2//2011//5072//2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2012 року м. Харків Дзержинський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Штих Т.В., секретаря Кондратюк І.В. , розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків, моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення нанесених матеріальних збитків 14398,79грн., суму завданої моральної шкоди 1500 гривен.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що вона є співвласником квартири за адресою АДРЕСА_1 ., відповідно як співвласник зареєстрована та постійно мешкає у даному приміщенні. Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є сусідами та водночас власниками майна, яке розташовано на дев`ятому поверсі даного будинку. Відповідачі нанесли матеріальні збитки шляхом пошкодження (псування) квартири позивача шляхом затоплення гарячою водою. Затоплення відбулося з 25 на 26 червня 2011 року. Факт затоплення та його причини підтверджуються актом комісії КП «Жилкомсервіс», складеного 30.06.2011 р., актом обстеження комісії КП «Жилкомсервіс», складеного 04.07.2011 р. Внаслідок даного заливу водою та пов`язаного з ним нанесення збитків позивачем у період з липня 2011 р. по вересень 2011 р. були понесені вимушені витрати з придбання будівельних матеріалів на загальну суму 4498,79грн, копії розрахункових документів по яких позивачкою надані до позову, та витрати з оплати проведення поточного ремонту приміщення, який був здійснений приватним підприємцем ОСОБА_4 , на загальну суму оплати робіт 9900,00грн., що доводиться договором на проведення ремонту та квитанції про сплату за даним договором.

Позивачка зазначає у позові, що загальна вартість понесених витрат у зв`язку з необхідністю відновлення стану, який існував до псування майна, складає 14398,79грн.

Також позивачка зазначає, що протиправними діями відповідачів завдана також значна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, понесених позивачем у зв`язку із псуванням майна та необхідністю його ремонту. Відповідачі уникають контактів з позивачем з цього питання, негативні наслідки яких полягають в порушенні нормального укладу життя позивача, були зірвані плани на літній період відпусток , необхідності невиправданих витрат грошей і особистого часу на захист своїх прав в суді, спросить суд стягнути компенсацію моральної шкоди оцінену у символічну суму в розмірі 1500 грн.

До позовної заяви надані докази - фотографії зіпсованого та відновленого майна, акти обстеження КП «Жилкомсервіс», договір та акт прийняття робіт за договором, розрахунковими та платіжними документами, квитанцією сплати судового збору.

В судовому засідання позивачка ОСОБА_1 змінила свої позовні вимоги та просила врахувати суму шістсот гривен, які відповідач ОСОБА_3 надав їй як компенсацію затрат на ремонт в зв`язку з залиттям квартири.

Представник відповідача ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 через канцелярію суду подали свої заперечення, у яких позов не визнають, зазначають, що ОСОБА_3 не був власником квартири АДРЕСА_2 , у якій відбувся прорив мереж водопостачання, власником даної квартири була його донька ОСОБА_2 , що вини відповідачів у прориві водопостачання немає, оскільки причиною був гнучкий шланг водопостачання, а також постачальник комунальних послуг, який у цей час за даними, отриманими з Інтернету, проводив профілактичні роботи на мережах водопостачання та допустив різкий перепад тиску у мережах, що призвело до гідродинамічного удару, який зірвав гнучкий шланг. У заперечення відповідачі просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд вважає, що в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін для розгляду позовної заяви ОСОБА_1 і відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі ,просили їх задовольнити.

Другий відповідач та представник першого відповідача проти позову заперечували, просили суд у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши представника позивачки, думку відповідача ОСОБА_3 та представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, заслухавши покази свідків, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивачка ОСОБА_1 є співвласником квартири за адресою АДРЕСА_3 ., яка розташована на 5 поверсі девятиповерхового будинку безпосередньо під квартирою АДРЕСА_2 у цьому ж будинку, яка розташована на 9 поверсі будинку та яка належала на момент залиття водою першій відповідачці ОСОБА_2 . Зазначені обставини належності квартир на праві власності визнаються сторонами у судовому засіданні.

25 червня 2011 року відбулася аварія прориву водопостачання у квартирі АДРЕСА_2 на 9 поверсі, яка належала на момент заливу водою першій відповідачці.

Внаслідок заливу водою постраждали розташовані під квартирою АДРЕСА_2 усі інші квартири, у тому числі квартира АДРЕСА_4 , співвласницею якої є позивачка ОСОБА_1 .

