Справа № 2001/2-5/11
№ провадження 2/2001/1/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2012 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Тімонової В.М.,

за участі секретаря Вербицькій Т.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Курганський бройлер`до Дуріцина Миколи Вікторовича про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2010 року ТОВ «Курганський бройлер» звернулося до суду із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок спричинення дорожньо-транспортної пригоди, суму в розмірі 509 657,66 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що 30 вересня 2010 року ОСОБА_2 , який перебуває в трудових відносинах з ТОВ «Курганський бройлер», керуючи автомобілем SCANIA P340 LA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , о 18 годині на автодорозі Київ-Харків порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, автомобіль отримав механічні ушкодження.

За вказане правопорушення водій ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Автомобіль марки SCANIA P340 LA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні ушкодження, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля, складає 508 354,66 грн. Вартість послуг експерта складає 1300 грн.

ТОВ «Курганський бройлер», на відповідальному зберіганні якого знаходиться зазначений автомобіль, платіжним дорученням від 26 березня 2010 року сплатило зазначені кошти власнику автомобіля ТОВ «Комплекс Агромарс».

Позивачем було відшкодовано шкоду у розмірі 509 657,66 грн власнику транспортного засобу, яка була завдана протиправними діями відповідача, тому у позивача виникло право на звернення до суду із зворотною вимогою до винної особи, яка на підставі ст. 130 КЗпП України несе повну матеріальну відповідальність за збиток, заподіяний ТОВ «Курганський бройлер».

Провадження по справі було зупинено за клопотанням відповідача до розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Курганський бройлер`про визнання договору про повну матеріальну відповідальність недійсним.

Ухвалою Балаклійського районного суду від 20 грудня 2012 року провадження по справі відновлено.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причину неявки судом визнано неповажною.

Суд вважає можливим розглянути справу без особистої присутності відповідача, який вже надавав своїх пояснення по суті позову, в матеріалах справи містяться його письмові заперечення, в яких ОСОБА_2 визнав позовні вимоги частково - в межах середньомісячного заробітку ( а.с.101-102).

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судовим розглядом було з`ясовано, що з 05 листопада 2001 року по теперішній час ОСОБА_2 працює на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Курганський бройлер`на посаді водія 1 класу ( наказ № 303 ОК на а.с.44).

Згідно з наказом № 397 від 31 серпня 2009 року з 01 вересня 2009 року за водієм ОСОБА_2 було закріплено автомобіль SCANIA P340 LA, реєстраційний номер НОМЕР_1 ( а.с.45).

За подорожнім листом вантажного автомобіля від 30 вересня 2009 року водію автомобіля SCANIA P340 LA, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 поставлено завдання доставити комбікорм з м. Бориспіль Київської області в сел. П`ятигірське Харківської області ( а.с.46)

Постановою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 05 листопада 2009 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП а накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн ( а.с.10).

Зазначеною постановою ОСОБА_2 було визнано винним в тому, що 30 вересня 2009 року о 18.00 годині на 118 км автодороги Київ-Харків він порушив вимоги пункту 10.1 Правил Дорожнього руху України керуючи транспортним засобом марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, здійснюючи поворот ліворуч, не переконався у безпечності руху, створив перешкоду для автомобіля марки «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, автомобілі отримали механічні пошкодження.

Як вбачається із висновку звіту № 1737/12/09 про оцінку автомобіля SCANIA P340 LA, держномер НОМЕР_1 , складеного 07 грудня 2009 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Сател Груп», матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля SCANIA P340 LA, держномер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при ДТП складає 508 354,66 грн ( а.с.11-35). Вартість експертних послуг склала 1300 грн ( а.с.36).

Платіжним дорученням № 8506 від 26 березня 2010 року ТОВ «Курганський бройлер`перерахувало кошти в сумі 509 657,66 грн ТОВ «Комплекс Агромарс», яке на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є власником автомобіля SCANIA P340 LA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та сідлового тягача (а.с.6) і які на підставі договору відповідального зберігання № 01/01/09-1 та акту приймання-передачі від 01.01.2009 року передані ТОВ «Курганський бройлер»( а.с.7-9).

Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір невстановлений законом.

Відповідно до ст. 138 Кодексу законів про працю України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

Відповідно до ч.2 цієї статті при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, завданої підприємствам, установам, організаціям»№ 14 від 29 грудня 1992 року під прямою дійсною шкодою потрібно розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства здійснити затрати на відновленні, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати.

В силу ч.2 ст. 131 Кодексу законів про працю України працівники зобов`язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоди.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (в подальшому- ПДР) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі ( п..п. Б п. 2.3 ПДР).

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за порушення ним Правил дорожнього руху була оглянута в судовому засіданні і під час огляду було встановлено, що саме відповідача було визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що не заперечувалося самим відповідачем.

Таким чином, у встановленому законом порядку було доведено наявність винних протиправних дій відповідача, що призвели до заподіяння ним шкоди позивачу та позивачем було виконано обов`язок покладений на нього статтею 138 КЗпП України, а саме доведено наявність умов, передбачених статтею 130 цього кодексу.

В своєму позові ТОВ «Курганський бройлер`посилається на норми статті 134 КЗпП України, а саме на п.1 ч.1 ст. 134, де підставою для задоволення позову виступає Договір про повну матеріальну відповідальність, який 01 вересня 2009 року був укладений між сторонами.

Зазначений договір про повну матеріальну відповідальність був оспорений ОСОБА_2 , однак рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 30 серпня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 28 листопада 2012 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ «Курганський бройлер`про визнання договору про повну матеріальну відповідальність недійсним відмовлено.

Відповідно до ст. 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками ( що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском) перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Перелік посад і робіт, що заміщаються чи виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування у процесі виробництва, затверджений Держкомпраці СРСР і Секретаріатом ВЦРПС. Цей Перелік продовжує діяти в Україні і по цей час.

Як вбачається із зазначеного Переліку посада водія в ньому не значиться.

Відповідно до зазначеної вище статті КЗпП України договір про повну матеріальну відповідальність може укладатися при наявності одночасно двох умов: 1) наявність посади, яку займає працівник, або роботи, яку він виконує, у зазначеному Переліку; 2) виконання обов`язків за посадою, виконання роботи відповідно до професії має бути безпосередньо зав`язане із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва довірених працівникам цінностей.

З іншими працівниками, посади яких або роботи, які вони виконують, не зазначені в Переліку, договори про повну матеріальну відповідальність укладатися не можуть.

В зв`язку з наведеним вище, суд приходить до висновку, що договір про повну матеріальну відповідальність, який 01 вересня 2009 року був укладений між ТОВ «Курганський бройлер`та Дуріциним М.В., правових підстав не має для покладення на працівника повної матеріальної відповідальності.

В силу ч.1 ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству,установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

За загальним правилом при перевищенні розміром прямої дійсної шкоди місячного заробітку працівника, на працівника покладається обов`язок покрити частину шкоди, яка визначається, виходячи не з розміру шкоди, а з розміру середнього місячного заробітку працівника.

Таким чином, на ОСОБА_2 необхідно покласти обов`язок покрити частину шкоди, завданої ним Товариству з обмеженою відповідальністю «Курганський бройлер», в межах його середньомісячного заробітку.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, ч.1 ст. 1191 ЦК України, ст. ст. 130, 131 ч.2, 132, п.1 ч.1 ст. 134, 135-1, 138 КЗпП України, Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, завданої підприємствам, установам, організаціям»№ 14 від 29 грудня 1992 року, п.1.3, п.п. Б п. 2.3 Правил дорожнього руху України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Курганський бройлер`до Дуріцина Миколи Вікторовича про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КУРГАНСЬКИЙ БРОЙЛЕР`в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди, середньомісячний заробіток.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КУРГАНСЬКИЙ БРОЙЛЕР`судові витрати в розмірі 214,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 25 грудня 2012 року.

Суддя