Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 1568 / 2012 р. Головуючий у 1 інстанції: Троценко Т.А.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

5 березня 2012 року м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Савченко О.В.,

Суддів: Кочеткової І.В.,

ОСОБА_2,

При секретарі: Мосіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 січня 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2011 року ПАТ «УкрСиббанк»звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 23 серпня 2007 року між Банком і ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №№ 0, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 13 840 доларів США з оплатою по процентній ставці 12 відсотків річних та зобовязалася повністю повернути кредитні ресурси до 22 серпня 2014 року.

Кредитний договір забезпечений договором поруки №№ 0/П від 23 серпня 2007р., відповідно до якого ОСОБА_4 зобовязався відповідати за кредитними зобовязаннями відповідача у тому ж обсязі, що й позичальник.

У звязку із невиконанням порядку та строків погашення кредиту станом на 11 березня 2010 року заборгованість за кредитом становила 1 924,03 долара США, що за курсом НБУ еквівалентно 15 662,44 грн. , із яких 1 752, 96 доларів США, що в еквіваленті складає 13 992,83 грн. заборгованість за простроченим кредитом; 171,07 доларів США, що в еквіваленті складає 1365,55 грн. - прострочена заборгованість за процентами по користуванню кредитом, 38,09 доларів США, що в еквіваленті складає 304,06 грн. пеня, які позивач просить стягнути з відповідачів солідарно.

Згодом, уточнивши позовні вимоги, Банк просив стягнути з відповідачів солідарно 2 322,91 доларів США, що в еквівалентні складає 18 527,98 грн. та судові витрати.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 січня 2012 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк»заборгованість за кредитним договором 18527,98 грн., а також 308, 20 грн. компенсації судових витрат.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про відмову у позові ОСОБА_3 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зокрема, апелянт зазначає, що матеріали справи не містять детального розрахунку заборгованості, проте суд, розглянувши справу у відсутність представника позивача, не перевірив розмір боргу. Крім того, на думку апелянта, Банк не мав права вимагати дострокового повернення кредиту, так як позичальником не порушувався графік внесення щомісячних платежів.

В засідання апеляційного суду апелянт не зявився, направив телеграму про відкладання розгляду справи, пославшись на службове відрядження. Колегія визнала причини неявки апелянта в судове засідання неповажними і на підставі ст.305 ЦПК України вважала за можливе розглянути справу у відсутність належним чином повідомленого апелянта.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у звязку із наступним.

За змістом ст.ст.1054, 1050 ч.2, 554 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору або закону.

У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Встановлено, що 23 серпня 2007 року Банк уклав з ОСОБА_3 кредитний договір на суму 13 840 доларів США строком до 22 серпня 2014 року. Кошти виділені для придбання легкового автомобіля (а.с. 14-21).

За умовами договору за користування кредитом встановлена процентна ставка у розмірі 12 % річних. Позичальник зобовязався щомісяця погашати кредит шляхом здійснення щомісячного платежу у відповідності з графіком погашення кредиту, який являється невідємною частиною договору. У випадку прострочення чергового платежу Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту. За невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом у визначені договором строки, позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Кредитний договір забезпечений порукою ОСОБА_4, який зобовязався перед банком відповідати за кредитним договором ОСОБА_3 як солідарний боржник (а.с.28).

На порушення умов договору позичальник взяті на себе зобовязання не виконував, передбачені умовами договору платежі вносив несвоєчасно і не в повному розмірі, внаслідок чого станом на 26 жовтня 2011 року заборгованість за кредитом становила 2 322, 91 долара США, що за курсом НБУ еквівалентно 18 527, 98 грн. , із яких 1 752, 96 доларів США, що в еквіваленті складає 13 992,83 грн. заборгованість за простроченим кредитом; 509,35 доларів США, що в еквіваленті складає 4 062,68 грн. - прострочена заборгованість за процентами по користуванню кредитом, 483, 34 грн. - пені (а.с.77-81).

У звязку із неналежним виконанням боржником своїх грошових зобовязань 17 червня 2009 року Банк звернувся до відповідачів з вимогою про дострокове повернення всієї суми кредиту (а.с.23, 29). Проте, вимоги Банку боржником і поручителем залишені без задоволення.

Задовольняючи позов Банку про солідарне стягнення з боржника і поручителя заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із положень ст. ст. 541, 543, 553, 554, 1048 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) і вважав, що поручитель солідарно з боржником відповідають за кредитними зобовязаннями боржника, розмір яких визначений позивачем у відповідності з умовами кредитного договору.

Посилання в апеляційній скарзі на неповне зясування судом фактичних обставин справи, недоведеність позовних вимог безпідставні. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується довідкою-розрахунком, виданою посадовою особою Банку, який в силу ст.ст.59, 64 ЦПК України являється допустимим доказом у справі (а.с.33, 77-80). У передбаченому законом порядку вказаний письмовий доказ відповідачами не спростований і не оспорений. Доказів в обґрунтування неправильності визначення суми боргу відповідачі не надавали, клопотання про їх витребування не заявляли.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта про те, що підстав для дострокового стягнення суми боргу Банк не мав. Умовами кредитного договору і ст.1050 ч.2 ЦК України передбачено право Банку вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів у випадку прострочення повернення чергової частини позики. На час звернення Банку з позовом до суду прострочення чергових платежів складало понад один рік, а тому Банк правомірно предявив вимогу про дострокове повернення всієї суми боргу.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які являються безумовною підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 січня 2012 року в цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: