Апеляційний суд Київської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - судді Воробйової Н.С.

суддів : Семенцова Ю.В., Ігнатченко Н.В.

при секретарі- Бобку О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сквирського районного суду від 22 червня 2011 року ( додаткове рішення від 02 липня 2012 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки із спадкового майна, що є спільній частковій власності, уточнення розміру часток.

Встановила :

Позивач звернувся до суду з позовом про поділ та виділ частки із спадкового майна -житлового будинку №24 по вул..Леніна в с.Пустоварівка Сквирського району, Київської обл, що є спільній частковій власності, уточнення розміру часток.

Посилався на те, що в березні 2003 року померла його мати ОСОБА_3, після її смерті відкрилась спадщина на будинок №24 по вул..Леніна в с.Пустоварівка Сквирського району. Згідно рішення Сквирського районного суду від 19.10.2004 року він є власником 2/3 частки зазначеного спадкового будинку, інша 1/3 частина належить його брату ОСОБА_1

З 2001 року він проживає в будинку, здійснював поточні та капітальні ремонтні роботи, з усної згоди брата спорудив нові будівлі, а саме: альтанку, прибудову до сараю, туалет та огорожу, брат участі в догляді за будинком участі не приймає.

У зв»язку з тим, що з братом виникають конфлікти з приводу користування будинком, просив здійснити його поділ та виділити його частку в натурі, змінити його частку з урахуванням прибудованих будівель.

Рішенням Сквирського районного суду від 22 червня 2011 року було задоволено позов у повному обсязі. Припинено право власності ОСОБА_1 на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул..Леніна,24 в с.Пустоварівка сквирського району, визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок по вул..Леніна,24 в с.Пустоварівка, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/3 частину житлового будинку в сумі 26476,66 грн., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1600 грн. судових витрат.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду з підстав невідповідності його вимогам закону.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 21.11.2011 року матеріали справи повернуто до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення в частині заявлених позовних вимог, оскільки матеріали справи не містили вимоги позивача щодо припинення прав власності ОСОБА_1 у спільній частковій власності на майно, які у повному обсязі задоволено судом. Суд же ухвалив рішення щодо вимог, які не заявлялися позивачем, а позовні вимоги, які було заявлено у позові, стосовно яких сторони давали пояснення та надавали докази, не розглянув, рішення щодо них не прийняв.

Додатковим рішенням від 02 липня 2012 року Сквирським районним судом в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розподіл житлового будинку відповідно до часток в натурі та встановлення фактичного розміру часток, з урахуванням побудованих позивачем будівель відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставиться питання про скасування рішення про припинення права власності на належну йому 1/3 частину житлового будинку, визнання права власності за ОСОБА_2 на весь будинок, стягнення з ОСОБА_5 на його користь компенсації за 1/3 частину в сумі 26476,66 грн., та стягнення на користь ОСОБА_2 судових витрат в сумі 1600 грн.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

По справі встановлено, що згідно рішення Сквирського районного суду від 19.10.2004 року ОСОБА_2 є власником 2/3 частки зазначеного спадкового будинку, інша 1/3 частина належить його брату ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_2П звернувся до суду з позовом, в якому просив розділити спірний будинок в натурі, виділити його частку із майна, що є у спільній частковій власності, уточнити розмір часток з урахуванням побудованих позивачем будівель.

Ухвалюючи рішення про відмову позивачу у задоволенні зазначених позовних вимог, суд виходив з того, що частки сторін у праві власності на спірний будинок (1/3 та 2/3) визначено судовим рішенням від 19.10.2004 року, ОСОБА_2 зробив добудову до будинку за власні кошти без згоди іншого співвласника будинку, прав останнього не порушує, є власником прибудови, але відповідно до ч.4 ст.357 ЦК України не має право на зміну розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Щодо вимог про виділ ОСОБА_2 2/3 частин в натурі, то вони не підлягають до задоволення з тих підстав, що згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №2323 від 21.03.2010 року поділ в натурі будинковолодіння по вул..Леніна,24 в с.Пустоварівка відповідно до ідеальних часток співвласників неможливий.

Рішення в цій частині вимог апелянтом не оскаржувалося.

Згідно ст..365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї.

Відповідно до ч.2 ст.365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до ст..316-321 ЦК України право власності особи є непорушним, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливає місце проживання власника та місце знаходження майна, ніхто не може бути протиправно позбавлений прав власності чи обмежений у його здійсненні.

В силу ст..11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як видно з матеріалів справи, частка відповідача в спільній частковій власності становить 1/3, що складається з 25,5 кв.м. площі житлового будинку,1/3 господарських будівель та споруд,1/3 земельної ділянки. З пояснень відповідача встановлено, що він користується належною йому 1/3 частиною будинковолодіння та земельної ділянки, займається бджільництвом та особистим селянським господарством.

За таких обставин, висновок суду про те, що частка відповідача у власності є незначною, він забезпечений іншим житлом, спірне будинковолодіння використовує тільки у весняно-літній період, а тому необхідно припинити права останнього на 1/3 частку спірного домоволодіння із сплатою компенсації за припинену частку, не ґрунтується на вимогах закону та обставинах справи.

В порушення приписів, встановлених ч.2 ст.365 ЦК України, суд ухвалив рішення без дотримання вимог щодо попереднього внесення позивачем вартості частки на депозитний рахунок суду.

Крім того, вирішуючи позов ОСОБА_2, в порушення вимог ст..11 ЦПК України, суд вийшов за межі позовних вимог, заявлених позивачем.

Позов щодо припинення права власності відповідача на його частку у спільній частковій власності на майно, позивачем в порядку, визначеному ЦПК України не подавався, матеріали справи такий позов не містять. Посилання суду на те, що позивач у судовому засіданні уточнив позовні вимоги не ґрунтується на матеріалах справи. Заява ОСОБА_2 «про уточнення (збільшення) позовних вимог « датована 06.06.2012 року та долучена до матеріалів справи після ухвалення судом рішення від 22.06.2011 року (а.с.186).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення Сквирського районного суду від 22 червня 2011 року в частині припинення права власності ОСОБА_1 на 1/3 частину житлового будинку, визнання за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок, стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за 1/3 частину житлового будинку та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому не може бути залишеним без змін та підлягає скасуванню.

Рішення в іншій частині апелянтом не оскаржувалося.

Керуючись ст..ст.307, 309 ЦПК України, колегія

Вирішила :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Сквирського районного суду від 22 червня 2011 року скасувати в частині припинення права власності ОСОБА_1 на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул. Леніна,24 в с.Пустоварівка Сквирського району Київської області, стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за 1/3 частину житлового будинку в сумі 26 478,66 грн. та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1600 грн. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: