Справа №: 2203/2392/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2012 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

при секретарі Щербініній І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що відповідач є приватним підприємцем, з яким позивач уклав усний договір підряду на виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника на могилі батьків ОСОБА_1 . Згідно з усною домовленістю, як зазначає позивач, ОСОБА_2 зобов`язався виготовити надгробний пам`ятник за встановленим ним проектом, а позивач зобов`язався оплатити вартість робіт і матеріалів в сумі 11 600 грн.

Як вказав у своєму позові ОСОБА_1 , за виготовлення пам`ятника він сплатив ОСОБА_2 всього 14 500 грн. (19 липня 2010 року- 800 доларів США, 22 грудня 2011 року- 4500 грн. та 3600 грн.), однак, відповідачем умови договору не виконані, пам`ятник не встановлений та гроші не повернуті.

Як зазначає позивач, таким чином неправомірними діями відповідача йому- ОСОБА_1 було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 14 500 грн., а також моральну- в розмірі 3500 грн. Зі слів позивача, моральна шкода виразилась в тому, що ОСОБА_1 отримав стрес через обман ОСОБА_2 , став знервованим, був вимушений звертатися за допомогою до юриста, що призвело до порушення його нормального ритму життя.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_3 підтримали заявлені вимоги з викладених у позові підстав.

Відповідач ОСОБА_2 в суді проти позову заперечив, зазначивши, що дійсно позивач звернувся до нього з приводу виготовлення надгробного пам`ятника, на що після погодження умов відповідач виписав квитанцію, в якій зазначив суму завдатку, який повинен був бути внесений ОСОБА_1 - 800 доларів США, проте, як вказав відповідач, жодні кошти позивачем сплачені не були ні в день усної домовленості між сторонами, ні пізніше. В зв`язку з тим, що кошти ОСОБА_1 не сплатив, відповідач надгробний пам`ятник не виготовив та не встановив.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. ст. 865, 866 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.

В силу ст. 873 ЦК України вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений усний договір підряду на виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника на могилі батьків ОСОБА_1 , згідно з яким ОСОБА_2 зобов`язався виготовити надгробний пам`ятник, а позивач зобов`язався оплатити вартість робіт і матеріалів в сумі 11 600 грн.

Вказаний факт визнаний в судовому засіданні сторонами.

Також сторонами визнаний факт, що на даний час пам`ятник не виготовлений та не встановлений.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На думку суду, позивачем не надано доказів, не здобуто таких і судом, які б підтвердили факт отримання ОСОБА_2 коштів від ОСОБА_1 в розмірі 14 500 грн.

Зокрема, в квитанції від 19 липня 2010 року (а.с. 4), на яку посилається позивач, відсутня чітка вказівка на те, що відповідачем отримано від позивача 800 доларів США, відсутній підпис замовника та номер квитанції.

В рахунку-фактурі № 703 від 22 грудня 2011 року (а.с. 5), на яку також посилається позивач як на доказ, відсутні взагалі будь-які відомості, що зазначений документ на суму 15 200 грн. має відношення до позивача, відсутня вказівка на його прізвище та на факт передачі та отримання коштів.

Показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_1 по суті не містять відомостей про факт отримання коштів ОСОБА_2 від ОСОБА_1 , а тому не є належними та допустимими доказами.

Наданий позивачем диск з аудіозаписом розмови, яка, як зазначив позивач, відбулась між сторонами з приводу отримання коштів відповідачем, суд до уваги не бере та як доказ не приймає, оскільки відповідач в суді заперечив, що записаний голос належить йому- ОСОБА_2 , та крім того, суду не відоме походження зазначеного запису, тому вказаний доказ не є допустимим.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння відповідачем позивачу матеріальної шкоди в розмірі 14 500 грн. ОСОБА_1 суду не надано.

З наведених вище підстав не підлягає задоволенню і позовна вимога про відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 3, 59, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 865, 866, 873, 1166, 1167 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Волочиський районний суд Хмельницької області шляхом подання в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Бабій