Факт затоплення та його причини підтверджуються актом комісії КП «Жилкомсервіс», складеного 30.06.2011 р., актом обстеження комісії КП «Жилкомсервіс», складеного 04.07.2011 р, а також показами свідків. Причиною аварії зазначено прорив гнучкого шлангу водопостачання в квартирі АДРЕСА_2 .

Для усунення наслідків затоплення 18 липня 2011 року позивачка ОСОБА_1 як співвласниця квартири АДРЕСА_4 , уклала договір з приватним підприємцем ОСОБА_4 , відповідно до п.1.1. даного договору предметом даного договору було ремонт квартири після залиття водою.

Наведений у п.1.1 зазначеного договору склад та характер робіт свідчить про те, що договором передбачався ремонт стін, стелі та підлоги, тобто безпосередньо саме тих об`єктів квартири, по які безпосередньо впливала стікаюча вода та які зіпсувалися від впливу гарячої води.

Відповідно до п.2.2. договору квитанцією №022408 від 18 липня 2011 р., ОСОБА_1 сплатила приватному підприємцю ОСОБА_4 за ремонт приміщення обумовлено договором суму 9900,00 гривен.

Крім того, судом встановлено, що в період часу з липня 2011 року по вересень 2011 року ОСОБА_1 придбавала у торговій мережі будівельні матеріали, необхідні для виконання робіт по договору, на загальну суму 4498,79грн, що доводиться наданими до суду квитанціями про сплату ,чеками, іншими розрахунковими документами.

Судом встановлено, що загальна вартість понесених витрат у зв`язку з необхідністю відновлення стану, який існував до псування майна, складається з вартості виконаних ремонтних робіт та придбаних для цього матеріалів, усього складає 14398,79гривен.

ОСОБА_1 суду пояснила, що усі витрати несла тільки вона, оскільки другою співвласницею квартири є її мати ,яка являється пенсіонеркою та не в змозі сплачувати за ремонт.

У судовому засіданні було встановлено, що другий відповідач ОСОБА_3 сплатив добровільно позивачці суму 600 гривен. Що позивачкою визнається.

До суду надані фотодокази - фотографії стану зіпсованого та стану після цього відновленого майна.

У судовому засіданні були допитані як свідки громадяни ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_4 підтвердив, що він дійсно виконував за договором від 18 липня 2011 року роботи по ремонту квартири після її залиття водою, підтвердив, що загальна вартість виконаних ним робіт складала 9900 гривен, при цьому усі необхідні матеріали придбавала сама позивача ОСОБА_6 . Свідок зазначив, що ті роботи, які ним особисто виконувалися, були викликані виключно необхідністю ремонту, причиною якого став безпосередньо залив квартири. Зазначив, що після заливу квартира перебувала у вкрай поганому стані та потребувала обов`язкового ремонту.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона мешкає у цьому ж будинку, тільки на 8-му поверсі, у кв. АДРЕСА_5 , яка розташована безпосередньо під квартирою відповідачів. Свідок зазначила, що протікання води було впродовж періоду часу тривалістю не менше 13 годин поспіль, гаряча вода стікала інтенсивно, вода залила усі квартири з 9 до 1 поверху будинку. Повідомила суду, що деяким із потерпілих другий відповідач ОСОБА_3 відшкодував збитки добровільно. Що є свідченням визнання вини відповідачів.

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ст.41 Конституції України, також відповідно до ч. 5 ст. 319 Цивільного кодексу, використання власності не може наносити школу правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні властивості землі.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів серед інших є зокрема відшкодування збитків та, відшкодування моральної шкоди.

Згідно ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує

Відповідно до ч.3 ст. 386 ЦК, власник, права якого порушені, має право на відшкодування нанесеної йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.22 ЦК України, витрати кредитора, понесені у зв`язку з необхідністю відновлення порушеного права, є збитками і відповідно підлягають стягненню з боржника. Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу, майнова шкода відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 23 Цивільного кодексу, особа має право на відшкодування моральної шкоди , нанесеної у результаті порушення її прав. Відповідно до ч.1 ст. 1167 Цивільного кодексу, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала при наявності її вини.

У відкритому судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 визнав, що причиною заливу було псування гнучкого сантехнічного шлангу водопостачання, який знаходився у квартирі АДРЕСА_2 та належав власнику квартири його доньці ОСОБА_2 . Також ОСОБА_3 визнав, що особисто оглядав залиті приміщення, зокрема на 3 поверсі будинку.

