АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2012 року

23 жовтня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Пономарь З.М., Ремеза В.А.

при секретарі: Синенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

прокурора м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради

на ухвалу судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2012 року про повернення позовної заяви прокурора м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_2 про визнання недійсними державних актів про право власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2012 року прокурор м. Дніпропетровська звернувся до суду з позовною заявою в інтересах в особі Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_2 про визнання недійсними державних актів про право власності на земельну ділянку (а.с.2-5).

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2012 року позовну заяву повернуто прокурору на підставі п.3 ч.3 ст.121 ЦПК України (а.с.1).

В апеляційній скарзі прокурор м. Дніпропетровська ставить питання про скасування ухвали як незаконної та такої, що перешкоджає подальшому провадженню по справі, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (а.с.7-15).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвалу судді скасуванню з наступних підстав.

У відповідності з п.3 ч.3 ст.121 ЦПК України позовна заява повертається у випадках, коли заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Повертаючи позовну заяву, суддя виходив із того, що прокурор не правильно визначив процесуальне положення прокурора та Дніпропетровської міської ради, зазначивши обставини, що унеможливлюють звернення міської ради з даними вимогами самостійно.

З такими висновками погодитись не можна, оскільки відповідно до п.2 ст.121 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів громадян або держави в суді у випадках, визначених законом.

Такі випадки передбачені, зокрема, ст.ст.20,33,36-1 Закону Про прокуратуру та ст. 45 ЦПК України, відповідно до якої прокурор може звертатися до суду із заявою про захист прав, свобод та інтересів громадянина або держави і може здійснювати представництво на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) під представництвом прокуратурою інтересів держави треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави з урахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, у звязку з чим прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство підставу позову та зазначає, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Поняття орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах означає орган, на який державою покладено обовязок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом відповідно до ст.ст.6,7,13 та 143 Конституції може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Подаючи позовну заяву до суду в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради як органу місцевого самоврядування (ст.140 Конституції), якому державою делеговані повноваження в галузі земельних відносин (ст.12 ЗК України), прокурор зазначив, що ця заява спрямована на захист інтересів держави, оскільки відповідно до ст.14 Конституції та ст.1 ЗК України земля є основним національним багатством України, яка перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Таким чином, прокурор звернувся до суду в межах наданих йому повноважень і мотивував підстави представництва, висновок судді в оскаржуваній ухвалі про відсутність у нього належних повноважень та повернення заяви не ґрунтується на законі.

За таких обставин ухвала судді підлягає скасуванню з поверненням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 303,307,312,314 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради задовольнити частково.

Ухвалу судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2012 року скасувати, справу повернути до того ж суду для вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: