Справа № 1225/333/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2012 року ,

Сватівський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Половинки В.О.

при секретарі Фурсовій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Сватове заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення в звязку з нововиявленими обставинами у цивільній справі № 2-734-09 (№1225/333/2012) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту майнових прав

встановив:

25 листопада 2009 року Сватівським районним судом Луганської області було прийнято рішення у цивільній справі № 2-734-09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1. Цим рішенням позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені, зокрема встановлено факт майнових прав за ОСОБА_2 на приміщення складу та земельну ділянку за адресою: с. Містки, Сватівського району, вул. Кооперативна б/н, та зобовязано Сватівське БТІ та відділ Держкомзему здійснити відповідну реєстрацію вказаних прав.

Рішення суду мотивовано тим, що нібито фактично гроші по договору купівлі-продажу від 10.08.1998року укладеному між ОСОБА_3 та Містківським сільспожтовариством в особі голови ОСОБА_4, який посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_5, та зареєстровано в реєстрі за №194, сплачував ОСОБА_6 і єдиним доказом зазначеного є пояснення свідка ОСОБА_4

14 лютого 2012 року відповідач по справі ОСОБА_1 в порядку ст. 361 ЦПК України звернувся до суду з заявою про перегляд зазначеного рішення за нововиявленими обставинами. В обґрунтування вимог ОСОБА_1 зазначив, що його було навмисно позбавлено можливості приймати участь при розгляді справи шляхом направлення судових повісток на адресу фактичного місця реєстрації, за якою він ні коли не перебував та не міг перебувати, так як це є нежитлові приміщення склад, пекарня. Про ці обставини його батько (позивач по справі ) достовірно знав і не повідомив суд, та більш за це представник позивача - ОСОБА_7В безпосередньо сам від листоноші отримував зазначені судові повістки на імя ОСОБА_1, що в свою чергу взагалі виключило будь-яку можливість знати про існування розгляду зазначеної справи. Ці обставини стали відомі заявнику на підставі результатів дослідчої перевірки здійсненої Сватівським РВ УМВС ( постанова від 19.01.2012).

Крім того ОСОБА_1 посилається на те, що відповідно до матеріалів перевірки Сватівським РВ УМВС (постанова від 08.02.2012р) було встановлено, що ОСОБА_4 надала суду неправдиві пояснення в звязку з тим, що ОСОБА_2 перед судовим засіданням в усній формі прохав її про це. Зазначене підтверджено поясненнями ОСОБА_4 Більш за це , відповідно до пояснень ОСОБА_8 було встановлено, що ксерокопія квитанції про сплату вартості майна на імя ОСОБА_2 була надана йому позивачем, та в подальшому після розгляду справи ОСОБА_2 сам повідомляв ОСОБА_9, що безпосередньо особисто виготовив вказану ксерокопію з метою позитивного вирішення спору.

Від Сватівського РБТІ надійшла заява про розгляду заяви про новововиявлені обставини без їх участі.

Від представника відділу Держкомзему у Сватівському районі Луганської області також надійшла заява про розгляду заяви про новововиявлені обставини без його участі.

Відповідно до ст. 365 ЦПК України заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами розглядається у судовому засіданні. Заявник та інші особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

Заслухавши пояснення представника відповідача, врахувавши заяви третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд приходить, враховуючи наступні обставини:

Відповідно до ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у звязку з нововиявленими обставинами. Отже обєктом перегляду з підстав передбачених ст. 361 ЦПК України можуть бути рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи. Крім того п. 1 ч.2 ст. 361 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку. При цьому враховується, чи ці обставини можуть спростувати факти, які було покладено в основу судового рішення, та впливають на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, та суду, то зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з ч. 3 ст. 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. А тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (ст. 179 ЦПК).

Законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами в повному обсязі. Отже, суд вправі переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення .

Як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення рішення, ухвали, постанови, але про них не знали і не могли знати заявник і суд. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є , по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Відповідно до змісту рішення від 25.11.2009 року по справі №2-734-09, відповідач вважався таким, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, а пояснення ОСОБА_4 вказували, що нібито позивач - ОСОБА_2, вносив гроші за придбання майна та продаж здійснювався йому.

Відповідно до постанови Сватівським РВ УМВС про відмову в порушенні кримінальної справи від 08.02.2012р (а.с. 89) та відповідних матеріалів перевірки, зазначено наступне: ОСОБА_4 пояснила, що вона була присутня у судовому засіданні по даній справі та надала пояснення що, майно придбав ОСОБА_2 лише тому що, останній в усній формі прохав її про це, але зазначене не відповідає дійсності; при опитуванні ОСОБА_7 було встановлено, що перед судовим засіданням ОСОБА_2 надав йому ксерокопію квитанції про сплату ОСОБА_2 вартості майна по договору, оригінал квитанції він ніколи не бачив, а пізніше через деякий час , вже після прийняття судового рішення зі слів ОСОБА_2, йому стало відомо що зазначена ксерокопія була виготовлена особисто ОСОБА_2 з метою позитивного вирішення цивільної справи.

Суд вважає, що вказані обставини, свідчать про те що, ОСОБА_2 не придбав та не здійснював ніяку сплату за майно є істотними для вирішення вказаної справи, та їх своєчасне врахування та надання до відома суду, було б правовою перешкодою для прийняття 25.11.2009р. рішення суду про задоволення позовних вимог Літвін.В.М.

Заявник відповідач ОСОБА_1 не міг знати про їх існування, так як їх наявність була встановлена та доведена лише за результатами дослідчої перевірки, здійсненої Сватівським РВ УМВС, та вони стали йому відомі з 08.02.2012 року.

По за увагою суду не залишено посилання заявника на те, що він не міг своєчасно надати будь-які пояснення, тому що не знав, та і не міг знати про час і місце розгляду справи у звязку з отриманням ОСОБА_7 від листоноші судових повісток на його імя, та за вказаною позивачем адресою реєстрації він ніколи не перебував, так як це взагалі є нежитлові приміщення, а від так і не міг отримувати поштову кореспонденцію, та порушення ст.ст. 224-227 ЦПК України щодо форми судового рішення позбавило його можливості захищати права у встановлений спосіб шляхом подання заяви про перегляд заочного рішення. А в свою чергу саме це надало можливість позивачу отримати рішення, яке набуло законної сили та викликало певні правові наслідки. Вищевикладені обставини підтверджуються постановою Сватівського РВ УМВС про відмову в порушенні кримінальної справи від 19.01.2012 року (а.с.66).

Однією з основних конституційних засад відправлення правосуддя та елементом справедливого й публічного судового розгляду, що гарантується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про дату судового засідання. Зазначене передбачено й вимогою ч. 1 ст. 158 ЦПК України.

ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 10.08.1998 року укладеному між ОСОБА_3 та Містківським сільспожтовариством в особі голови ОСОБА_4, який посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за №194, був власником нерухомого майна розташованого за адресою: с. Містки Сватівського району, вул. Коперативна б/н. Також та на підставі державного акту на право власності від 04.04.2001р., рішення 7-й сесії Міськовської сільської ради Сватівського району № 52 від 30 червня 1999року, був власником земельної ділянки за адресою: с. Містки, Сватівського району, вул. Кооперативна б/н.

У своїй сукупності зазначені обставини призвели до позбавлення відповідача права власності, що є неприпустимим з огляду на положення норм Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, статті 321 ЦК України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, щодо принципів непорушності права приватної власності.

Стосовно вимоги заявника щодо прийняття рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, то суд вважає, що ця вимога не підлягає задоволенню виходячи з наступного: 17 жовтня 2010 року громадянин ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕД № 255973 (а.с. 75).

21.04.2011 року державним нотаріусом Другої Сватівської державної нотаріальної контори Луганської області ОСОБА_10 було видано Свідоцтва про право на спадщину за законом BPI №458188, зареєстровано в реєстрі №698. Відповідач по справі ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого, маючи 1/5 частку у спадщині.

Разом з тим, як убачається з пояснень представника відповідача та матеріалів справи майно ( нерухомість та земельна ділянка), власником якого померлий став на підставі рішення суду від 25.11.2009р. по справі №2-734-09, не є спадковою масою в звязку з тим, що під час життя ОСОБА_2 розпорядився своєю власністю і право власності перейшло до інших осіб. Таким чином результати розгляду даної справи не впливають на збільшення чи зменшення спадщини, а від так і на права чи обовязки спадкоємців померлого, які не можуть бути визнані правонаступниками позивача у справі.

Відповідно до вимог п.6 ст. 205 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до ст.37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у звязку з вибуттям із процесу субєкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обовязки правопопередника і правонаступник продовжує в цивільному судочинстві участь правопопередника.

Аналіз зазначених положень законодавства, з урахуванням вимог ст. ст. 1216-2119 ЦК регулюючих правовідносини щодо спадкування, дає підстави для висновку, що процесуальне правонаступництво можливо лише за умови наявності підстав для ствердження про наявність матеріального правонаступництва. Таким чином процесуальне правонаступництво має похідний характер відносно майнового правонаступництва.

Згідно до ч.2 ст. 365 ЦПК України розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

За приписом ст. 208 ЦПК України судові рішення викладаються у формі : рішення, ухвали, постанови.

Таким чином суд вважає, що відсутні правові перешкоди для прийняття ухвали про закриття провадження за результатами розгляду заяви за нововиявленими обставинами.

Рішення є таким, що прийняте про права та обовязки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обовязки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обовязки таких осіб. У такому разі рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права. В будь якому іншому разі судове рішення не може вважатися таким, що прийнято про права та обовязки особи.

Дотримуючись наведеної правової позиції та з урахуванням положень законодавства щодо підстав залучення до розгляду справи третіх осіб, визначених статтями 34-36 ЦПК України, суд дійшов висновку, що особи, які на цей час є власниками майна та спадкоємці не можуть бути залучені до розгляду даної справи в якості третіх осіб, так як судове рішення не впливає на їх права чи обовязки.

Враховуючи встановлені судом факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню в частині скасування рішення Сватівського районного суду Луганської області у справі № 2-734-09 від 25.11.2009 року. В іншій частині вимог щодо відмови в задоволені позову заява задоволенню не підлягає і в звязку зі смертю позивача ОСОБА_2 провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного,

керуючись ст. ст. 205п6, 208, 361-365 ЦПК України

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задовольнити частково.

Скасувати рішення Сватівського районного суду Луганської області від 25 листопада 2009 року у справі № 2-734-09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлено факту майнових прав.

Закрити провадження у справі у справі № 2-734-09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлено факту майнових прав у справі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Луганської області через Сватівський районний суд протягом пяти днів з дня його проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Сватівського

районного суду ОСОБА_11