Справа № 2-6301/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2012 року Рівненський міський суд

в особі головуючого

судді Кухарця В.М.

при секретарі судового засідання Кравець І.М.

за участі представників

співвідповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Авангард, Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна ОСОБА_5, комунального підприємства Рівненське міське бюро технічної інвентаризації про усунення перешкод в користуванні власністю, визнання недійсним договору оренди, визнання нікчемним договору на обслуговування гаража-стоянки, визнання частково недійсним реєстраційного посвідчення та зобовязання укласти договір про надання послуг з охорони транспортного засобу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4, звернувшись 05 жовтня 2011 року в суд із позовною заявою, просить ухвалити рішення, яким повністю задовольнити її вимоги, з урахування поданої суду 16 січня 2012 року заяви про збільшення розміру позовних вимог, а саме:

-заборонити відповідачу (без уточнення якому саме з трьох співвідповідачів) чинити їй будь-які перешкоди щодо користування належним їй на праві приватної власності гаражем-стоянкою №339, розташованим у цілому гаражному комплексі по вул.Є.Коновальця, буд.7а в м.Рівне, належному ТзОВ Будівельна ОСОБА_5;

-визнати недійсним договір оренди від 01 жовтня 2009 року цілого гаражного комплексу по вул.Є.Коновальця, буд.7а в м.Рівне, укладений між співвідповідачами: орендодавцем - ТзОВ Будівельна ОСОБА_5 та орендарем - ЗАТ (на даний час - ТзОВ) Компанія Авангард;

-визнати нікчемним договір №7-339 від 10 березня 2004 року, укладений між закритим акціонерним товариством Авангард (правонаступником якого на даний час з 13.10.2011 р. є співвідповідач по справі - ТзОВ Компанія Авангард) та нею - ОСОБА_4 щодо обслуговування гаража-стоянки у належному відповідачеві гаражному комплексі;

-визнати частково недійсним Реєстраційне посвідчення на обєкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, від 09 грудня 1996 року, - в частині визнання за відповідачем (без уточнення за ким саме з трьох співвідповідачів) права власності на її гараж, визнавши за нею право власності на гараж-стоянку №315 (!?) та усі допоміжні приміщення вищевказаного майнового комплексу пропорційно її частці від загального розміру гаражного комплексу;

-зобовязати ЗАТ (на даний час - ТзОВ) Компанія Авангард укласти з нею угоду щодо зберігання її автомобіля відповідно до чинного законодавства.

В судове засідання позивач та її представники ОСОБА_6 й адвокат ОСОБА_7 не зявилися, подавши суду від імені позивачки письмове клопотання про зупинення провадження у розглядуваній цивільній справі на підставі п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України, - до розгляду Рівненським міським судом цивільної справи №1715/2160/12 за позовом ОСОБА_4 до ЗАТ Авангард, ТзОВ Будівельна ОСОБА_5, третя особа - комунальне підприємство Рівненське міське бюро технічної інвентаризації, про визнання частково недійним договору від 01 жовтня 2009 року купівлі-продажу цілого гаражного комплексу по вул.Є.Коновальця, буд.7а в м.Рівне, укладеним між продавцем - на той час ЗАТ Авангард та покупцем - ТзОВ Будівельна ОСОБА_5.

Представники співвідповідачів в судовому засіданні позов не визнали та просять суд відмовити у його задоволенні за безпідставністю, необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог, в тому числі, - за пропуском строку позовної давності.

З`ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи й пояснень представників сторін (а.с.5 - 8, 27), що позивач ОСОБА_4 з 1999 року є власником гаража-стоянки №339, розташованого у цілому гаражному комплексі по вул.Є.Коновальця, буд.7а в м.Рівне, належному на праві власності ТзОВ Будівельна ОСОБА_5. Орендарем вказаного гаражного комплексу є ТзОВ Компанія Авангард. Згідно наданої представником цього співвідповідача ОСОБА_2 копії Додаткової угоди від 04 січня 2012 року до договору оренди від 01 жовтня 2009 року, належний позивачці гараж-стоянка не є обєктом договору оренди.

Відповідно до ч.1 ст.3, ч.3 ст.10 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, позивач не довела перед судом обставини, на яку посилалася як на підставу своїх позовних вимог, а саме - що котрийсь зі співвідповідачів чинить їй перешкоди у користуванні належним їй на праві власності гаражем-стоянкою №339, розташованим у цілому гаражному комплексі по вул.Є.Коновальця, буд.7а в м.Рівне.

Відтак, у задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити як за безпідставністю, оскільки відповідачі не порушили, визнають та не оспорюють право власності ОСОБА_4 на вказаний обєкт нерухомості, так і за недоведеністю позовних вимог, оскільки позивач не подала суду будь-яких доказів (засобів доказування), передбачених ст.57 ЦПК України, в обґрунтування цієї обставини.

Що стосується позовної вимоги про визнання недійсним договору оренди від 01 жовтня 2009 року, то відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як передбачено ч.ч.1 - 3, 5, 6 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

В обґрунтування цієї позовної вимоги позивач також не подала суду будь-яких доказів (засобів доказування), передбачених ст.57 ЦПК України, відтак у її задоволенні слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

У задоволенні позовних вимог про визнання нікчемним договору на обслуговування гаража-стоянки від 10 березня 2004 року та визнання частково недійсним реєстраційного посвідчення від 09 грудня 1996 року слід відмовити за спливом позовної давності.

Так, відповідно до ст.ст.256, 257, ч.1 ст.261, ч.ч.3 5 ст.267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Оскільки представником співвідповідача - ТзОВ Компанія Авангард ОСОБА_1 у письмових запереченнях проти позову (вих. №98 від 21 листопада 2011 року, - а.с.25, 26) було заявлене клопотання про застосування до даних позовних вимог позовної давності, а заяви про поновлення пропущеного (з поважних причин) строку позовної давності від ОСОБА_4 не надійшло, у позові в цій частині слід також відмовити.

Позовна вимога про зобовязання відповідачів, очевидно ТзОВ Компанія Авангард чи ТзОВ Будівельна ОСОБА_5, укласти з позивачкою договір про надання послуг з охорони транспортного засобу (автомобіля), є недоведеною, адже ОСОБА_4 не подано суду доказів про наявність у неї на праві власності того чи іншого транспортного засобу. Позивач не надала і доказів того, що вона пропонувала котромусь зі співвідповідачів укласти такий договір, а той відмовився.

Крім того, як у позовній заяві так і в судових засіданнях позивач не довела перед судом тієї обставини яким чином інший співвідповідач - комунальне підприємство Рівненське міське бюро технічної інвентаризації порушило, не визнає чи оспорює її права як власниці гаража-стоянки №339, розташованого у цілому гаражному комплексі по вул.Є.Коновальця, буд.7а в м.Рівне.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити, за безпідставністю, недоведеністю позовних вимог та за спливом позовної давності, у задоволенні позову ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Авангард, Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна ОСОБА_5, комунального підприємства Рівненське міське бюро технічної інвентаризації про усунення перешкод в користуванні власністю, визнання недійсним договору оренди, визнання нікчемним договору на обслуговування гаража-стоянки, визнання частково недійсним реєстраційного посвідчення та зобовязання укласти договір про надання послуг з охорони транспортного засобу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: