи не врахував вимоги ст. 112 СК України, та обставини справи, не вжито жодних заходів щодо примирення подружжя, чим перш за все порушено інтереси малолітньої дитини, тому колегія суддів вважає, що рішення суду відповідно до ст.309 ЦПК підлягає скасуванню, з ухваленням по справі нового рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про надання сторонам строку для примирення не заслуговують на увагу, оскільки таких повноважень не передбачено процесуальним законодавством за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія судів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2011 року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в позові до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді :