Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2012 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Ковальчук Н.М.,

суддів: ОСОБА_1,ОСОБА_2,

секретаря судового засідання Пиляй І.С.,

з участю позивача - ОСОБА_3,

представника позивача - ОСОБА_4,

представників відповідача - ОСОБА_5,ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національного університету водного господарства та природокористування на рішення Рівненського міського суду від 11 жовтня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Національного університету водного господарства та природокористування про визнання незаконним припинення трудового договору, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 11 жовтня 2012 року вказаний позов задоволено частково. Визнано звільнення ОСОБА_3 з посади старшого викладача кафедри економічної теорії у звязку з закінченням терміну дії трудового договору незаконним. Поновлено ОСОБА_3 на посаді старшого викладача кафедри економічної теорії. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_3 9528 гривень 32 копійки оплати за час вимушеного прогулу та 1000 гривень моральної шкоди. Рішення в частині поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 2977 гривень 50 копійок допущено до негайного виконання.

На рішення суду Національний університет водного господарства та природокористування подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі вказує на те, що місцевий суд, в порушення норм процесуального права, вважав доведеними ряд обставин лише на підставі голослівних і нічим не підтверджених пояснень позивачки, хоча, відповідно до ст. 57 ЦПК України пояснення сторони можуть бути доказами по справі тільки за умови, якщо вона допитана в судовому засіданні як свідок. Університетом не було допущено порушень Інструкції про порядок ведення трудових книжок, оскільки, незважаючи на ознайомлення 6 липня 2012 року з наказом про звільнення та на пропозицію отримати трудову книжку, позивачка звернулася за нею тільки 06.08.2012 року. Крім того, безпідставним вважає позицію суду щодо наявності порушення вказаної Інструкції через невнесення в трудову книжку записів про кількість невикористаної відпустки. Вказує на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права, зокрема, на помилковість висновку про те, що до позивачки повинні застосовуватися норми трудового законодавства як до молодого спеціаліста. Позивачка була переведена на посаду старшого викладача з посади асистента кафедри економічної теорії на період з 15.02.2012р. по 30.06.2012р. за її власною заявою, тобто вона усвідомлювала, що укладає строковий трудовий договір. Заборона на звільнення працівника під час перебування у відпустці чи на лікарняному поширюється на звільнення за ст. 40 КЗпП України. Покликаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

______________________________________________________________________________

Справа 1715/14990/12 Головуючий у І інстанції Рогозін С.В.

Провадження № 22-ц 1790/2045/2012 Доповідач Ковальчук Н.М.

Від ОСОБА_3 надійшли заперечення на апеляційну скаргу в яких вона зазначає, що рішення суду прийняте з дотриманням норм процесуального та матеріального права, а апеляційна скарга відповідача є безпідставною.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що звільнення ОСОБА_3 у звязку з закінчення строку дії трудового договору є незаконним, оскільки, Національним університетом водного господарства та природокористування при її звільненні порушені вимоги ст.197 КЗПП України, які передбачають надання роботи молодим спеціалістам за фахом на період не менше трьох років.

З таким висновком місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погодитись не може виходячи із слідуючого.

З матеріалів справи вбачається: ОСОБА_3 навчалась в аспірантурі Київського національного економічного університету ім.Вадима Гетьмана з 01.11.2007 року до 01.11.2010 року за цільовим направленням Національного університету водного господарства та природокористування (а.с.3,4,24).

У відповідності до Типової угоди про підготовку аспіранта (докторанта) за рахунок державного замовлення № 4 від 01.11.2007 року укладеної між представником Київського національного економічного університету імені ОСОБА_7 та ОСОБА_3, остання зобов'язувалась після закінчення аспірантури відпрацювати в Національному університеті водного господарства та природокористування три роки (а.с. 5).

ОСОБА_3, після закінчення аспірантури відповідно до наказу від 16 листопада 2010 року к№ 418 була прийнята на посаду асистента кафедри економічної теорії Національного університету водного господарства та природокористування з 04 листопада 2010 року по 31 жовтня 2013 року (а.с. 6, 7).

Наказом від 16 лютого 2012 року № 66 ОСОБА_3, за її згодою і у відповідності до рішення кадрової комісії університету (протокол № 03 від 09.02.2012 року засідання кадрової комісії), переведена на посаду старшого викладача цієї ж кафедри з 15 лютого 2012 року по 30 червня 2012 року.

Після закінчення строку дії договору наказом к№ 199 від 27 червня 2012 року ОСОБА_3 звільнено з займаної посади з 30.06 2012 року на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України "Про освіту" педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом. Прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного відбору.

Можливість укладення строкового трудового договору з науково-педагогічними працівниками встановлено Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 24 грудня 2002 р. № 744. В пункті 10 вказаного Положення зазначено, що при прийнятті на роботу науково- педагогічних працівників може укладатись безстроковий, строковий договір, в тому числі і контракт. Термін строкового трудового договору встановлюється за погодженням сторін. Вносити пропозиції щодо терміну трудового договору має право кожна із сторін.

Ті обставини, що позивачка власноручно написала заяву про переведення її на посаду старшого викладача кафедри економічної теорії на період з 15 лютого 2012 року по 30 червня 2012 року, не оскаржувала договір в період його дії, дають підстави вважати, що звільнення позивачки у звязку з закінченням строку трудового договору є законним, відповідає вимогам п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України підставою для припинення трудового договору є закінчення строку його дії, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції про незаконність звільнення з тих підстав, що позивачка, як молодий спеціаліст, користується державними гарантіями протягом трьох років з моменту укладення трудового договору і її звільнення в межах цього строку не може бути проведене.

В ч.2 ст.197 КЗпП України зазначено: молодим спеціалістам - випускникам державних навчальних закладів, потреба в яких раніше заявлена підприємствами установами, організаціями, надається робота за фахом на період не менше трьох років у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 26 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за державним замовленням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 року № 992, звільнення молодого фахівця з ініціативи замовника до закінчення терміну угоди дозволяється у випадках, передбачених ст.40 КЗпП України.

Зазначене свідчить, що діючі норми законодавства не містять заборони звільнення молодого спеціаліста по закінченні строку дії трудового договору, тому, суд першої інстанції, при вирішенні справи, дійшов помилкового висновку, що трудові відносини між сторонами мають бути продовжені після 30 червня 2012 року.

На підставі поданих доказів та обставини справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відмову в задоволенні позовних вимог оскільки, відповідачем при звільненні з роботи ОСОБА_3 по закінченню строку дії трудового договору дотримані вимоги п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що звільнення позивачки не могло бути проведено в період перебування її на лікарняному. Відповідно до ч.3 ст.40 КЗпП України не допускається звільнення працівника в період відпустки або в період перебування на лікарняному за ініціативою роботодавця.

Оскільки суд першої інстанції при вирішенні спору на зазначені обставини та вимоги закону уваги не звернув, належним чином не встановив характер правовідносин, у звязку з чим неправильно застосував норми матеріального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення слід скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Національного університету водного господарства та природокористування задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду від 11 жовтня 2012 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Національного університету водного господарства та природокористування про визнання незаконним припинення трудового договору, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди відмовити за безпідставністю вимог.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Національного університету водного господарства та природокористування судові витрати в сумі сто сім гривень 30 копійок.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Ковальчук Н.М.

Судді : Малько О.С.

ОСОБА_2