Справа № 2-4308/11
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

30 серпня 2012 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого одноособово судді Матяш Т.Л.

при секретарі Івановій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ КБ «Приватбанк»звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вказуючи, що 19.01.2010 року ОСОБА_1 уклав з ПАТ КБ «Приватбанк»кредитний договір № ODH0AD40308772, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 160 751,79 грн. терміном до 18.01.2013 року. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав у зв'язку з чим станом на 10.08.2011 року він має заборгованість - 121 034,09 грн., яку позивач просить стягнути.

Представник позивача у судовому засіданні не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи є його заява, відповідно до якої просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлявся, в матеріалах справи є його заява, відповідно до якої з позовом не згоден, просить судове засідання провести у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк»та ОСОБА_1 19.01.2010 року уклали кредитний договір № ODH0AD40308772, згідно якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»зобов'язався надати Відповідачу кредит у розмірі 160751.79 грн. на термін до 18.01.2013 p., а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

У своїй позовній заяві представник позивача вказує, що у порушення норм закону та умов договору позивач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав у зв'язку з чим станом на 10.08.2011 року він має заборгованість - 121 034,09 грн., яку позивач просить стягнути.

Суд не може погодитись з доводами позивача у звязку з наступним.

Відповідач надав до суду квитанції, з яких вбачається, що він трьома платежами сплатив на банківський рахунок позивача гроші у сумі 63,27 доларів США, 2100 доларів США та 2629,37 доларів США на загальну суму 4792,64 доларів США.

Однак, з розрахунку заборгованості, наданого представником позивача до суду вбачається, що позивач при визначенні розміру заборгованості відповідача, не врахував вищевказані суми, які були ним сплачені.

Крім того, з п.п. 1.28 1.35 договору № ODH0AD40308772 вбачається, що в забезпечення виконання позичальником вимог Банку щодо своїх зобовязань, відповідач надає Банку в якості застави автомобіль.

Відповідач в своїх додаткових запереченнях від 23.10.2012 року вказує, що: «автівка була реалізована позивачем за моїм бажанням за гроші у сумі 120000 гривень ще улітку 2011 року».

Факт того, що Банк дійсно вилучив автомобіль у відповідача у звязку з допущенням просрочки виплати кредиту, підтверджується відповідним Актом від 18.11.2010 р., який було додано відповідачем до своїх перших заперечень.

Крім того, з п.п. 1.28 1.35 договору № ODH0AD40308772 вбачається, що застава забезпечує виконання всіх грошових зобовязань відповідача перед Банком. Таким чином, якщо автомобіль дійсно було продано позивачем, то дана сума має бути віднята від загальної суми заборгованості.

Однак, у своїй позовній заяві представник Банку приховав від суду дані обставини і не надав жодної інформації щодо стану предмета застави і не зазначив чи продано авто, чи ні.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак в порушення ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представник позивача не довів суду, що станом на 10.08.2011 року відповідач має заборгованість саме у розмірі 121 034,09 грн., а не менше.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Представник позивача у судове засідання не зявлявся, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

За таких обставин, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у ній доказів, оскільки справа почала розглядатись по суті, а в силу положень ч. 2 ст. 27 ЦПК України позивач був зобовязаний ще до цього подати всі наявні у нього докази.

Таким чином, суд доходить висновку, що позов ПАТ КБ «Приватбанк»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості є необґрунтованим, недоведеним і таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 525, 526, 527, 530, 554 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 169, 209, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: