Справа № Провадження №22-ц-6403/12 22-ц/1090/9057/12 Головуючий у І інстанції Віговький С.І.
Категорія21Доповідач у 2 інстанціїКашперська
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 грудня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Яворського М.А.,

суддів Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Дрозд О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сквирського районного суду Київської області від 04 вересня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2012 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Посилався на те, що 17 березня 2012 року потрапив в дорожньо-транспортну пригоду за участю його автомобіля СHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_1 та SCODA FABIA д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, у результаті дорожньо-транспортної пригоди його автомобілю завдано механічних пошкоджень. Згідно звіту про оцінку шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу № 1581/2U, складеного СПД ОСОБА_4 01 квітня 2012 року, вартість відновлювального ремонту його автомобіля складає 41653,98 грн., разом із тим страхова компанія відповідача відшкодувала йому лише 33712 грн., з них за перерахунок було знято 337 грн., таким чином він отримав 33375 грн. Крім того, витрати на оплату здійснення звіту по визначенню матеріального збитку склали 350 грн. Оскільки вартість відновлювального ремонту страхова компанія відшкодувала йому не в повному обсязі, просив стягнути із відповідача на його користь відшкодування майнової шкоди в сумі 8278,98 грн. та моральної шкоди в сумі 15000 грн., а також 350 грн. відшкодування за оплату оцінки автотранспорту та судові витрати.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 04 вересня 2012 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Сквирського районного суду Київської області від 04 вересня 2012 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції в повній мірі даним вимогам закону не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів, що підтверджують причини несплати страховиком матеріальної шкоди в повному обсязі, доказів, що підтверджують реальні витрати позивача на ремонт пошкодженого транспортного засобу, а також доказів, що підтверджують звернення позивача із відповідною заявою до страхової компанії про виплату страхового відшкодування в частині завданої моральної шкоди.

Колегія суддів не може повністю погодитися із таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що 17 березня 2012 року по вул. К.Лібкнехта в м. Сквира ОСОБА_3 керував транспортним засобом SCODA FABIA д.н.з. НОМЕР_2 і вчинив дорожньо-транспортну пригоду, а саме не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем СHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим допустив порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху України і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Як вбачається із звіту № 1581/2U від 01 квітня 2012 року, складеного СПД ОСОБА_4, вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля СHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок пошкодження складає 41653,98 грн. Власником автомобіля СHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_5

Також із матеріалів справи вбачається, що 19 грудня 2011 року ОСОБА_3 уклав із ПрАТ НФСК «Добробут»договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № АВ/1354478, строк дії якого - із 20 грудня 2011 року по 19 грудня 2012 року включно, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю -100000 грн., за шкоду, заподіяну майну -50000 грн., розмір франшизи -1000 грн.

15 червня 2012 року власник транспортного засобу ОСОБА_5 отримала страхове відшкодування від ПрАТ НФСК «Добробут»33712,65 грн. у філії Ощадбанку та сплатила комісію за видачу готівки 1 % 337,12 грн.

Вказані обставини підтверджуються наявними в справі доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За правилами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження заявлених позовних вимог про відшкодування майнової шкоди в розмірі 8278,98 грн. позивач надав суду звіт щодо вартості матеріального збітку в розмірі 41553,98 грн. та підтвердив отримання власником автомобіля ОСОБА_5 страхової виплати в розмірі 33375 грн. відновлювального ремонту, яка не перевищує розмір страхової суми, визначеної ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Разом із цим до страхової компанії відповідача позивачем ОСОБА_2 позовних вимог не заявлено, позивач погодився із нарахованим ПрАТ НФСК «Добробут»страховим відшкодуванням цивільно-правової відповідальності, яке отримала власник ОСОБА_5

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги до відповідача як власника транспортного засобу, чия цивільно-правова відповідальність належним чином застрахована і загальна сума завданого ним матеріального збитку не перевищує страхової суми, задоволенню не підлягають.

Із наведених підстав колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги, що розмір завданого позивачу збитку підтверджується звітом про оцінку автотранспорту від 01 квітня 2012 року, оскільки спір щодо розміру відшкодування в межах страхової суми входить до обсягу відповідальності страховика ПрАТ НФСК «Добробут».

Разом із тим, необґрунтованими та безпідставними є висновки суду першої інстанції про те, що позов в частині відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню із посиланням на те, що позивачем не надано доказів, що підтверджують звернення позивача із відповідною заявою до страхової компанії про виплату страхового відшкодування в частині завданої моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п. 22.3 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілому відшкодовується моральна шкода, передбачена п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується в установленому судом розмірі відповідно до вимог ст. 23 ЦК України. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пп. 3, 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з матеріалів справи, завдана позивачу моральна шкода полягає в душевних стражданнях, пов'язаних із пошкодженням майна, яким позивач володів та користувався на відповідній правовій підставі, у позбавленні його володіння транспортним засобом, який є засобом пересування та заробітку, у необхідності тривалих додаткових зусиль для організації звичайного способу життя, який існував до дорожньо-транспортної пригоди. При визначенні розміру відшкодування колегія суддів враховує характер правопорушення, позбавлення можливості позивача реалізації звичайного способу життя та ступінь вини особи, протиправними діями якої позивачу завдано моральної шкоди.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що протиправними діями відповідача позивачу була заподіяна моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню, а висновки суду першої інстанції про необхідність звернення до страхової компанії для отримання компенсації моральної шкоди на грунтуються на вимогах закону.

При цьому розмір відшкодування заподіяної моральної шкоди вважається колегії суддів доведеним в сумі 3000 грн., який є розумним, виваженим, справедливим та пропорційним завданій позивачу шкоді.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтується на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції, не призвели до порушення принципів цивільного процесуального законодавства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині відмови позивачу у відшкодуванні моральної шкоди ухвалене за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду в цій частині не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦК України є підставами для його скасування в частині відмови в задоволенні позову про стягнення моральної шкоди із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову в сумі 3000 грн., в іншій частині рішення Сквирського районного суду Київської області від 04 вересня 2012 року залишається без змін.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України із відповідача в дохід держави стягується судовий збір в розмірі 107,30 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 04 вересня 2012 року скасувати в частині відмови в задоволенні позову про стягнення моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 3000 грн. та судовий збір в дохід держави в розмірі 107,30 грн.

В іншій частині рішення Сквирського районного суду Київської області від 04 вересня 2012 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Яворський М.А.

Судді: Кашперська Т.Ц.

Фінагєєв В.О.