Єдиний унікальний номер 2-168/12
Номер провадження 2/2408/171/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2012 року

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді: Войтуна О.Б.,

при секретарі: Чаглей Н.А.

за участю:

позивачки ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Просила суд стягнути з ОСОБА_4 26 437,50 грн. основного боргу, витрати на сплату державного мита в сумі 264,38 грн. та судові витрати за ІТЗ в сумі 120 грн.

25.01.2012 року позивачка збільшила позовні вимоги та просила суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 50000 (пятдесят тисяч) гривень, індекс інфляції за весь час прострочення з 07 вересня 2009 року по 01 січня 2012 року в сумі 9175 гривень 04коп., та три проценти річних від 3914грн. 01коп., всього 63089грн. 05коп. (шістдесят три тисячі вісімдесят девять гривень 05коп.), витрати повязанні із сплатою державного мита в сумі 631,32грн., інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн. та 2200грн. витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та дали пояснення аналогічні позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги визнав частково та пояснив суду, що гроші брались на сімю, а не особисто для ОСОБА_4, тому визнає половину заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог.

Судом встановлено, що відповідно до розписки від 06.09.2008 року ОСОБА_4 позичив у ОСОБА_5 гроші в сумі 50000 грн. та зобовязався їх повернути протягом 1 року(а.с.4).

Відповідно до довідки, щодо розрахунку суми заборгованості ОСОБА_4 перед ОСОБА_5 згідно договору позики від 06 вересня 2008 року, сума заборгованості ОСОБА_4 перед ОСОБА_5 станом на 01 січня 2012 року становить 63089,05 грн., а саме: основна сума боргу, скоригована на індекс інфляції - 59 175,04 грн., відсотки на суму простроченого зобовязання 3914,01 грн.(а.с. 40-49)

Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позичкодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ст.509 ЦК України, на підставі укладеного між сторонами договору позики, у відповідача виникло зобов'язання повернути позичкодавцю, в даному випадку позивачу зазначені у розписці грошові кошти в обумовлений термін, а саме 50000 грн., протягом року, тобто до 06.09.2009 року. В статті 1049 цього Кодексу зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник вчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, причому незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. При цьому нормою ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до довідки, щодо розрахунку суми заборгованості ОСОБА_4 перед ОСОБА_5 згідно договору позики від 06 вересня 2008 року, сума заборгованості ОСОБА_4 перед ОСОБА_5 станом на 01 січня 2012 року становить 63089,05 грн., а саме: основна сума боргу, скоригована на індекс інфляції - 59 175,04 грн., відсотки на суму простроченого зобовязання 3914,01 грн.(а.с. 40-49).

Крім того, представник відповідача визнав половину суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, а саме від суми 25000 грн.

Суд вважає, що відповідач та його представник не надали до суду доказів того, що кошти придбавались для потреб сімї, а саме для погашення кредиту на придбання автомобіля, оскільки як видно з тексту розписки борг брався особисто ОСОБА_4 і останній зобовязувався його повернути, а доказів того, що кредит погашався за рахунок позичених у позивачки коштів відповідачем та його представником не надано..

Дослідивши матеріали справи в судовому засідання суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховуючи те, що відповідач не виконує свої грошові зобовязання за договором позики, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 50000 (пятдесят тисяч) гривень, індекс інфляції за весь час прострочення з 07 вересня 2009 року по 01 січня 2012 року в сумі 9175 гривень 04коп., та три проценти річних від 3914грн. 01коп., всього 63089грн. 05коп. (шістдесят три тисячі вісімдесят девять гривень 05коп.).

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача, витрати позивача повязанні із сплатою державного мита в сумі 631,32грн., інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн. та 2200грн. витрат на правову допомогу.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.509,526,1046, 1047,1050 ЦК України, ст.ст. 3-5,38,57-58,60,64,88,130,197,154,208-209,212-215,223,294-295 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 50000 (пятдесят тисяч) гривень, індекс інфляції за весь час прострочення з 07 вересня 2009 року по 01 січня 2012 року в сумі 9175 гривень 04коп., та три проценти річних від 3914грн. 01коп., всього 63089грн. 05коп. (шістдесят три тисячі вісімдесят девять гривень 05коп.), витрати повязанні із сплатою державного мита в сумі 631,32грн., інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн. та 2200грн. витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун