Справа № 1505/2124/2012
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

14 грудня 2012 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 акціонерного товариства «міська страхова компанія» про стягнення матеріальних збитків,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 акціонерного товариства «Міська страхова компанія» про стягнення матеріальних збитків, вказуючи, що 06.12.2011 року у результаті ДТП, яке сталося з вини відповідача ОСОБА_2, був пошкоджений автомобіль «Skoda Octavia», державний номер НОМЕР_1, який належить позивачу ОСОБА_1 Відповідальність відповідача ОСОБА_2 на момент вчинення ним ДТП була застрахована ПАТ «Міська страхова компанія».

У ході розгляду справи позивач неодноразово уточнював свої позовні вимоги та згідно останньої уточненої позовної заяви просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 3845 гривень 46 копійок відшкодування матеріальної шкоди; стягнути з відповідача ОСОБА_2 510 гривень 00 коп., що складає суму франшизи; стягнути з відповідача ОСОБА_2 20000 гривень 00 коп. відшкодування моральної шкоди; стягнути з відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Міська страхова компанія» 11854 гривні 70 коп., що складається з неоплаченої суми страхового відшкодування - 10168 гривень 08 коп., пені 1344 гривні 06 коп., індексу інфляції - 73 гривні 36 коп., 3% річних - 269 гривень 20 коп.; стягнути з відповідача - ОСОБА_3 акціонерного товариства «Міська страхова компанія» 5000 гривень 00 коп. відшкодування моральної шкоди; витрати, пов'язані з розглядом справи покласти на відповідачів в рівних частинах.

Позивач у судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути матеріальну шкоду лише з відповідача - ОСОБА_3 акціонерного товариства «Міська страхова компанія», в іншій частині позовні вимоги залишив без змін.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав у частині стягнення суми франшизи, в іншій частині просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Міська страхова компанія» у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був неодноразово сповіщений належним чином, що підтверджується розписками про отримання судових повісток, причину своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надавав.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача та представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступних підставах.

У судовому засіданні встановлено, що 06.12.2011 року на автодорозі Одеса-Білгород-Дністровський-Монаши сталася дорожньо транспортна пригода, у результаті якої відповідачем ОСОБА_2, який керував автомобілем „TOYOTA CAMRY, державний номер НОМЕР_2, був ушкоджений автомобіль марки «Skoda Octavia», державний номер НОМЕР_1, який належить позивачу ОСОБА_1

За результатами ДТП Державтоінспекцією був складений адміністративний протокол і згідно постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі №3-4787/11 від 13.12.2011 року, відповідач ОСОБА_2 був визнаний винним у порушенні ст.. 124 КпАП України та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривні на користь держави. Ця постанова не була оскаржена відповідачем та набрала законної сили.

Внаслідок вищевказаної ДТП автомобіль марки «Skoda Octavia», державний номер НОМЕР_1, який належить позивачу ОСОБА_1, отримав механічні ушкодження, розмір яких, згідно рахунку-фактури ДП «Автотрейдінг-Одеса» № С-18462 від 16.12.2011 року становить 14 523, 54 гривень.

09.12.2010 року між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 акціонерним товариством «Міська страхова компанія» був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ВЕ № 4498376 від 09.12.2010 року, за яким позивач застрахував майнові інтереси ОСОБА_2, які повязані з володінням, користуванням, розпорядженням транспортним засобом автомобілем „TOYOTA CAMRY, державний номер НОМЕР_2. Одним із страхових ризиків за вищевказаним договором є ДТП. Термін дії вищевказаного договору, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 акціонерним товариством «Міська страхова компанія» з 09.12.2010 року по 08.12.2011 року. Позивач ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 акціонерного товариства «Міська страхова компанія» з заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просив здійснити виплату страхового відшкодування.

Листом № 2046-12 від 28.12.2011 року Приватне акціонерне товариство «Міська страхова компанія» повідомило позивача про те, що ними отримано повний пакет документів та прийнято рішення про визнання випадку страховим та виплату страхового відшкодування в сумі 10 678, 08 гривень.

Листом № 277-02 від 08.02.2012 року Приватне акціонерне товариство «Міська страхова компанія» знову повідомило позивача про те, що ними отримано повний пакет документів та прийнято рішення про визнання випадку страховим та виплату страхового відшкодування в сумі 10 678, 08 гривень. Ці кошти підлягають перерахуванню згідно наданих реквізитів на рахунок СТО а саме ДП «Автотрейдінг-Одеса».

Однак, виплата вищевказаного страхового відшкодування відповідачем - ОСОБА_3 акціонерним товариством «Міська страхова компанія» здійснена не була, не приймаючи до уваги той факт, що відповідачем ОСОБА_2 з ОСОБА_3 акціонерним товариством «Міська страхова компанія» був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ВЕ № 4498376 від 09.12.2010 року, за яким позивач застрахував майнові інтереси ОСОБА_2, які повязані з володінням, користуванням, розпорядженням транспортним засобом автомобілем „TOYOTA CAMRY, державний номер НОМЕР_2, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну у 50 000, 00 гривень та франшизою у сумі 500,00 гривень. Тобто, на момент вчинення відповідачем ОСОБА_2 ДТП, тобто 06.12.2011 року, його цивільно-правова відповідальність була застрахована відповідачем ОСОБА_3 акціонерним товариством «Міська страхова компанія».

Згідно п. 9.1 ст. 9 Закону «Про страхування», обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому пункті ліміти.

При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів страховика відшкодовує у встановленому вищевказаним Законом порядку спричинену шкоду, яка заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої (п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про страхування»).

Згідно узагальнень Верховного Суду України судової практики з розгляду цивільних справ, що виникають із договорів страхування від 11.11.2011 року, різницю між сумою відшкодування, визначеною Законом України «Про страхування» та фактичним розміром збитків, які підтверджуються належними та допустимими доказами по справі, суди постановляють стягнути з особи, винної у заподіянні збитків, яка і притягується до участі у розгляді справи як співвідповідач. У випадках, коли позивачем предявлені позовні вимоги лише до страховика, і в суді не порушувалося питання про залученні справи особи, винної в заподіянні збитків, суди робили правильні висновки про відмову у задоволенні позовних вимог, розмір яких перевищував ліміти відповідальності страховика.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ також вказує на правильність висновку апеляційних судів в тому, якщо доведений розмір матеріальної шкоди не перевищує ліміту відповідальності страховика, суди першої інстанції необґрунтовано стягують з винної особи суму на відшкодування відновлювального ремонту.

На час здійснення ДТП, тобто 06 грудня 2011 року цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована ОСОБА_3 акціонерним товариством «Міська страхова компанія», що підтверджується дійсним на момент завдання шкоди полісом №ВЕ/4498376. Відповідно до п. 2 цього полісу ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілого становить 50000,00 гривень. Таким чином, за позовними вимогами по відшкодуванню майнової шкоди, розмір якої не перевищує ліміту відповідальності страховика, відповідати має страховик Приватне акціонерне товариство «Міська страхова компанія».

Що стосується позовних вимог позивача в частині стягнення моральної шкоди з відповідачів - ОСОБА_3 акціонерного товариства «Міська страхова компанія» та ОСОБА_2 судом встановлено наступне.

На підставі статті 23 ч. 1, ч. 2 п. 4 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають:наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Вина відповідача ОСОБА_2 у здійсненні ДТП доведена постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі №3-4787/11 від 13.12.2011 року, згідно якої відповідач ОСОБА_2 був визнаний винним у порушенні ст.. 124 КпАП України та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривні на користь держави. Ця постанова не була оскаржена та набрала законної сили.

Так, суд приймає до уваги той факт, що через неотримання позивачем страхового відшкодування він був змушений витратити усі свої кошти та позичати кошти у борг для здійснення оплати ремонту свого автомобілю, що порушило звичний уклад його життя, зокрема, тому що на його утриманні знаходиться дружина та двоє дітей, один з яких є малолітнім (довідка № 84 від 14.06.2012 року, видана Обєднанням співвласників багатоквартирних будинків «Тіра-2»). Через необхідність позивача витрачати свої кошти та позичати кошти для оплати ремонту свого автомобілю у позивача утворилась заборгованість за сплату комунальних послуг (довідка № 82 від 14.06.2012 року, видана Обєднанням співвласників багатоквартирних будинків «Тіра-2»).

Також суд приймає до уваги той факт, що у позивача, який є інвалідом 2 групи загального захворювання по зору (пенсійне посвідчення серії ААЕ № 366899) через ДТП та необхідність пошуку грошей різко погіршився зір, через що він знаходився на амбулаторному лікуванні (листок непрацездатності серії АВМ № 383354 від 02.07.2012 року та епікриз від 12.07.2012 року).

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 акціонерного товариства «міська страхова компанія» про стягнення матеріальних та моральних збитків є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 993, 1167, 1187, 1191 ЦК України, Законом України «Про страхування», Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 79, 88, 209, 212, 213 - 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 частково.

Стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Міська страхова компанія», юридична адреса : м. Донецьк, вул.. Краснооктябрська, 111, на користь ОСОБА_1, який проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1, суму матеріальної шкоди у розмірі 15699,46 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, який проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, який проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1, суму франшизи у розмірі 510,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, який проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, який проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1, суму моральної шкоди у розмірі 5000,00 гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Міська страхова компанія», юридична адреса : м. Донецьк, вул.. Краснооктябрська, 111, та ОСОБА_2, який проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судові витрати по справі у розмірі 214,60 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: