ун. № 2-5254/11
пр. № 2/2608/849/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2012 року

Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чалої А.П.,

при секретарях - Ковтун Р.Г.,

ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_3

до ОСОБА_4,

ОСОБА_5

про припинення пава власності на квартиру і визнання права власності на квартиру

та за зустрічним позовом

ОСОБА_4

до ОСОБА_3,

ОСОБА_5

про визнання договору нікчемним, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та просив припинити право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 і визнати за ним право власності на вказану квартиру, мотивуючи позовну заяву тим, що 09.07.2005р. між ним та ОСОБА_4, від імені якого діяла ОСОБА_5 за довіреністю від 30.06.2005р., був укладений договір безпроцентної цільової позики, згідно якого він передав відповідачці як позичальнику 40 000 доларів США для придбання квартири АДРЕСА_2 зі строком повернення позики п*ять років, а в пункті 7.7. цього договору передбачено, що у випадку не повернення позики у визначений договором строк, сторони в строк трьох календарних днів укладають договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 в простій письмовій формі за ціною 40 000 доларів США, а відповідно до пункту 7.8. цього договору, з моменту укладення договору купівлі-продажу у відповідності до пункту 7.7. договору, позичальник зобов*язаний у десятиденний строк з*явитись до нотаріуса, якого вкаже позикодавець, з усіма необхідними документами для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу спірної квартири. Про отримання від нього коштів в сумі 40 000 доларів США для придбання спірної квартири, ОСОБА_5 09.07.2005р. написала розписку. 09.07.2005р. ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_1 за 353 850 грн., що в еквіваленті становить 70 000 доларів США. Оскільки ОСОБА_5 борг не повернула, 21.10.2009р. між ним та ОСОБА_4, від імені якого діяла ОСОБА_5 за довіреністю, було укладено попередній договір купівлі-продажу спірної квартири, а 14.04.2010р. між тими ж сторонами був укладений договір купівлі-продажу спірної квартири, який нотаріально посвідчений не був, оскільки відповідач ОСОБА_4 відмовився від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири. Просив задовольнити позов на підставі ст.ст. 212, 328, 346, 386, 392, 638, 657 ЦК України.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на порушення відповідачами договору безпроцентної позики та відмову нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу спірної квартири.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з*явився, просить розглядати справу у його відсутності (а.с. 212 клопотання) та звернувся до ОСОБА_3 і ОСОБА_5 із зустрічним позовом про визнання нікчемним договору цільової безпроцентної позики, укладеного між ОСОБА_3 і ним, від імені якого діяла ОСОБА_5, 09.07.2005р., посилаючись на те, що обставини справи, на які посилається позивач, не відповідають дійсним обставинам справи, на час підписання договору безпроцентної цільової позики від 09.07.2005р. він ще не мав у власності квартири АДРЕСА_3, в судовому порядку ОСОБА_5 вже оспорювався договір купівлі-продажу спірної квартири від 09.07.2005р., свідком по якій був допитаний ОСОБА_3, судом встановлювались та вивчались обставини укладення даного договору, в тому числі і джерела грошових коштів на нього, при цьому в даному судовому процесі ОСОБА_5 вказувала інші обставини отримання позики у ОСОБА_3, посилалась, що особисто отримала кошти у ОСОБА_3 в сумі 40 000 доларів США, а також ще суму у іншої особи та сплатила їх продавцям спірної квартири ОСОБА_8, у зв*язку з чим вважала, що саме вона є власником спірної та просила перевести на себе права та обов*язки покупця, а ОСОБА_3 як свідок підтвердив усі пояснення ОСОБА_5 і не повідомляв суду про існування будь-яких інших обставин з приводу придбання спірної квартири. Але, суд відмовив ОСОБА_5 в задоволенні її позову. Такі обставини справи ОСОБА_4 вважав встановленими відповідно до вимог частини 3 ст.61 ЦПК України. Також, ОСОБА_4 вказував про те, що набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 у встановленому законом порядку і немає підстав для припинення його права власності та визнання його за позивачем.

Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання не з*явилась, просила розглядати справу у її відсутності, основні позовні вимоги підтримала, а у задоволені зустрічного позову просила відмовити (а.с. 214-215 заява).

Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі матеріалів, що є в справі.

Заслухавши пояснення позивача і його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне у задоволенні основного і зустрічного позову відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 09.07.2005р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, від імені якого діяла ОСОБА_5 за довіреністю від 30.06.2005р. (а.с. 9 копія нотаріально посвідченої довіреності), був укладений в простій письмовій формі договір безпроцентної цільової позики, згідно якого ОСОБА_3 передав ОСОБА_5 як позичальнику 40 000 доларів США для придбання квартири АДРЕСА_2 зі строком повернення позики п*ять років, а в пункті 7.7. цього договору передбачено, що у випадку не повернення позики у визначений договором строк, сторони в строк трьох календарних днів укладають договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 в простій письмовій формі за ціною 40 000 доларів США, а відповідно до пункту 7.8. цього договору, з моменту укладення договору купівлі-продажу у відповідності до пункту 7.7. договору, позичальник зобов*язаний у десятиденний строк з*явитись до нотаріуса, якого вкаже позикодавець, з усіма необхідними документами для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу спірної квартири (а.с. 12-14 копія договору).

08.07.2005р. ОСОБА_3 зняв зі свого банківського рахунку готівку в розмірі 40 000 доларів США (а.с. 11 копія квитанції).

Про отримання від ОСОБА_3 коштів в сумі 40 000 доларів США для придбання квартири в м.Києві, ОСОБА_5 09.07.2005р. написала розписку (а.с. 15 копія розписки).

При цьому, в розписці не вказана конкретна адреса квартири, яку мала намір придбати ОСОБА_5

На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 09.07.2005р., ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_1 за 353 850 грн., що в еквіваленті становить 70 000 доларів США (а.с. 16 копія договору), який зареєстровано в КП «Київське міське БТІ та реєстрації права власності на об*єкти нерухомого майна» (а.с. 96 копія листа ).

Тобто, ціна спірної квартири є більшою, ніж сума позики, про яку вказує позивач.

ОСОБА_3, ОСОБА_5 та продавці спірної квартири ОСОБА_8 мали переписку з приводу повернення боргу за договором безпроцентної цільової позики (а.с. 7, 8, 20, 21, 24, 25 копії заяв та листів), в яких відповідачка ОСОБА_5 визнавала обставини боргових відносин та висловлювала обіцянку борг повернути.

21.10.2009р. між ОСОБА_10 та ОСОБА_4, від імені якого діяла ОСОБА_5 за довіреністю, був укладений в простій письмовій формі попередній договір купівлі-продажу спірної квартири (а.с. 18-19 копія договору).

А 14.04.2010р. між тими ж сторонами був укладений договір купівлі-продажу спірної квартири, який, також, нотаріально посвідчений не був, оскільки, як вказував позивач, відповідач ОСОБА_4 відмовився від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири (а.с. 22-23 копія договору).

Відмовляючи в основному позові, суд виходив з наступного.

Згідно частини 1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бут протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Правові підстави для припинення права власності передбачені ст.346 ЦК України, жодна з яких до спірних правовідносин застосуванню не підлягає.

Відповідно до договору безпроцентної цільової позики від 09.07.2005р., укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, від імені якого діяла ОСОБА_5 за довіреністю від 30.06.2005р., гроші за даним договором отримала особисто ОСОБА_5, про що видала розписку від 09.07.2007р., що свідчить про існування боргових грошових зобов*язнань між даними сторонами, які регулюються Главою 71 ЦК України.

Так, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов*язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Тобто, договір позики має грошовий характер і за його порушення настають грошові наслідки, а не наслідки майнового характеру, ак то: набуття у власність нерухомого майна, в даному випадку квартири.

Зазначення у договорі безпроцентної цільової позики від 09.07.2005р., що укладений в простій письмовій формі, про те, що у разі не повернення суми позики, боржник укладає з позичальником договір купівлі-продажу квартири, не може бути правовою підставою для припинення права власності на спірну квартиру у відповідача ОСОБА_4 та виникнення даного права власності на цю квартиру у позивача, оскільки перехід права власності на нерухоме майно можливий лише на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу або іншого нотаріального правочину.

Крім цього, в матеріалах справи вже є договір купівлі-продажу спірної квартири від 14.07.2010р., укладений між ОСОБА_11 і ОСОБА_4, від імені якого діяла ОСОБА_5 за дорученням, укладений в простій письмовій формі, на виконання договору безпроцентної цільової позики, який, як вказує позивач, відповідач ОСОБА_4 відмовляється посвідчити нотаріально.

То в такому випадку позивач має право на захист свого права у спосіб, визначений ст.220 ЦК України та звернення до суду з позовом про визнання даного договору купівлі-продажу квартири дійсним, а не у спосіб, про який просить позивач в даному спорі.

Крім цього, позивач обґрунтовує позовні вимоги особистими поясненнями та письмовими договорами, які не є посвідченими нотаріально, а існування і дійсність яких відповідач ОСОБА_4 заперечує, що свідчить про неналежність і недопустимість таких доказів в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України.

Ст.212 ЦК України, яка визначає правочини, щодо яких правові наслідки пов*язуються з настанням певної обставини, міститься в параграфі 1 «Загальні положення про правочини» і має загальний характер та не регулює спірних правовідносин в їх суті.

Статті 386, 392 ЦК України, на які, також, посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, стосуються захисту права власності, але в даному спірному випадку позивач на час розгляду справи не має такого права щодо предмета спору квартири АДРЕСА_1, а тому вказані норми права не можуть бути покладенні в основу задоволення заявленого ним основного позову.

В частині 1 ст.638 ЦК України, яку вказує як правову підставу основного позову позивач, зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до діючого законодавства, як зазначалось вище, правочини щодо переходу права власності на об*єкти нерухомого майна підлягають обов*язковому нотаріальному посвідченню, але позивачем в обґрунтування основного позову не надано суду жодного нотаріально посвідченого правочину, який би доводив обгрунтованість його позовних вимог.

При відмові в основному позові, судом враховуються обставин, встановлені рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 09.02.2011р. (а.с. 151-155 копія рішення суду), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 02.06.2011р. (а.с. 156-160 копія ухвали суду), за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_8, 3-тя особа: приватний нотаріус КМНО ОСОБА_12 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, визнання покупцем квартири, визнання права власності на квартиру, де ОСОБА_5 яка виступала позивачем в спорі, і ОСОБА_3, що допитувався як свідок, вказували суду про інші обставини боргових правовідносин між ними та інші обставини придбання спірної квартири, що свідчить про непослідовність і не логічність їх правової позиції в спірних правовідносинах.

Оцінюючи зібрані по справі докази щодо основних позовних вимог в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд приходить до висновку, що основні позовні вимоги не ґрунтовані на нормах матеріального права, не є доведеними належними і допустимими доказами, у зв*язку з чим задоволенню не підлягають.

Що стосується зустрічних позовних вимог, суд приходить до наступного.

Так, ОСОБА_4 в зустрічному позові просить визнати нікчемним договір безпроцентної цільової позики укладений 09.07.2005р. між ОСОБА_10 і ним, від імені якого діяла ОСОБА_5 за довіреністю на підставі ст.228 ЦК України, яка визначає правові наслідки вчинення правочину, який порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства.

При цьому, ОСОБА_4 не надав суду належних і допустимих доказів, які б доводили порушення публічного порядку або вчинення даного договору з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства.

Крім цього, ОСОБА_4 пропущено трирічний строк позовної давності на оспорювання даного правочину, передбачений ст.257 ЦК України та відповідач не просить суд поновити йому встановлений законом строк і не вказує на причини його пропуску.

Враховуючи наведене, суд не вбачає наявність правових підстав для задоволення зустрічного позову.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 203, 209, 215, 257, 316-319, 321, 328, 346 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

В задоволенні основного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про припинення пава власності на квартиру, визнання права власності на квартиру відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання договору нікчемним відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: