Справа № 2-432/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

19 січня 2012 року Білоцерківський міськрайонний суд у складі:

головуючого судді - Примаченко В. О. ,

при секретарі - Третьякова Т. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду в м. Білій Церкві, в залі судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки і піклування Білоцерківської міської ради про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо його малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову зазначає, що позивач є колишньою дружиною відповідача, з яким розірвала шлюб у 2005 році. Від спільного подружнього життя позивач та відповідач мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розлучення відповідач припинив будь-яке спілкування з сином, не брав участі у його вихованні і не надавав матеріальної допомоги, фактично повністю відмовився від свого сина, нехтує своїми батьківськими обов'язками, не цікавиться його життям, здоров'ям і взагалі не займається його вихованням. Відповідач має заборгованість по аліментах на суму 21 169 грн. 26 коп. Крім того відповідач страждає на хронічне психічне захворювання - шизофренію.

В судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_4 підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Крім того, в судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача та просить позбавити його батьківських прав як особу яка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення телеграми, з якого видно, що телеграма доставлена по місцю реєстрації відповідача, але квартира зачинена, адресат за повідомленням по телеграму не з'являється. Про причини неявки суд не повідомив, тому за згодою позивача, суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у її матеріалах доказів.

Представник третьої особи органу опіки і піклування Білоцерківської міської ради Махаринський Г.В. у судовому засіданні не заперечував проти позбавлення відповідача батьківських прав.

Прокурор Лисак Н.М. покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 15.03.2006 був розірваний у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №242.

За час перебування у шлюбі у подружжя народилася дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу відповідач проживає окремо. На підставі виконавчого листа №2-10168 від 30.12.2005 з ОСОБА_2 стягуються аліменти на дитину.

З 24.06.2004 по 05.07.2004 ОСОБА_2 проходив лікування з діагнозом: гостра параноїдна реакція.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 06.01.2010 до ОСОБА_2 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, у зв'язку із вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Внаслідок несплати відповідачем аліментів станом на 01.08.2011 утворилася заборгованість в сумі 21 169 грн. 26 коп.

ОСОБА_2 страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно із ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

В судовому засіданні позивачем та її представником, не надано доказів, у спосіб та у порядку встановленому законом, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї дитини. В той же час зібрані під час розгляду справи докази спростовують доводи позивача про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідно до витягу з протоколу №14 від 20.07.2011 засідання комісії з питань захисту прав дитини при Білоцерківському міськвиконкомі було прийнято рішення рекомендувати ОСОБА_1 для остаточного вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 звернутися до суду (а.с.8) З протоколу видно, що орган опіки і піклування не встановив жодної з підстав, передбаченої ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав відповідача.

Відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №972 від 25.11.2009 ОСОБА_2 страждає та страждав під час, коли були скоєні інкриміновані йому дії на хронічне психічне захворювання - шизофренію. Психічні розлади виражені у ОСОБА_2 значно, вони позбавляють його зараз та позбавляли під час, коли були скоєні інкриміновані йому дії здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.11-12).

Відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду від 06.01.2010 до ОСОБА_2 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, у зв'язку із вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України (а.с.7-8 архівної цивільної справи №2о-78/10 дослідженої судом).

Відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду від 09.06.2010 року ОСОБА_1 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку без його згоди терміном на 6 місяців. (а.с.13 матеріалу №5-391а про продовження надання психіатричної допомоги, дослідженої судом).

Відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №395 від 21.04.2010 ОСОБА_2 страждає на хронічне психічне захворювання - шизофренію. За своїм психічним станом ОСОБА_2 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не може (а.с.21-22 архівної цивільної справи №2о-78/10 дослідженої судом).

Відповідно до рішення апеляційного суду Київської області від 21.01.2011 року скасовано рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 23.07.2010 року, яким за заявою ОСОБА_1 ОСОБА_2 визнано недієздатним та відмовлено у задоволенні заяви. Відмовляючи у задоволенні заяви апеляційний суд вказав, що ОСОБА_1 не є членом сім'ї ОСОБА_2 і тому, відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦПК України, не може бути заявником у даній справі (а.с.73-74 архівної цивільної справи №2о-78/10 дослідженої судом).

Відповідно до довідки №1174 від 19.08.2011 міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 має заборгованість по аліментах станом на 01.08.2011 в сумі 21169 грн. 26 коп.(а.с.17).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 02.04.2011 видно, що обстежувались умови проживання дитини з матір'ю та відсутні будь - які дані щодо батька (а.с.9)

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007року № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до п. 17 цієї ж Постанови не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Проаналізувавши норми національного законодавства та надані докази, суд приходить до висновку, що відповідача не може бути позбавлено батьківських прав з тих підстав, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач має хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому не може виконувати покладені Законом на батьків обов'язки по вихованню дитини, і як наслідок не може нести відповідальності за невиконання батьківських обов'язків.

Таким чином у задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 164, 180 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215,224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав щодо сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20.01.2012 року

Суддя В. О. Примаченко