Справа № 22-2536/12 Р. Головуючий в 1 інстанції - Луценко О.М.
Доповідач - Усик Г.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2012 р. Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Слободянюк С.В., Пікуль A.A.

при секретарі - Дем'яненко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу

ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 листопада 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія» про зобов'язання вчинити дії,

встановила:

У серпні 2011 р. ОСОБА_1 звернулась із позовом до ТОВ «Експлуатаційна компанія» про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок її заборгованості по особовому рахунку з оплати комунальних послуг, та встановити їй обов'язок

сплачувати за надані житлово-комунальні послуги з моменту оформлення права

власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

На обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що вона відповідно до свідоцтва

про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Парикуда І.В. від 10.01.2011 p., є власником зазначеної квартири.

10.05.2011 р. вона зареєструвала право власності на зазначену квартиру в БТІ м. Києва, а 12.05.2011 р. між нею та ТОВ «Експлуатаційна компанія» було укладено комплексний договір №00001977 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг та додаткових послуг, а також відкрито новий особовий рахунок на її ім'я.

12.07.2011 р. ТОВ «Експлуатаційна компанія» видало їй довідку №ДЗ-000355 про

те, що станом на 01.07.2011 р. заборгованість по оплаті витрат на утримання будинку, прибудинкової території та по оплаті комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_1 становить 19 195, 91 грн.

Посилаючись на те, що заборгованість по оплаті витрат на утримання будинку, прибудинкової території та комунальних послуг виникла з вини попереднього власника квартири - ОСОБА_3, та що дії відповідача щодо переведення зазначеної

заборгованості з попереднього власника цієї квартири на неї є неправомірними,

просила її вимоги задовольнити.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.11.2011 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просив рішення суду

скасувати, та ухвалити у справі нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Зазначав, що суд першої інстанції не урахував, що відповідно до вимог ст. 10

Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими квартирами, затверджених Постановою КМ України від 08.10.1992 р. №572 обов'язок своєчасно оплачувати за надані житлово-комунальні послуги покладений на власника квартири, а

отже зобов'язання ОСОБА_1 по оплаті витрат на утримання будинку,

прибудинкової території та за надані їй комунальні послуги, виникли лише з моменту оформлення права власності на спірне житло, а саме: з 10.05.2011 р.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 просив задовольнити

апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Представник ТОВ «Експлуатаційна компанія» просив апеляційну скаргу

відхилити, посилаючись на те, що її доводи не грунтуються на матеріалах справи та

вимогах закону.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому

зсіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції

виходив з того, що ТОВ «Експлуатаційна компанія» не порушило майнових та

немайнових прав позивача.

Такий висновок суду ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому

цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зазначене означає, що на час звернення до суду права чи інтерес особи повинні

бути порушеними, невизнаними чи оспорюваними.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі право на відновлення становища, яке існувало до порушення, на

який посилається позивачка.

Порушенням своїх прав вона називає дії відповідача по переведенню

заборгованості по оплаті витрат на утримання будинку, прибудинкової території та

наданих комунальних послуг з попереднього власника квартири АДРЕСА_2

На підтвердження своїх доводів вона надала свідоцтво про придбання

нерухомого майна, що було предметом іпотеки, витяг з реєстру про державну

реєстрацію прав на квартиру АДРЕСА_1

довідку ТОВ «Експлуатаційна компанія» за вих. №43 від 19.05.2011 р., з якої

убачається, що попередній власник зазначеної вище квартири станом на 01.05.2011 р.

має заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг в сумі 18 699,55 грн.,

додаток №2 до цієї довідки, а також довідку від 12.07.2011 р. про те, що станом на

01.07.2011 р. заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг по зазначеній

вище квартирі складає 19 195,91 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що на час звернення ОСОБА_1 до

суду з позовом та ухвалення у справі судового рішення, попередній власник квартири

АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 був

зареєстрований на зазначеній житловій площі.

За таких обставин видача відповідачем на ім'я ОСОБА_1 довідок з

доданим до них розрахунком заборгованості по оплаті витрат на утримання будинку, прибудинкової території та комунальних послуг попереднього власника квартири АДРЕСА_1, не є порушенням прав позивача, яке підлягає захисту шляхом відновлення становища, яке існувало до його порушення.

Оскільки самого по собі порушення прав позивача не відбулось, суд

обґрунтовано відхилив її вимоги про зобов'язання відповідача здійснити їй

перерахунок заборгованості з оплати комунальних послуг, та встановити їй обов'язкок сплачувати за надані житлово-комунальні послуги з моменту оформлення нею права власності на квартиру АДРЕСА_1 у м. Києві. Діючим законодавством не передбачено такого способу захисту прав позивача, як встановлення його обов'язку здійснювати певні дії.

Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав

для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення

Оболонського районного суду м. Києва від 23 листопада 2011 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути

оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді: