Дата документу: 14.08.2012
Справа № 0818/8213/2012
Номер провадження 2/0818/2710/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2012 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді Гашук К.В., при секретарі Черненко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову зазначала, що 19.09.2003 року вона з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано у Запорізькому міському відділі РАЦС Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 1233. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2012 року, оскільки відповідач зневажливо ставився до дружини, постійно дозволяв висловлюватися на її адресу нецензурною лайкою, іноді навіть бив її. Посилаючись на те, що постійне приниження її честі та гідності призвело до втрати почуття любові, довіри та поваги до відповідача, а також на те, що їх сім'я розпалася остаточно та її збереження вже неможливе, ОСОБА_1 просила суд розірвати шлюб укладений з ОСОБА_2, неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати разом з нею.

У судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем по справі ОСОБА_2, встановити місце проживання дитини разом із нею, зазначаючи при цьому, що вона не заперечує проти того, щоб ОСОБА_2, як батько їх неповнолітньої доньки, приймав участь у її вихованні.

Відповідач позов про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, також не заперечував проти того, що дитина проживає разом із матірю - ОСОБА_3, а він бажає брати участь у вихованні дитини.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України).

З матеріалів справи вбачається, що 19.09.2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який зареєстровано у Запорізькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції України, про що зроблено запис № 1233.

ОСОБА_1 заявлено позов про розірвання шлюбу через зневажливе ставлення чоловіка до дружини, приниження її честі і гідності, що призвело до втрати почуття любові, довіри та поваги до чоловіка, у звязку з чим позивачка не має наміру проживати разом з ним у подальшому, посилаючись на те, що це негативно відображається на стані її здоровя та стані здоровя їхньої неповнолітньої дитини.

Згідно п. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені.

Розглядаючи вимогу ОСОБА_1 про залишення неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживати разом з нею суд виходить з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Вимога ОСОБА_1 про залишення неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживати разом з нею після розірвання шлюбу, суд вважає передчасними, оскільки як встановлено судом зазначений спір в даний час між сторонами відсутній. У судовому засіданні сторони пояснили, що їх неповнолітня донька ОСОБА_3 в даний час проживає разом з матірю ОСОБА_1 і відповідач проти цього не заперечує. Сторони у судовому засіданні підтвердили, що наданий час спір про місце проживання доньки між ними відсутній, а тому суддя вважає, що в цій частині позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 19.09.2003 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції України, актовий запис № 1233.

Витрати, повязані з оформленням розірвання шлюбу, покласти на ОСОБА_2.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Гашук К.В.