Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Приходька К.П.

суддів: Таргоній Д.О., Голуб С.А.,

при секретарі : Мариняко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2009 року у справі за позовом Солов»я ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" про стягнення страхової виплати ,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом, в якому з урахуванням уточнень просив суд стягнути із АТ «ПРОСТО-страхування» на свою користь страхове відшкодування в розмірі 23464 грн. 66 коті., вартість проведення експертизи в розмірі 2403 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 4000 гри., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 120 грн. та судовий збір.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 26 грудня 2008 року на Столичному шосе в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний йому на праві власності автомобіль марки «Хюндай», 2006 року випуску державний номер НОМЕР_1, застрахований у ПАТ «ПРОСТО-страхування» згідно із договором добровільного страхування АТК від 03.04.2008 року.

Пунктом 1.9 договору страхування передбачено, що страхування здійснено на випадок пошкодження, незаконного заволодіння на страхову суму в розмірі 100800 грн. кожний.

26.12.2008 року він повідомив відповідача про настання страхового випадку - пошкодження автомобіля.

11.03.2009 року відповідач надіслав на його адресу лист про відмову у визнанні даного випадку страховим та проведенні виплати страхового відшкодування з посиланням на висновок спеціаліста про неможливість отримання сукупності всіх механічних ушкоджень, що зафіксовані на деталях ліво-передньої частини автомобіля та механізмів їх отримання.

Вважає, що відмова відповідача у виплаті йому страхового відшкодування є безпідставною, незаконною і такою, що порушує його права як споживача страхових послуг відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів». З підстав відновлення порушених прав змушений звернутися до суду.

Рішенням Броварського міськрайонного суду від 12 грудня 2011 року позов задоволено частково. Стягнуто з приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" на користь Солов»я О.В. 23464,66 грн. страхової виплати, а також судові витрати по справі.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав порушення судом при його ухваленні норм матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянт у апеляційній скарзі викладає свої заперечення проти позову, яким на його думку, суд не дав правової оцінки у своєму рішенні і які зводяться до того, що позивач подав страховій компаній неправдиві відомості про факт настання страхового випадку.

Крім того, на думку апелянта, судом безпідставно було відкрито провадження у справі, оскільки позивач не сплатив судовий збір. Також провадження було відкрите з порушенням правил підсудності.

Апелянт просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.04.2008 року між сторонами по даній справі укладено договір добровільного страхування транспортного засобу - автомобіля марки «Хюндай», 2006 року випуску державний номер НОМЕР_1, строком дії з 04.04.2008 року по 03.04.2009 року та лімітом відповідальності 100800 грн. Предметом названого договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням та/або користуванням, та/або розпорядженням транспортним засобом. До страхових ризиків згідно з умовами договору віднесено пошкодження транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді, у тому числі зіткнення з рухомими або нерухомими предметами (іншими транспортними засобами, спорудами, перешкодами, тваринами) перевертання, наїзд, падіння.

Згідно з довідкою відділу ДАІ з обслуговування АТ Голосіївського взводу та доповнень до протоколу, що міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення автомобіль позивача отримав механічні ушкодження у вигляді пошкодження кріплення переднього лівого колеса, розламано передній лівий диск колеса, розрив передньої лівої шини, тріщина переднього лівого дзеркала заднього виду.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.01.2009 року Солов»я О. В. визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 26.12.2008 року та вищевказаною постановою суду 26.12.2008 року о 10 год. 45 хв. в м. Києві по Столичному шосе ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2 при виборі безпечної швидкості не врахував дорожню обстановку та стан проїжджої частини в результаті чого не впорався з керуванням та здійснив наїзд на бордюр, що призвело до пошкодження автомобіля.

З дослідженої в судовому засіданні справи про адміністративне правопорушення вбачається, що працівниками ДАІ складалася схема пригоди, що мала місце 26.12.2008 року, складався протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди в якому зазначено, що місце прибуття інспектора для огляду ДТП м. Київ, Столичне шосе заправка АNP.

Відповідно до висновку спеціаліста за №220-07/09 складеного 22.07.2009 року пошкодження автомобіля марки «Хюндай», 2006 року випуску, реєстраційний номер А1 6030 ОА зафіксовані на наданих фотознімках, могли бути утворені при обставинах, які вказані в поясненні водія і зафіксовані в наданих копіях матеріалів ДАІ.

Відповідачем в порядку статті 25 ЗУ «Про страхування» з»ясовувалися причини на обставини страхового випадку.

За результатами проведеної перевірки відповідач листом за № 04-615 від 11.03.2009 року відмовив позивачу у визнанні заявленої події страховим випадком та проведенні виплати страхового відшкодування. Названу відмову відповідач мотивував висновком спеціаліста по транспортно-трасологічному та трасологічному дослідженню за № 1155 від 04.03.2009 року, згідно з яким пред»явлений для дослідження автомобіль марки « Хюндай», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 не міг отримати сукупність усіх механічних ушкоджень, що зафіксовані на деталях ліво-передньої його частини та механізми їх утворення на місці та за обставинами ДТП, заявленими ОСОБА_2

За клопотанням сторони відповідача по даній справі ухвалою суду від 28.05.2010 року призначалися судова авто-товарознавча та транспортно-трасологічна експертизи.

Висновком транспортно-трасологічної експертизи від 29.06.2011 року передбачено, що приймаючи до уваги характер наявних пошкоджень автомобіля «Хюндай», а також напрямок їх утворення можна зробити висновок, що механізм їх утворення був наступним: безпосередньо перед ДТП автомобіль повинен був пересуватися в стані заносу; в подальшому автомобіль переміщуючись контактував з вертикально-орієнтованим предметом (можливо опорою знаку або електроопорою), який мав обмежену по ширині виступаючу частину приблизно на рівні стику нижньої та верхньої частини корпусу лівого дзеркала або з вертикально-орієнтованим предметом обмеженим по висоті та ширині. Встановити можливість утворення наявних пошкоджень при ДТП від 26.12.2008 року неможливо.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи від 27.04.2011 року вартість матеріального збитку, яка завдана власнику автомобіля марки « Хюндій», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 на момент ДТП складає 23464 грн. 66 коп.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 26.12.2008 року є страховим випадком, за яким має бути здійснено позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі 23464 грн. 66 коп.

Заперечення сторони відповідача, на думку суду, підтвердження в судовому засіданні не знайшли, ґрунтуються на припущеннях, які не можуть бути покладені в основу рішення. При винесенні даного рішення суд також врахував ту обставину, що з»ясування причин та обставин страхового випадку проводилося по сплину двох місяців після ДТП за відсутності умов, що існували на час пригоди, а саме снігового покрову. Процесуальні документи, складені відповідними органами, на яких діючим законодавством України покладено вказаний обов»язок, ніким не оскаржувалися.

Також суд відхилив заперечення сторони відповідача щодо факту належного повідомлення товариства про дорожньо-транспортну подію, що мала місце 26.12.2008 року. Суд встановив, що дана обставина спростовується численними листами товариства, в яких чітко вказано 26.12.2008 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» звернувся страхувальник із заявою про настання випадку, який мав місце по проспекту Науки-Столичне шосе внаслідок зіткнення з бордюром та дорожнім знаком.

Наведені відповідачем докази, на думку суду, доводів позивача не спростовують.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт подання страхувальником - позивачем по даній справі свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку.

Судова колегія погоджується з висновками суду про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов»язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов»язується сплачувати стразові платежі та виконати інші умови договору.

Відповідач, в порушення умов договору, відмовив у виплаті страхового відшкодування при настанні страхового випадку.

Відмовляючи у виплаті страхової суми, відповідач керувався ч.3 ст. 25 Закону України «Про страхування» відповідно до якого страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадку подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про обставини страхового випадку.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно виходив з того, що обставини дорожньо-транспортної пригоди встановлені компетентним органом 3 взводом 2 батальйону полку ДПС ДАІ в м.Києві та перевірені Голосіївським районним судом м.Києва. Без спростування фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, які були встановлені в постанові Голосіївського районного суду Київської області від 21.01.09 року про притягнення Солов»я О.В. до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП, у відповідача не було підстав вважати, що ОСОБА_2 заявив неправдиві відомості щодо місця вчинення ДТП і на цій підставі не визнавати цю подію страховим випадком.

В судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги представник апелянта не зміг навести судовій колегії доводів, які б спростували такі висновки суду. Він також не зміг пояснити, що доводять фотографії, на яких зафіксований ОСОБА_2 і які долучені до апеляційної скарги. Представник апелянта вказував, що на цих фотографіях ОСОБА_2 показує місце ДТП, яке відрізняється від того місця, яке зазначено в протоколі ДПС про вчинення адміністративного правопорушення. Однак, оскільки відсутня панорамна зйомка місця, на якому зафіксований ОСОБА_2 не можна встановити точного місця, яке він зазначав як місце ДТП.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування » відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :