справа № 2014/2-13/11
провадження № 2/2014/7/2012
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.03.2012 м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Бережної Н.М.,

секретаря Шелудько Т.М.,

за участю представника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

26 червня 2008 року ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до Зміївського районного суду із позовом до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, яка спричинена пожежею.

Після цього, позивачі неодноразово подавали уточнені позовні заяви, а 15 січня 2010 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 остаточно виклали свої позовні вимоги, в яких вказали, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є власниками житлової квартири № 15 в будинку № 11 (79) по вул. Лермонтова в с. Комсомольське Зміївського району Харківської області. ОСОБА_6 є власником квартири № 24 будинку № 11 (79) по вул. Лермонтова с. Комсомольське Зміївського району Харківської області, яка має спільну стіну зі стіною квартири позивачів. 10 травня 2008 року близько 18 год. у квартирі ОСОБА_6 сталася пожежа, яку він самостійно загасив. Коли приїхали пожежники, ОСОБА_6 не пустив їх до свого житлового приміщення, на що пожежники попередили його про можливість повторного спалаху пожежі. Близько о 24 год. цього ж дня у квартирі позивачів почала відставати штукатурка на стіні, яка межувала зі стіною відповідача, з його квартири доносився гул та звуки падаючих предметів. Потім у квартиру ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 подзвонили незнайомі та повідомили, що в квартирі ОСОБА_6 палає вогонь. Коли власники квартири №15 зайшли до своєї спальні, вони побачили, що в них горить лоджія, при цьому хтось вигукнув, що ось-ось впаде стеля. Позивачі дуже злякалися і вибігли на вулицю, не забравши з собою навіть документи. Пожежу гасили до 5 год. ранку 11 травня 2008 року, відповідача при цьому вдома не було. Після ліквідації пожежі, а саме 12 травня 2008 року, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в присутності сусідів та депутата Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області склали Акт, в якому визначили всі пошкоджені речі та меблі. Крім цього, 12 травня 2008 року комісія в складі голови постійної комісії Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області з питань промисловості, будівництва, АПК, ЖКГ, земельних відносин та екології ОСОБА_8, голови ОСББ «Оксамит»ОСОБА_9, домоуправа ОСББ «Оксамит»ОСОБА_10, начальника ПТО КП «Комунальник» ОСОБА_11, обстежила їх квартиру та склала Акт про наслідки пожежі в квартирі позивачів. Відповідно до повідомлення Зміївського районного відділу ГУ МНС України в Харківській області від 19 травня 2008 року та Акту про пожежу від 11 травня 2008 року винним у виникненні пожежі визнаний ОСОБА_6, який порушив правила пожежної безпеки при влаштуванні та експлуатації електроустановок. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи розмір матеріальної шкоди, з урахуванням відновлювальних робіт та вартості будівельних матеріалів кімнати та балконної лоджії, становить 23377 грн. Оскільки позивачі понесуть витрати на відновлення квартири в рівних частинах, то з ОСОБА_6 необхідно стягнути на користь кожного позивача по 5844 грн. 25 коп. З вини відповідача, ОСОБА_2,

- 2 -

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 залишилися без особистих речей, без меблів, речей необхідних для нормальної життєдіяльності. На теперішній час відповідач ОСОБА_6 не відшкодував позивачам навіть частини матеріальної шкоди. Крім цього, позивачам було завдано моральної шкоди, яка проявилася у наступному: в результаті пожежі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 перенесли і продовжують відчувати душевні страждання у вигляді нервового стресу, нервових переживань за своє життя, здоровя, майно. ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 вимушені були звернутися до Комсомольської міської лікарні. Враховуючи вищевикладене, позивачі звернулися до Зміївського районного суду з метою захисту їх прав і просили суд стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 компенсацію за причинену матеріальну шкоду в сумі 5844,25 грн. та суму моральної шкоди в розмірі 3000 грн.; на користь ОСОБА_3 компенсацію за причинену матеріальну шкоду в сумі 5844,25 грн. та суму моральної шкоди в розмірі 3000 грн.; на користь ОСОБА_12 компенсацію за причинену матеріальну шкоду в сумі 5844,25 грн. та суму моральної шкоди в розмірі 5000 грн.; на користь ОСОБА_5 компенсацію за причинену матеріальну шкоду в сумі 5844,25 грн. та суму моральної шкоди в розмірі 6000 грн.; судові витрати по справі в розмірі 2126 грн.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судове засідання не зявилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, на задоволенні позову наполягають.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_13 на задоволенні позову наполягала у повному обсязі, вказала, що відповідач ОСОБА_6 винен у виникненні пожежі, в наслідок чого позивачам було спричинено матеріальну та моральну шкоду.

Відповідач ОСОБА_6 у судовому засіданні проти позову заперечував, вказуючи на те, що позивачами не надано жодних доказів на підтвердження того факту, що шкода завдана саме з його вини, не визначено кому саме з позивачів, пошкодженням якого саме майна і в якому розмірі завдано матеріальну шкоду, а вимоги щодо відшкодування моральної шкоди містять лише загальні неконкретні формулювання. Оскільки ОСОБА_6 знаходився у шоковому стані після пожежі, яка знищила все його майну і житло, то він не міг адекватно сприймати та надавати заперечення на висновки, за результатами розслідування, причин пожежі, а, отже, не зміг вказати на обставини, які мають суттєве значення для встановлення істини по справі. Крім цього, ОСОБА_6 вказує на те, що ні в Акті про пожежу, ні в постанові про відмову в порушенні кримінальної справи не визначено, що пожежа виникла по його вині, а лише містяться відомості про порушення правил пожежної безпеки при влаштуванні та експлуатації електроустановок, але не зазначено ким саме, які саме правила порушено. Таким чином, ОСОБА_6 вважає, що підстав для задоволення позову не має.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити, оскільки позовні вимоги не доведені, доказів не надано.

Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, даючи встановленому правову оцінку суд дійшов наступного:

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 12 лютого 1999 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 /а.с. 17/.

Згідно Свідоцтва про смерть серія 1-ВЛ № 246937 від 05 листопада 2009 року, виданого Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, ОСОБА_7 помер 01 листопада 2009 року /а.с. 142/.

На підставі вищевказаного Свідоцтва про смерть ОСОБА_7 був виключений з числа позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 шляхом подання ними уточненої позовної заяви.

Довідкою Комунального підприємства «Зміївське бюро технічної інвентаризації»від 08 липня 2008 року №257 підтверджено, що ОСОБА_6 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 /а.с. 33/.

- 3 -

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім цього, відповідно до ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Таким чином, позивачі є власниками квартири АДРЕСА_3, ОСОБА_6 є належним власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_4, отже, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 мають право звертатися до суду з метою захисту їх порушених прав, а відповідач ОСОБА_6 повинен відшкодувати завдану шкоду, якщо вона завдана з його вини.

Як вбачається з Акту про пожежу від 11 травня 2008 року, складеного інспектором сектору НПД Зміївського РВ ГУ МНС України в Харківській області ОСОБА_14, 10 травня 2008 року приблизно о 17 год. 10 хв. у квартирі за адресою АДРЕСА_5, яка належить ОСОБА_6, сталася пожежа, причиною якої стало порушення правил пожежної безпеки при влаштуванні та експлуатації електроустановок /а.с. 19/.

Повідомленням від 19 травня 2008 року №881 встановлено, що по пожежі, яка виникла 10 травня 2008 року в квартирі, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_6, розташованої за адресою АДРЕСА_6, постановою від 19 травня 2008 року №13 відмовлено в порушенні кримінальної справи. Винним у виникненні пожежі є ОСОБА_6, причиною пожежі є порушення правил пожежної безпеки при влаштуванні та експлуатації електроустановок /а.с. 20/.

З Акту обстеження квартири № 15 житлового будинку № 79 по вул. Лермонтова, 11, складеного комісією в складі голови комісії з питань промисловості, будівництва, АПК, ЖКГ, земельних відносин та екології ОСОБА_8, голови ОСББ «Оксамит»ОСОБА_9, домоуправа ОСББ «Оксамит»ОСОБА_15, начальника ПТО КП «Комунальник»ОСОБА_11, вбачається, що пожежа, яка сталася в квартирі № 24, перейшла на квартиру №15. В результаті пожежі в квартирі №15 практично повністю вигоріла спальня зі всім розташованим в ній майном та документами, включаючи балконний блок та лоджію, крім цього виникли тріщини в зовнішній стінці та в суміжній перегородці спальні /а.с. 22/.

Як вбачається з постанови про відмову в порушенні кримінальної справи №13 від 19.05.2008 року державного інспектора з пожежного нагляду, інспектору сектору з питань НПД Зміївського РВ ГУ МНС України в Харківській області ОСОБА_14, пожежа відбулася по причині порушення правил пожежної безпеки при влаштуванні та експлуатації електроустановок. ОСОБА_6 оскаржив вказану постанову до прокурора Зміївського району Харківської області, що слідує з наглядового провадження №450-08. За підписом прокурора Зміївського району Юхно А.О., Дуб А.М. було направлено лист, в якому повідомлялося, що вказане рішення прийнято законно та обґрунтовано, підстав для його скасування та порушення кримінальної справи не вбачається.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_16, ОСОБА_17, які є сусідами сторін, кожна окремо пояснили, що вони бачили пожежу, були присутні при її погашенні пожежниками. Свідок ОСОБА_18 бачила зіпсовані пожежею речі позивачів, вона підписувала акт про пожежу.

Свідок ОСОБА_19, який є працівником Зміївського РВЕ, пояснив, що він виїжджав на місце пригоди, складав акт технічної перевірки розрахункових засобів обліку, який підтвердив в судовому засіданні та пояснив, що на момент перевірки слідів пожежі вже не було, лічильник не пошкоджено, причину виникнення пожежі на момент перевірки встановити було неможливо, оскільки в квартирі було все прибрано.

Свідок ОСОБА_20, який є працівником МНС Зміївського РВ, пояснив, що він двічі приїжджав на виклик про пожежу у квартирі відповідача, запамятав, що в кімнаті у ОСОБА_6 стояв ящик, який був схожий на інкубатор і він був накритий, крім того, пожежників било струмом тобто на його думку були неполадки з проводкою. Встановлення причини пожежі не входить в його компетенцію.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що він працював інспектором СНПД Зміївського РВ та складав матеріали по пожежі 10.05.2008 року в квартирі ОСОБА_6, які підтвердив у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також

- 4 -

шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

З огляду на вищевикладене, суд встановив, що у квартирі №24 в будинку №11 (79) по вул. Лермонтова, с. Комсомольське Зміївського району Харківської області, сталася пожежа, яка перейшла на квартиру №15 за цією ж адресою і тим самим пошкодила майно ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Зміївським районним відділом ГУ МНС України в Харківській області винним у виникненні пожежі визнано ОСОБА_6, який порушив правила пожежної безпеки при влаштуванні та експлуатації електроустановок. Оскільки відповідачем, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не надано будь-яких доказів, які б спростовували його вину, то суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_6 є винним, а отже, повинен відшкодувати позивачам завдану ним шкоду в наслідок пожежі.

Відповідно до Висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 12 листопада 2010 року №7908 розмір вартості ремонту квартири №15 в будинку № 11 (79) вул. Лермонтова с. Комсомольське Зміївського району Харківської області, після пожежі складає 23377 (двадцять три тисячі триста сімдесят сім) грн. /а.с. 209-219/.

Поясненнями щодо Висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 12 листопада 2010 року №7908 визначено, що у звязку з технічною помилкою при визначенні розміру вартості ремонту квартири №15 в будинку №11 (79) вул. Лермонтова с. Комсомольське Зміївського району Харківської області, після пожежі, було виявлено загальне збільшення вартості робіт на 3689 грн. Таким чином, розмір вартості ремонту квартири після пожежі повинен скласти 19688 (девятнадцять тисяч шістсот вісімдесят вісім) грн.

Згідно із ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, враховуючи розмір вартості ремонту квартири після пожежі згідно пояснень щодо Висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 12.11.2010 року №7908, позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, підлягають частковому задоволенню, стягнувши з ОСОБА_6 на користь позивачів матеріальну шкоду по 4922 грн. кожному.

У відповідності з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Частиною 3 статті 23 ЦК України, передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до розяснень, викладених у п. п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи похилий вік ОСОБА_2, значні душевні переживання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, нервове напруження, яке виникло внаслідок пожежі, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов

- 5 -

висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди позивачам в сумі по 1000 грн. кожному.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів слід стягнути судові витрати по справі: витрати за проведення судової експертизи в сумі 1517 грн. 60 коп., за судовий збір та інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 223 грн. 36 коп., а всього 1740 грн. 96 коп. по 435 грн. 24 коп. кожному.

Керуючись ст. ст. 316, 317, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди в розмірі 4922 (чотири тисячі девятсот двадцять дві) грн., суму моральної шкоди в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 суму матеріальної шкоди в розмірі 4922 (чотири тисячі девятсот двадцять дві) грн., суму моральної шкоди в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 суму матеріальної шкоди в розмірі 4922 (чотири тисячі девятсот двадцять дві) грн., суму моральної шкоди в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 суму матеріальної шкоди в розмірі 4922 (чотири тисячі девятсот двадцять дві) грн., суму моральної шкоди в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_5 судові витрати по справі: витрати за проведення судової експертизи в сумі 1517 (одна тисяча пятсот сімнадцять) грн. 60 коп., за судовий збір та інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 223 (двісті двадцять три) грн. 36 коп., а всього 1740 (одна тисяча сімсот сорок) грн. 96 коп. по 435 (чотириста тридцять пять) грн. 24 коп. кожному.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: