АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ДНЕПРОПЕТРОВСКОЙ ОБЛАСТИ

Справа № 2-1498/2011 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/491/613/12 суддя Чумак Н.О.
Категорія 20 ( І) Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

13 березня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Остапенко В.О.

суддів: Братіщевої Л.А., Карнаух В.В.

при секретарі: Бондаренко І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на заочне рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 12 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок несвоєчасного виконання зобовязання, посилаючись на те, що відповідачі ухиляються від виконання попереднього договору про укладення договору купівлі-продажу будинку №28 по вулиці Ливарній в м.Кривому Розі, згідно якого ОСОБА_4, яка діяла від імені ОСОБА_3, зобовязалась у термін не пізніше 01.12.2010р. передати у власність ОСОБА_2 зазначене домоволодіння за 126 400,00 грн..

Змінивши позовні вимоги та посилаючись на вищевикладене, просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок №28 по вулиці Ливарній в м.Кривому Розі.

Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 12 грудня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про задоволення її позовних вимог, посилаючись на порушення судом вимог матеріального закону в частині неврахування того, що сторони дійшли згоди з усіх істотних умов та позивачем фактично виконано умови договору, тоді як відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.07.2010 року між ОСОБА_4, яка діяла від імені ОСОБА_3, та ОСОБА_2 укладено попередній договір про укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_3 зобовязався у термін не пізніше 01.12.2010 року передати у власність ОСОБА_2 (продати) за договором купівлі-продажу, а ОСОБА_2 зобовязується прийняти (купити) і оплатити житловий будинок, що знаходиться за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Ливарна, буд. №28, після присвоєння земельній ділянці на якій розташований житловий будинок з господарськими спорудами кадастрового номеру та необхідних для укладення основного договору документів (а.с. 10 -11). Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за № 3586.

При цьому 05 липня 2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір завдатку, згідно якого ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_4 отримала завдаток у сумі 500 у.о. за вищезазначений будинок, ціну якого сторони визначили у 16 000 у.о. (а.с. 9).

Згідно розписки від 27.07.2010р., ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_2 14 500 доларів США за проданий за попереднім договором будинок № 28 по вулиці Літейна у м.Кривому Розі (а.с. 13).

На теперішній час договір купівлі-продажу спірного будинку сторонами не укладено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на спірне домоволодіння суд першої інстанції, вірно встановивши обставини справи, виходив з того, що між сторонами договір купівлі-продажу обєкта нерухомості в порядку передбаченому ст. 657 ЦК України не укладався, а тому відсутні підстави для визнання права власності на спірне домоволодіння за ОСОБА_3

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

За змістом ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку укласти в майбутньому основний договір на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, у письмовій формі.

Згідно ч. 3 ст.635 ЦК України зобовязання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Нотаріально посвідчений основний договір протягом встановленого сторонами попереднього договору укладений не був, тому зобовязання, встановлені цим договором, припинилися 01.12.2010 року.

Ні ст.635 ЦК України, ні ст.611 цього Кодексу не передбачають такого правового наслідку порушення взятого на себе у попередньому договорі зобовязання щодо укладення основного договору як визнання права власності у судовому порядку. Відновлення прав позивача в даному випадку шляхом визнання права власності на спірне домоволодіння цивільний законодавством не передбачено.

Апеляційний суд вважає, що надані сторонами і досліджені судом першої інстанції докази дозволили суду зробити висновок про наявність підстав для відмови в задоволенні позову, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги не доведені, не обґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає рішення суду ухваленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, яке зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 12 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)