АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/781/2012
Головуючий по 1-й інстанції Блажко І.О.
Суддя-доповідач: Петренко В. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2012 року
м.Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: судді Петренка
В.М.,

Суддів: Акопян В.І., Лобова О.А.

при секретарі: Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду
м.Полтави від 14 грудня 2011 року,

у справі за позовом ОСОБА_2 до
комунального підприємства Полтавської
обласної ради ''Полтававодоканал''про
визнання додаткового договору
неукладеним, стягнення коштів за
договором.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача
апеляційного суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 у листопаді 2011 року
звернувся до суду з позовом до
відповідача комунального підприємства
( КП ) Полтавської обласної ради
''Полтававодоканал''про визнання
додаткового договору неукладеним,
стягнення коштів за договором.

В обґрунтування своїх позовних
вимог вказав, що 1 вересня 2006 року між
ним та ОСОБА_3, з однієї сторони, та КП
Полтавської обласної ради
''Полтававодоканал'', з іншої сторони
був укладений Договір, предметом якого
була передача прав на одержання в
Україні патенту на корисну модель
''Пристрій для діагностики та
блокування потоку рідини або газу
низького тиску в трубопроводах.''

У відповідності до п.8 вказаного
Договору відповідач взяв на себе
зобов'язання сплачувати йому
винагороду за використання
зазначеного в п.1 об'єкта права
інтелектуальної власності у власному
виробництві у вигляді фіксованої суми
йому по 7500 грн. та ОСОБА_3 по 5200 грн. -
щомісячно.

8 квітня 2011 року він отримав листа
за підписом генерального директора
підприємства з доданим до нього
додатковим договором від 1 квітня 2011
року згідно з яким ( п.1 додаткового
договору) п.п.8,9 Договору від 1 вересня
2006 року виключались, а сам договір
доповнювався п.13, у відповідності з
яким відповідач пропонував сплатити
йому винагороду за використання
зазначеного у п.1 Договору від 1 вересня
2006 року об'єкта інтелектуальної
власності у вигляді фіксованої суми 5000
грн. одноразово у строк до 31 грудня 2011
року. Майже одночасно відповідач
припинив виплату щомісячної
винагороди згідно Договору від 1
вересня 2006 року.

Прохає визнати додатковий
договір від 1 квітня 2011 року
неукладеним.

Стягнути з відповідача на його
користь заборгованість по виплаті
винагороди за Договором від 1 вересня
2006 року за період із червня 2011 року по
листопад 2011 року у розмірі 37500 грн. та
пеню за вказаний період часу у розмірі
4590 грн.

Зобов'язати відповідача
виконувати зобов'язання по виплаті
винагороди за Договором від 1 вересня
2006 року шляхом виплати йому щомісячно
по 7500 грн. до закінчення строку
договору, до 1 вересня 2016 року.

Рішенням Октябрського районного
суду м.Полтави від 14 грудня 2011 року, в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
ОСОБА_2 прохає частково скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його вимоги в частині
стягнення з відповідача
заборгованості по виплаті винагороди
за договором від 1 вересня 2006 року за
період з червня по листопад 2011 року та
пеню за вказаний період, мотивуючи тим,
що при ухваленні рішення судом
порушено норми матеріального та
процесуального права.

У запереченні на апеляційну скаргу
відповідач прохає апеляційну скаргу
відхилити, рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, що беруть участь у
справі в межах позову та доводів
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до наступного висновку.

Згідно до п.2.ч.1 ст.307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Відповідно до п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є: невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

На підставі вимог ст.ст. 15, 16 ЦК
України кожна особа має право на
захист цивільного права у разі його
порушення, невизнання, або оспорювання.
Кожна особа має права звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Судом першої інстанції з
дотриманням норм цивільного
процесуального законодавства
встановлено, що 1 вересня 2006 року між
ОСОБА_2 та КП Полтавської обласної ради
''Полтававодоканал''був укладений
Договір, предметом якого була передача
майнових прав працівниками
роботодавцю.

(а.с.7-9).

Відповідно до п.1 Договору
предметом договору є передача
Працівниками РоботодавцЮ прав на
одержання в Україні патенту на корисну
модель ''Пристрій для діагностики та
блокування потоку рідини або газу
низького тиску в трубопроводах.''

У відповідності до п.8 вказаного
Договору відповідач взяв на себе
зобов'язання сплачувати йому
винагороду за використання
зазначеного в п.1 об'єкта права
інтелектуальної власності у власному
виробництві у вигляді фіксованої суми
по 7500 грн. -ОСОБА_2 та у розмірі 5200 грн.
ОСОБА_3 -щомісячно.

Пунктом 11 Договору передбачено, що
умови договору можуть змінюватись за
письмовою згодою сторін. Зміни
Договору може бути оформлено
додатковим договором або протоколом до
договору з обов'язковим його
підписанням сторонами. Умови Договору
можуть бути переглянуті на вимогу
однієї зі сторін у випадку зміни цін і
тарифів, установлених ними.

В п.12 вказано, що Договір укладено
на 10 років, і набирає чинності з дня
його підписання сторонами Договору.

Встановлено, що 1 квітня 2011 року
відповідачем КП Полтавської обласної
ради ''Полтававодоканал'' було складено
проект додаткового договору, який було
надіслано позивачу поштою. Згідно з цим
додатковим договором пункти 8 та 9
Договору від 1 вересня 2006 року
виключались, а сам Договір
доповнювався п.13, у відповідності з
яким відповідач зобов'язався сплатити
позивачу винагороду за використання
зазначеного у п.1 Договору від 1 вересня
2006 року об'єкта інтелектуальної
власності у вигляді фіксованої суми 5000
грн. одноразово у строк до 31 грудня 2011
року.

( а.с.10 ).

Згідно ч.1 ст.640 ЦК України договір є
укладеним з моменту одержання особою,
яка направила пропозицію укласти
договір, відповіді про прийняття цієї
пропозиції.

Чинне в Україні законодавство, яке
регулює договірні правовідносини,
передбачає, що моментом укладення
договору є момент досягнення згоди (
домовленості) щодо істотних умов
договору.

Із змісту ст.. 642 ЦК України
вбачається, що для того, щоб договір
вважався укладеним, дії однієї сторони
( оферента ) недостатньо. Друга сторона
повинна виявити згоду на укладення
цього договору на умовах
запропонованих в оферті. Відповідь
особи, якій адресована пропозиція
укласти договір, про її прийняття (
акцепт) має бути повною і безумовною.

Відповідно до вимог ч.1 ст.651 ЦК
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

На підставі вимог ст.654 ЦК України
зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

Як встановлено судом, надісланий
відповідачем позивачу ОСОБА_2 поштою
проект додаткового договору від 1
квітня 2011 року він не підписав,
письмової згоди на зміну умов договору,
як це передбачено Договором від 1
квітня 2006 року, не давав, а отже цей
договір є неукладеним і таким, що
ніяких правових наслідків для сторін
не несе.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

В п.9 Договору вказано, що за
несвоєчасну виплату винагороди
роботодавець сплачує працівникам за
кожний прострочений день пеню у
розмірі не менше 0,4% від суми належної
до виплати, але не більше загальної
суми винагороди.

Позивач прохає стягнути з
відповідача заборгованість за 5
місяців (5х7500) та пеню за несвоєчасну
виплату винагороди, яка, згідно
вказаного ним у позовній заяві
розрахунку складає 4590 грн.

Аналізуючи вищевикладене колегія
суддів приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_2 в частині
стягнення заборгованості по виплаті
винагороди за Договором від 1 вересня
2006 року за період з червня 2011 року по
листопад 2011 року у розмірі 37500 грн. та
пеню за вказаний період часу у розмірі
4590 грн. обґрунтовані. Рішення суду
першої інстанції в цій частині
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення
позовних вимог в цій частині.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга обгрунтована і підлягає
задоволенню, рішення суду в частині
відмови у стягненні заборгованості по
виплаті позивачу винагороди за
Договором від 1 вересня 2006 року
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення по суті позовних вимог.

В іншій частині рішення суду
першої інстанції сторонами не
оскаржується і колегія суддів не
вбачає порушень норм процесуального
права чи неправильного застосування
норм матеріального права, чи інших
підстав для виходу за межі доводів
апеляційної скарги та перевірки
судового рішення в повному обсязі.

Згідно вимог ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Як вбачається із матеріалів справи
при подачі позову ОСОБА_2 було сплачено
563 грн. 20 коп. судового збору, при подачі
апеляційної скарги ним було сплачено 210
грн. 95 коп., а всього ним сплачено
судовий збір на суму 744 грн.15 коп., тому
цю суму необхідно стягнути з
відповідача на його користь.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 307, п.3,4 ч.1 ст.309,
ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
-задовольнити.

Рішення Октябрського районного
суду м.Полтави від 14 грудня 2011 року в
частині відмови у стягненні
заборгованості по виплаті винагороди
за Договором від 1 вересня 2006 року за
період з червня 2011 року по листопад 2011
року у розмірі 37500 грн. та пеню за
вказаний період часу у розмірі 4590 грн.
-скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення.

Стягнути з комунального
підприємства Полтавської обласної
ради ''Полтававодоканал'' на користь
ОСОБА_2 заборгованость по виплаті
винагороди за Договором від 1 вересня
2006 року за період з червня 2011 року по
листопад 2011 року у розмірі 37500 грн. та
пеню за вказаний період часу у розмірі
4590 грн.

Стягнути з комунального
підприємства Полтавської обласної
ради ''Полтававодоканал'' на користь
ОСОБА_2 судові витрати в сумі 744 грн. 15
коп.

В іншій частині рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий : суддя
________________ Петренко В.М.

Судді:
________________ Акопян В.І.

________________ Лобов О.А.

Згідно: суддя
Петренко В.М.