Справа № 2/2113/35/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2012 р. м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді: Валігурської Л.В.

при секретарі: Полтавській І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Каховці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь залишок боргу за договором займу від 23.03.2011 р. в розмірі 23000 грн., а також стягнути солідарно з відповідачів на його користь судові витрати в розмірі 350 грн., з яких 120 грн. в рахунок погашення витрат на ІТЗ та 230 грн. в рахунок погашення державного мита.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що 23.03.2011 р. між ним та ОСОБА_2 було укладено договір займу на загальну суму 28000 грн., поручителем за яким виступила ОСОБА_3 В підтвердження отримання коштів від позивача ОСОБА_2 надав розписку від 23.03.2011 р. та взяв на себе зобовязання відповідно до графіку здійснювати погашення боргу. Свої зобовязання ОСОБА_2 виконав частково, а тому сума боргу на день звернення до суду становить 23000 грн. На письмову вимогу від 01.07.2011 р. відповідачі не відреагували, борг не погасили.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Просив задовольнити їх в повному обсязі. Пояснив, що його довіритель надав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 28000 грн., поручителем за повернення яких виступила ОСОБА_3 На підтвердження отриманих коштів ОСОБА_2 написав розписку від 23.03.2011 р. Між сторонами було погоджено графік погашення заборгованості, відповідно до якого останній здійснив єдиний платіж, що також свідчить про прийняття взятих на себе раніше зобовязань. Вважає необґрунтованими посилання відповідачів щодо несправжності їх підписів в договорах, оскільки належних доказів цього суду надано не було. Крім того, вказані документи підписувались відповідачами в його присутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 24.11.2011 р. не визнав заявлені позовні вимоги, зазначив, що дійсно договір було складено, проте він з ОСОБА_3 попросили ще часу у ОСОБА_1 для того, щоб обдумати умови договору, запевняв, що гроші від позивача не отримував, підпис в договорі йому не належить.

Відповідач ОСОБА_3 24.11.2011 р. також заперечувала проти заявлених вимог, зазначала, що гроші вони з ОСОБА_2 у ОСОБА_1 не брали, ніяких договорів вони не підписували, крім того вона була відсутньою на території України в день так званого підписання договору.

Представник відповідачів в судовому засіданні ініціював призначення експертизи підписів в договорі займу та розписці про отримання грошових коштів.

Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 24.11.2011 р. була призначена судова-почеркознавча експертиза, проте відповідачами не зважаючи на неодноразове направлення на їх адресу клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для дачі висновку, останнє виконано не було.

05.03.2012 р. провадження в справі було відновлено, проте відповідачі на жодний виклик до суду не зявились, про причини неявки суд не повідомили.

Отже, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог ОСОБА_5, які підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто.

Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до договору займу від 23.03.2011 р. ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 28000 грн., строк повернення було визначено датою 30.06.2011 р. З метою забезпечення виконання зобовязання ОСОБА_3 поручилась перед ОСОБА_1І, за виконання ОСОБА_2 зобовязань по вказаному договору. Поручитель зобовязалась солідарно (в повному обсязі) відповідати перед ОСОБА_1, за виконання взятих ОСОБА_2 на себе зобовязань.

Згідно розписки від 23.03.2011 р. ОСОБА_2 отримав грошові кошти за вищезазначеним договором позики в сумі 28000 грн. Графіком погашення заборгованості за договором займу визначено терміни та розміри повернення грошових коштів. Зокрема суму боргу 5000 грн. було повернуто 07.04.2011 р., що не заперечується позивачем.

Отже, враховуючи наведене, суд встановив, що 23.03.2011 р. ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 28000 грн., які зобовязався повернути до 30.06.2011 р. відповідно до графіку погашення заборгованості. На підтвердження взятих на себе зобовязань ОСОБА_2 підписав договір займу (поручителем за яким виступила ОСОБА_3О.). Крім того, ОСОБА_2 було надано позивачу розписку про отримання грошей. Однак по теперішній час позивачу борг в повному обсязі не повернуто.

Та ж обставина, що відповідно до зазначеного вище графіку погашення заборгованості, ОСОБА_2 повернув позивачу 5000 грн., лише свідчить про прийняття відповідачем умов раніше укладеного договору.

Відповідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

07.06.2011 р. ОСОБА_2 отримав від позивача лист-повідомлення з проханням повернути грошові кошти у строк десять днів з дня отримання листа, проте відповідач зобовязання не виконав, грошові кошти не повернув.

Солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання (ст. 541 ЦК України). У відповідності до договору займу від 23.03.2011 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є солідарними боржниками за укладеним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі (ч. 2 ст. 543 ЦК України).

Отже, обгрунтованими є вимоги позивача з приводу стягнення боргу з відповідачів солідарно.

Не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідачів на опротестування їх підписів в договорі займу від 23.03.2011 р., оскільки по-перше ними позовні вимоги про визнання вказаного договору недійсним не заявлялись, по-друге достатніх та обґрунтованих доказів на підтвердження позиції відповідачів суду надано не було. Не спростовують вимоги позивача посилання ОСОБА_3 на ту обставину, що на момент укладення договору вона була відсутньою в Україні, оскільки ці обставини також не знайшли свого підтвердження під час судового засідання.

Окрім того, відповідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як зазначалось вище солідарний обовязок боржників виникає на підставі закону або договору, проте ст. 88 ЦПК України не передбачено можливість солідарного стягнення судових витрат, а тому останні підлягають стягненню з відповідачів в рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 5-11, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 224-226, 294 ЦПК України, ст.ст. 525-527, 530, 625, 1046-1050 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 23000 гривень (двадцять три тисячі гривень) в рахунок відшкодування боргу за договором позики від 23.03.2011 р.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в сумі 175 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в сумі 175 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд Херсонської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя:ОСОБА_6