БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №2503/44/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2012 р. Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Луговця О.А.

при секретарі Чорнуха Н.О.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзна справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група»«ТАС»до ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Страхова група»«ТАС»звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з вини відповідача 25 серпня 2010 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, в зв'язку з чим позивач у відповідності до умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 20 серпня 2010 року здійснив виплату ОСОБА_3 страхового відшкодування в сумі 25500 грн., а ОСОБА_2 повинен відшкодувати вказану суму коштів на користь позивача в порядку регресу, так як своєчасно не повідомив страховика про настання страхового випадку.

Позивач в судове засідання представника не направив, в позовній заяві та у надісланому клопотанні просить проводити розгляд справи в їх відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити з вищевказаних підстав.

Відповідач, як і його представник, в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що дійсно мається його вина в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце за його участю 25 серпня 2010 року в м. Києві, але про неї на протязі трьох робочих днів письмово не міг повідомити страховика з поважної причини, оскільки внаслідок ДТП отримав травму голови, яку вважав незначною, але в подальшому його стан здоров'я погіршився і на наступний день він звернувся в поліклініку м. Вишневе, де фактично проживає, за медичною допомогою й до 02 вересня 2010 року перебував на амбулаторному лікуванні. Про страховий випадок повідомляв страхову компанію по телефону в день скоєння ДТП, а відразу після одужання, 06 вересня 2010 року, подав письмову заяву і пред'явив всі необхідні документи, в тому числі й довідку з лікарні, але чому позивач не взяв її до уваги йому невідомо.

Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

За змістом ст.ст.979, 999 ЦК України законом може бути встановлено обов'язкове страхування фізичної або юридичної особи; до відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст.22, 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

В судовому засіданні встановлено, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 29 вересня 2010 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме: в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 25 серпня 2010 року о 09-45 год. в м. Києві за участю автомобіля відповідача марки «ЗАЗ-110307», д.н.з.АІ1026АС, й внаслідок якої було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, що також узгоджується з довідками Голосіївського ВДАІ м. Києва від 26.08.2010р. та від 09.09.2010р.

Відповідно до ст.ст.1, 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»та умов укладеного 20 серпня 2010 року між ПАТ «Страхова група»«ТАС»та ОСОБА_2А договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №ВЕ/7721224) забезпеченим транспортним засобом є належний відповідачу автомобіль марки «ЗАЗ-110307», д.н.з.АІ1026АС, й страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. В зазначеному договорі встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, в розмірі 25500 грн. (при нульовій франшизі). На виконання умов договору вказана сума коштів була виплачена ПАТ «Страхова група»«ТАС»на користь ОСОБА_3 згідно платіжного доручення №49846 та відомості №1231110 від 23 листопада 2010 року (позиція №60).

За змістом ст.ст.993, 1191 ЦК України, ст.38.1.1ґ Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пп. 33.1.2 п.33.1 ст.33 цього Закону. Згідно вказаної норми Закону (в редакції на час існування спірних правовідносин) учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди; якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 було повідомлено позивача про вищезазначений страховий випадок лише 06 вересня 2010 року й жодних належних та допустимих доказів поважності причин неможливості виконати дану дію у триденний строк з моменту настання дорожньо-транспортної пригоди відповідач суду не надав. Посилання ж ОСОБА_2 та його представника на довідку поліклініки м. Вишневе за №217 від 02.09.2010р. про перебування на амбулаторному лікуванні в період з 26.08.2010р. по 02.09.2010р. суд не може прийняти до уваги, оскільки згідно інформації вказаного медичного закладу від 29.02.2012р. ця довідка є фіктивною. Крім того, навіть знаходження відповідача на такому виді лікування як амбулаторне, на думку суду жодним чином не перешкоджало йому своєчасно повідомити страхову компанію про настання ДТП.

Самі ж пояснення ОСОБА_2 та його представника, як сторони у справі, у відповідності до положень ст.57 ЦПК України не можуть бути джерелом доказів, а клопотання про допит їх у якості свідків згідно вимог ст.62 ЦПК України ними перед судом не заявлялося.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги ПАТ «Страхова група»«ТАС»про стягнення з ОСОБА_2 25500 грн. регресних страхових виплат є обгрунтованими й підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.979, 993, 999, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.10, 11, 57, 60, 62, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ПАТ «Страхова група»«ТАС»- задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, вул. 50-річчя, 3-д, ідентифікаційний номер-відсутній, на користь ПАТ «Страхова група»«ТАС»25500 грн. в рахунок виплаченого страхового відшкодування за договором страхування в порядку регресу та 255 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення; особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець