АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0413/273/12 22-ц/491/1767/12
Справа № 2-1306/11 Головуючий в 1 інстанції
Провадження 22-ц/491/585/12 ОСОБА_1
Категорія № 5 ( ІУ ) Доповідач Барильська А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Грищенко Н.М., Савіної Г.О.,

при секретарі: Євтодій К.С.,

за участю: позивача ОСОБА_2, та її представника ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10 квітня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про виділ долі зі спільного майна і визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про виділ долі зі спільного майна і визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 26 лютого 1994 року до 22 жовтня 2010 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. У період шлюбу, на спільні кошти, 26 жовтня 2001 року сторони придбали у власність трикімнатну квартиру № 20 в будинку № 33 по бул. Маршала Василевського в м. Кривому Розі.

Вказана квартира була придбана через Криворізьку філію Універсальної товарної біржі «Нерухомість Н». Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 25 вересня 2006 року вказаний договір був визнаний дійсним та за відповідачем було визнано право власності на квартиру. Відповідач умисно не реєструє договір купівлі-продажу квартири в органах БТІ, та добровільно розподілити спірну квартиру, яка є спільною сумісною власністю, не бажає.

У зв'язку із чим, позивач просила суд: виділити її долю із спільної сумісної власності- квартири № 20 у будинку № 33 по бул. Маршала Василевського в м. Кривому Розі, в розмірі 1/2 частини квартири та визнати за нею право власності на 1/2 частину спірної квартири.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 10 квітня 2012 року позов задоволено.

Виділено ОСОБА_2 долю із спільної сумісної власності, квартири АДРЕСА_1 в розмірі 1/2 частини квартири. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь позивача 1137,50 гривень судових витрат повязаних зі сплатою судового збору та витрати за проведення експертизи та витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом першої інстанції матеріальних та процесуальних норм, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог та стягнення судових витрат.

Зокрема, вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що право власності на спірну квартиру на нього не зареєстровано. Судом не враховано положення Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, згідно якого, право власності на нерухоме майно виникає лише після його державної реєстрації.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить рішення суду, як законне та обґрунтоване, на її думку, залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 1994 року по 22 жовтня 2010 року.

Відповідно договору купівлі продажу нерухомого майна від 26 жовтня 2001 року, у період шлюбу на імя відповідача ОСОБА_5 придбана на універсальній товарній біржі Нерухомість Н трикімнатна квартира № 20 в будинку № 30 по бул.Маршала Василевського в м. Кривому Розі. (а.с.11)

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбана у період шлюбу. Право власності на спірну квартиру визнано рішенням суду від 25.09.2006 року. У звязку з чим, суд виділив позивачу ОСОБА_2 долю із спільної сумісної власності, квартири АДРЕСА_1 в розмірі 1/2 частини квартири та визнав за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири.

Однак, повністю погодитись з зазначеним висновком суду, колегія суддів не може, оскільки судом порушені норми матеріального права та не вирішено спір відносно спірної квартири, а саме: вирішивши спір відносно 1/2 частини спірної квартири, суд залишив поза увагою питання відносно 1/2 частки спірної квартири

Відповідно до ст. 22 Кодекс про шлюб та сім'ю України, який діяв на час виниклих між сторонами правовідносин,майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Статтею 28 КпШС України передбачено, що у разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Згідно ст. 69 СК України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно договору купівлі продажу нерухомого майна від 26 жовтня 2001 року, у період шлюбу на імя відповідача ОСОБА_5 придбана на універсальній товарній біржі Нерухомість Н трикімнатна квартира № 20 в будинку № 30 по бул.Маршала Василевського в м. Кривому Розі.

У звязку з чим, висновок суду про те, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, є правильним.

Згідно положень ст. 227 ЦК України ( в редакції 1963 року), яка діяла на час виниклих між сторонами правовідносин, договір купівлі-продажу житлового будинку( квартири) повинен бути нотаріально посвідченим, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Невиконання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Як вбачається із матеріалів справи, спірна квартира придбана на універсальній товарній біржі «Нерухомість Н», згідно договору від 26 жовтня 2001 року, зазначений договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений.

У звязку з чим, рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25 вересня 2006 року договір купівлі-продажу спірної квартири від 26 жовтня 2001 року визнаний дійсним та за відповідачем ОСОБА_5 визнано право власності на спірну квартиру.

Таким чином, колегія суддів вважає, що, оскільки спірна квартира була придбана у період дії ЦК України у редакції 1963 року, то відповідно до положень ст. 227 ЦК України ( в редакції 1963 року) та ч.3 ст. 334 ЦК України ( в редакції 2003 року), сторони набули право власності на спірну квартиру, та їх частки у спірній квартирі є рівними.

У звязку з чим, колегія суддів вважає за можливе виділити частки сторін у спірній квартирі, по 1/2 частині, кожному, та визнати за сторонами право власності на спірну квартиру, на 1/2 частину, за кожним.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не набув право власності на спірну квартиру, оскільки право власності на нерухоме майно виникає лише після його державної реєстрації. А право власності на спірну квартиру на нього не зареєстровано, колегія суддів не може взяти до уваги з вище наведених підстав.

За таких обставин. колегія суддів вважає, що рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішенням відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України про часткове задоволення позовних вимог та виділення ОСОБА_2 та ОСОБА_5 їх долі із спільної сумісної власності, квартири АДРЕСА_2 у розмірі 1/2 частини квартири. Кожному та визнання за сторонами права власності на спірну квартиру на 1/2 частину, за кожним.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача підлягає стягненню пропорційно задоволеним позовним вимогам 1382 грн. судових витрат по сплаті судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та оплати за проведення технічної експертизи) та 1000 грн. витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313-314,16 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10 квітня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог .

Виділити ОСОБА_2 та ОСОБА_5 долі із спільної сумісної власності, квартири АДРЕСА_3, в розмірі 1/2 частини квартири, кожному.

Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину, за кожним, на квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_5. на користь ОСОБА_2 1382,30 гривень судових та витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн..

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді Н.М. Грищенко

ОСОБА_7