Справа №2-666 Головуючий у суді у 1 інстанції - Костенко
Номер провадження 22-ц/1890/2/12 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Криворотенка В. І. , Сибільової Л. О.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 30 листопада 2009 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2008 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі-позивач) звернулося до суду з позовом, який був уточнений під час судового розгляду справи, до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 30 листопада 2009 року позов Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за договором кредиту в сумі 100160 грн. 89 коп.

Стягнуто в дольовому порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» 1031 грн. 60 коп. судових витрат, тобто по 515 грн. 80 коп. з кожного.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 листопада 2010 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 30 листопада 2009 року залишено без задоволення.

Зазначене заочне рішення відповідач ОСОБА_2 оскаржив в апеляційному порядку, подавши 01 грудня 2010 року апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильність встановлення судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи, а також на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині стягнення з нього заборгованості за кредитним договором та за додатковим кредитним договором і ухвалити нове рішення, яким зменшити суму заборгованості по кредитному договору в межах тієї відповідальності, яка передбачена укладеним між ним та позивачем договором поруки від 01 лютого 2008 року.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що додатковий договір № 1 від 18 квітня 2008 року до договору поруки від 01 лютого 2008 року ним з банком не укладався, оскільки він його не підписував, а тому він повинен нести відповідальність за виконання боржником ОСОБА_3 зобовязання лише в межах укладеного ним договору поруки від 01 лютого 2008 року, тобто в межах 25000 грн.

Крім того, відповідач вказує, що він не був належним чином повідомлений про час та місце останнього судового засідання, що є порушенням з боку суду першої інстанції норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 лютого 2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» і ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 38/08-РБФ, відповідно до якого останньому було надано кредит в сумі 25000 грн. строком до 31 липня 2009 року зі сплатою 19% річних (а.с.7-9). Для забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 01 лютого 2008 року було укладено договір поруки № 38/08-ПФО цього банку з поручителем ОСОБА_2 (а.с.21-22).

18 квітня 2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» і ОСОБА_3 був укладений Додатковий договір № 1 до вищезазначеного кредитного договору у звязку із реструктуризацією кредиту з фактичної суми боргу в розмірі 22222,22 грн. у не відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування 75000 грн. на строку до 10 жовтня 2009 року зі сплатою 19% річних (а.с.10-12). Відповідно до Додаткового договору № 1 від 18 квітня 2008 року до договору поруки № 38/08-ПФО від 01 лютого 2008 року ОСОБА_2 виступив поручителем перед банком за виконання ОСОБА_3 зобовязань по кредитному договору № 38/08-РБФ від 01 лютого 2008 року та Додатковому договору № 1 від 18 квітня 2008 року з врахуванням змін та доповнень, якщо такі будуть прийняті сторонами кредитного договору (а.с.23).

З березня 2008 року ОСОБА_3 допустив прострочення сплати суми кредиту та процентів по ньому, внаслідок чого виникла заборгованість стосовно повернення грошових сум за кредитним договором.

Задовольняючи позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що він не виконав свого зобовязання за договором поруки та за додатковим договором до договору поруки стосовно поручительства за належне виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору та Додаткового договору до договору кредиту, тому стягнув з відповідачів в солідарному порядку вказану заборгованість в розмірі 100160 грн. 89 коп.

З такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, враховуючи наступні істотні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з наданої копії рішення Апеляційного суду Сумської області від 14 лютого 2012 року, яке набрало законної сили, рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09 грудня 2011 року визнано частково недійсним договір поруки від 01 лютого 2008 року, укладений між ПАТ АБ «Укргазбанк» і ОСОБА_2, в частині укладення додаткового договору поруки від 18 квітня 2008 року до договору поруки від 01 лютого 2008 року, та припинено дію договору поруки від 01 лютого 2008 року, укладеного між ПАТ АБ «Укргазбанк» і ОСОБА_2 (цивільна справа № 2-670/11 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ АБ «Укргазбанк», третя особа: ОСОБА_3, про визнання договору поруки частково недійсним).

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 14 лютого 2012 року скасовано рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 грудня 2011 року в частині визнання частково недійсним договору поруки від 01 лютого 2008 року, укладеного між ПАТ АБ «Укргазбанк» і ОСОБА_2, в частині укладення додаткового договору поруки від 18 квітня 2008 року до договору поруки від 01 лютого 2008 року і ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у вказаній частині. В іншій частині рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 грудня 2011 року в даній справі залишено без змін.

Таким чином, вищезазначеними рішеннями місцевого та апеляційного судів було припинено дію договору поруки між ПАТ АБ «Укргазбанк» і ОСОБА_2 від 01 лютого 2008 року у звязку зі зміною зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, що у свою чергу унеможливлює задоволення вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача ОСОБА_2

Зазначені обставини є істотними, оскільки свідчать про припинення правовідносин між кредитором та поручителем на підставі ч.1 ст.559 ЦК України, тому оскаржуване рішення місцевого суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку з ОСОБА_2 підлягає скасуванню, оскільки ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні зазначених позовних вимог щодо відповідача ОСОБА_2І, а відтак, рішення місцевого суду необхідно скасувати і в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача судових витрат в дольовому порядку в розмірі 515 грн. 80 коп.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

У звязку з ухваленням рішення на користь відповідача ОСОБА_2, на підставі ст.88 ЦПК України необхідно провести розподіл судових витрат, врахувавши понесені цим відповідачем судові витрати в сумі 500 грн. 80 коп. за сплату судового збору при подачі апеляційної скарги та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді апеляційної інстанції в сумі 120 грн., а всього 620 грн. 80 коп., які на його користь необхідно стягнути з позивача.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 30 листопада 2009 року в частині стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованості за договором кредиту в сумі 100160 грн. 89 коп. та в частині стягнення в дольовому порядку з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» судових витрат в розмірі 515 грн. 80 коп., скасувати.

Відмовити Публічному акціонерному товариству акціонерному банку «Укргазбанк» в задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В іншій частині заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 30 листопада 2009 року в даній справі залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на користь ОСОБА_2 понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 500 грн. 80 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді апеляційної інстанції в сумі 120 грн., а всього 620 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -