Справа № 2-433/2012 р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2012 року селище Вигода

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого - судді Керніцького 1.1, секретаря судового засідання - Оленюк Т.В. представника позивача - адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в в селищі Вигода справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-

встановив:

Позивач просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача - ОСОБА_3 в його, ОСОБА_2, користь 6800 грн. заборгованості по поверненню позики. Стягнути з відповідача - ОСОБА_3 в його, ОСОБА_2, користь вартість судових витрат у вигляді сплати судового збору та послуг адвоката.

Свої вимоги мотивує тим, що він ОСОБА_2, 16 грудня 2011 року позичив відповідачу - титаренко ОСОБА_4 шість тисяч вісімсот гривень, які відповідач зобовязався повернути до 31 грудня 2011 року. Про це відповідач видав йому розписку, яку він написав у присутності свідка - ОСОБА_5. Однак відповідач позичені кошти йому не повертає, а тому він змушений звернутися до суду. Його позовні вимоги підтверджуються розпискою, копію якої він додав до позовної заяви.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зіславшись на вищевикладені обставини, просив позов задоволити. Додатково пояснив, що відповіч обіцяв повернути йому кошти в найближчий час, однак уникає зустрічі з ним та ігнорує йог телефонні дзвінки.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Вказав, що кошти не може повернути через те, що в даний час він не працює та не отримує доходу. Зараз в нього буде робота і від поступово буде повертати кошти.

Суд, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи наступного.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж сум грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як вбачається з розписки, складеної відповідачем ОСОБА_3, останній 16.12.2012 року одержав у ОСОБА_2 кошти в сумі 6800 гривень які зобовязався повернути до 31.12.2011 року.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що відповідач не виконав взятого на себе зобовязання, ухиляється від його виконання, а тому позов підлягає до задоволення.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

На підставі ст. 526, 1046 ЦК України, керуючись ст.ст. 208, 209, 215, 218, 226 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 ОСОБА_2 кошти в сумі 6800 ( шість тисяч вісімсот) гривень боргу за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 ОСОБА_2 214,60 гривень судового збору та 120 гривень витрат, повязаних поданням оголошення в засоби масової інформації.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом днів з дня отримання цього рішення.

Суддя