Згідно ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує, отже, власник майна зобов`язаний утримувати своє майно у належному та безпечному стані.

Суд дійшов висновку, що дії відповідачів по неналежному утриманню квартирного сантехнічного обладнання, що стало причиною пошкодження внутрішнього квартирного водопостачання, що у свою чергу стало причиною заливу водою квартири позивачки, яка розташована у даному будинку поверхами нижче квартири. Суд дійшов висновку про наявність причинно-наслідкового зв`язку між неналежним утриманням ОСОБА_2 свого нерухомого майна, зокрема, розташованого у ньому сантехнічного обладнання, та наявніим псуванням майна позивачки і понесеними нею витратами. Відповідно до ч.3 ст. 386 Цивільного кодексу, власник, права якого порушені, має право на відшкодування нанесеної йому майнової та моральної шкоди.

Винною особою у нанесені шкоди майну позивачки у даному випадку є власниця іншого майна ОСОБА_2 , яка не забезпечила своєчасне та належне обслуговування належного їй сантехнічного обладнання квартири.

Відповідно до норм ст. 61 ЦПК, обов`язки доказування та подання доказів покладено на сторони. Належних та допустимих доказів про відсутність вини власника майна ОСОБА_2 суду не надано.

Суд не погоджується з посиланням відповідачів на відомості, отримані з Інтернету, оскільки позивачем надано до матеріалів справи листа КП «Харківські теплові мережі», відповідно до якого профілактичні роботи виконувалися тільки до 24 червня 2011 р., що не відповідає відомостям з Інтернету.

Суд дійшов висновку, що витрати, понесені позивачкою у зв`язку з вимушеним проведенням ремонту для відновлення стану приміщення, були викликані заливом приміщення, який у свою чергу відбувся з причини неналежного утримання відповідачкою ОСОБА_2 належного їй на праві власності внутрішнього квартирного сантехнічного обладнання. Отже, між посесеними витратами підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі ч.ч. 1, 2 ст.22 ЦК України, оскільки витрати кредитора, понесені в зв`язку з необхідністю відновлення порушеного права є збитками і відповідно до наведених правових норм підлягають стягненню з боржника. Сума збитків, заявлена позивачкою, в залишковому розмірі невідшкодованих збитків 13798,79 грн. підтверджена документально, належними та допустимими документальними доказами, а також свідком ОСОБА_4 , який безпосередньо проводив ремонт квартири після заливу.

Оцінюючи позовні вимоги про стягнення компенсації спричиненої моральної шкоди, суд вважає їх частково обґрунтованими. Судом встановлено, та сторонами не заперечується, що внаслідок заливу позивачка дійсно зазнала душевних страждань, викликаних такими обставинами : наявність псуванням приватного майна, необхідністю ремонту цього майна та відповідно понесення витрат, вимушене проживання деякий тривалий час без електричного освітлення, вимушеність проведення ремонту поступово, без виносу рухомого майна з квартири. Суд вважає ці цілком істотні за таких обставин душевні переживання як такі, що дійсно викликали негативні наслідки в порушенні нормального укладу життя позивача, необхідності зміни планів на літній період відпусток , необхідності невиправданих витрат грошей і особистого часу на захист своїх прав в суді. Суд вважає розумною та достатньою за таких обставин компенсацією моральної шкоди в розмірі 1000 грн., яка підлягає стягненню з винної особи першої відповідачки ОСОБА_7 .

Оскільки другий відповідач ОСОБА_3 не був на момент залиття власником квартири АДРЕСА_2 , суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог до другого відповідача.

Відповідно до ст.ст. 79, 84, 88 ЦПК України з винної особи відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню також частина судових витрат по сплаті судового збору відповідно до задоволеним позовним вимогам в сумі 214,60 грн., які підтверджені платіжним документом.

Відповідно до вищевикладеного, згідно зі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 23,1166,1167 ЦК України, керуючись ст. ст. 10,11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми матеріальних збитків та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - матеріальну шкоду в сумі 13798,79 гривен ( тринадцять тисяч сімсот дев`яносто вісім гривен 79 копійок), моральну (немайнову) шкоду в розмірі однієї тисячі гривен, а також судові витрати в сумі 214 гривен 60 копійок.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з моменту проголошення через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Суддя : Т.В. Штих.