Дата документу: 05.03.2012
Справа № 2-930/11
Номер провадження 2/818/143/2012
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2012 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., при секретарі Косатій М.А, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є обєктом права спільною сумісної власності подружжя, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розділ майна, що є обєктом права спільною сумісної власності подружжя. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 31.12.1999 року. З вересня 2010 року подружні стосунки між ними фактично припинені, вони стали проживати окремо. В період перебування у шлюбі ним та ОСОБА_2 за спільні кошти було придбано наступне майно:
- компютер «Самсунг», стаціонарний. Придбано в 2004 році, вартістю на час придбання 6000 грн., в теперішній час його вартість 2000 грн.;
- автомобіль «Деу-Експеро», 1993 року випуску, державний номер НОМЕР_1, вартістю 2300 доларів США;
- автомобіль «Мерседес-124», 1988 р.в., д/н НОМЕР_2, вартістю 7300 доларів США.
Обидва зазначені автомобілі зареєстровано на імя ОСОБА_2, і в теперішній час знаходяться в її користуванні. Домашній кінотеатр та компютер знаходяться також в користуванні відповідачки за місцем її проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Всі документи на все вищезазначене майно також знаходяться у відповідачки. Крім всього вищеперерахованого майна, подружжям на спільні кошти було придбано меблі для квартири, в якій проживає відповідачка, зроблено в даній квартирі дорогий якісний ремонт. Але витрати за це позивач не включає до загального переліку майна, залишає меблі в користуванні відповідачки, претензій щодо цього не має. Вважає, що все вищезазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя і підлягає поділу між ним та відповідачкою в рівних частках. Але позасудовим шляхом вони не дійшли згоди щодо поділу майна. Таким чином, поділу між ним та відповідачкою підлягає все набуте ними під час перебування в шлюбі рухоме і нерухоме майно. Вартість майна, яке є обґєктом спільного майна подружжя, складає 130 777,00 грн., відповідно Ѕ частка кожного із подружжя складає 65 388,50 грн. Вважає, що спільне майно подружжя має бути поділено наступним чином. В його користування має бути виділено:
- компютер «Самсунг», стаціонарний, вартістю 2000 грн.;
- автомобіль «Деу-Експеро», 1993 року випуску, державний номер НОМЕР_1, вартістю 31 640 грн., загальна вартість 33 640 грн.
В користуванні відповідачки просить залишити наступне майно:
- автомобіль «Мерседес-124», 1988 р.в., д/н НОМЕР_2 вартістю 84 637 грн.
Загальна вартість - 97 137 грн. Вважає, що такий поділ буде відповідати вимогам ст.. 70 Сімейного Кодексу України та інтересам обох сторін. Зазначає, що при даному поділі майна частка відповідачки у грошовому еквіваленті є значно більшою за його. Різниця між вартістю Ѕ частки майна подружжя та вартістю майна, яке буде знаходитися в його користуванні, складає 65 388,50 грн. 33 640 грн. = 31 748,5 грн. Вважає, що відповідачка має сплатити йому зазначену різницю в якості компенсації за недоотриману ним вартість Ѕ частки майна подружжя при поділі вищезазначеного майна.
Розгляд справи судом здійснювався на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі їх письмових заяв. Представник позивача у письмовій заяві просить суд позов задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлялася судом належним чином, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заперечень проти позову не надав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачкою зареєстровано 31.12.1999 року. З вересня 2010 року подружні стосунки між ними фактично припинені, вони стали проживати окремо.
В період перебування у шлюбі подружжям ОСОБА_2 за спільні кошти було придбано наступне майно:
- компютер «Самсунг», стаціонарний. Придбано в 2004 році, вартістю на час придбання 6000 грн., в теперішній час його вартість 2000 грн.;
- автомобіль «Деу-Експеро», 1993 року випуску, державний номер НОМЕР_1, вартістю 2300 доларів США;
- автомобіль «Мерседес-124», 1988 р.в., д/н НОМЕР_2, вартістю 7300 доларів США.
Обидва зазначені автомобілі зареєстровано на імя ОСОБА_2, і в теперішній час знаходяться в її користуванні. Домашній кінотеатр та компютер знаходяться також в користуванні відповідачки за місцем її проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1.
Вартість автомобілів на час придбання підтверджується розписками від попередніх власників. В теперішній час вартість вищезазначених автомобілів, згідно довідки № 835 від 11.11.2010 року, наданої ДП УЕЦ «Експерт-Сервіс Авто», складає: автомобіль «Деу-Експеро»- 31 640 грн., «Мерседес-124» - 84 637 грн.
Підтвердженням того, що ці автомобілі дійсно придбавалися під час перебування позивача у шлюбі з відповідачкою є розписки від імені колишніх власників авто ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Факт придбання домашнього кінотеатру та компютера та наявність їх за місцем проживання відповідачки в судовому засіданні підтвердив свідок ……. Факт прибання домашнього кінотеатру підтверджується розпискою, наданою позивачем гр. ОСОБА_5, про отримання в борг грошових коштів для придбання телевізору.
Також подружжям на спільні кошти було придбано меблі для квартири, в якій проживає відповідачка, зроблено в даній квартирі дорогий якісний ремонт. Але витрати за це позивач не включає до загального переліку майна, залишає меблі в користуванні відповідачки, претензій щодо цього не має.
Вважає, що все вищезазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя і підлягає поділу між ним та відповідачкою в рівних частках.
Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є обґєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, яке є обєктом права спільною сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
Таким чином, поділу між позивачем та відповідачкою підлягає все набуте ними під час перебування в шлюбі рухоме і нерухоме майно.
Вартість майна, яке є обґєктом спільного майна подружжя, складає 130 777,00 грн., відповідно Ѕ частка кожного із подружжя складає 65 388,50 грн.
Суд вважає можливим поділити спільне майно подружжя наступним чином:
В користування позивача ОСОБА_1 виділити компютер «Самсунг», стаціонарний, вартістю 2000 грн., та автомобіль «Деу-Експеро», 1993 року випуску, державний номер НОМЕР_1, вартістю 31 640 грн., всього майна на загальну вартість 33 640 грн.
Так як при такому поділі майна частка відповідачки у грошовому еквіваленті є значно більшою за частку відповідача. Різниця між вартістю Ѕ частки майна подружжя та вартістю майна, яке буде знаходитися в користуванні позивача, складає 65 388,50 грн. 33 640 грн. = 31 748,5 грн. Суд вважає за доцільне стягнути з відповідачки на користь позивача зазначену різницю в якості компенсації за недоотриману вартість Ѕ частки майна подружжя при поділі вищезазначеного майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 60,70 Сімейного кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є обєктом права спільною сумісної власності подружжя,- задовольнити.
Визначити належну ОСОБА_1 частку у спільному майні подружжя в розмірі Ѕ частки.
Провести поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, виділивши ОСОБА_1 наступне майно: компютер «Самсунг», стаціонарний, вартістю 2000 грн.; автомобіль «Деу-Есперо», 1993 року випуску, державний номер НОМЕР_1, вартістю 31 640 грн., на загальну суму 33 640 грн.
Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на автомобіль «Деу-Есперо», 1993 року випуску, державний номер НОМЕР_1.
Зобов»язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 компютер «Самсунг», стаціонарний, 2004 р.в., вартістю 2000 грн., який знаходиться в квартирі АДРЕСА_2; автомобіль «Деу-Експеро», 1993 року випуску, державний номер НОМЕР_1, вартістю 31 640 грн, який знаходиться в користуванні ОСОБА_2.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 31 748 (тридцять одну тисячу сімсот сорок вісім) грн.50 коп., в якості компенсації за недоотриману вартість Ѕ частки майна подружжя при поділі спільного майна. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 773 (сімсот сімдесят три) грн.88 коп.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом на підставі заяви відповідача поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.І.Рибалко