Справа № 1819/4724/12 р.
Провадження № 2/1819/1029/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2012 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сидорчука О.М., при секретарі Надточій І.М.,

за участю відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

До Шосткинського міськрайонного суду Сумської області звернулось Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

У позові вказує, що 04.04.2008 р. між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 192-0011010/ФК-08 згідно з умовами якого ОСОБА_3 надав Позичальнику кредитні кошти на споживчі потреби у розмірі 45 000 грн. 00 коп. з розрахунку 15,8 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 04.04.2008 р. по 03.04.2013 р.

Також вказує, що 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «ОСОБА_4 банк», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ОСОБА_4 передає (відступає) ОСОБА_5 права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого ОСОБА_3 замінює ОСОБА_4 як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі ОСОБА_4 ОСОБА_5 прав вимоги до боржників, ОСОБА_5 переходить (відступається) право вимагати (замість ОСОБА_4) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Позивач вказує, що ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 192-0011010/ФК-08 від 04.04.2008 року. Позичальник (відповідач у справі) умови даного кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся, в тому числі шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Станом на 07.08.2012 року за Відповідачем наявна заборгованість у сумі 16409 грн. 50 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом - 16409 грн. 50 коп., сума заборгованості за відсотками 277 грн. 34 коп.

Керуючись, зокрема, статтями 526, 530, 536, 575, 589, 610, 612, 629, 1046-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, 35, 41 Закону України «Про іпотеку», позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 16409 грн. 50 коп., а також в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 227/КВ/Ф-06 від 21.11.2006 року, що складає 16409 грн. 50 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме нерухоме майно - однокімнатна квартира, розташована за адресою: Сумська обл„ АДРЕСА_1, (реєстраційний номер 21021720), заг. пл. 22,8 кв.м. та житловою 12,8 кв.м, шляхом продажу предмета іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Відповідач ОСОБА_2 через канцелярію суду надала заперечення на позов, зміст яких зводиться до наступного. ОСОБА_2 визнає факти укладення між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_1 кредитного договору № 192-0011010/ФК-08 від 04.04.2008 р. на умовах вказаних в ньому, та укладення між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2 договору іпотеки за № 192-0011010/Zфкіп-08.

З моменту укладення кредитного договору між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_1, останнім до 2010 р. здійснювалось належним чином погашення заборгованості по зазначеному кредитному договору, що підтверджується доданим позивачем у справу розрахунком погашення заборгованості по кредитному договору № 192-0011010/ФК-08 від 04.04.2008 р.

З 01.07.2010 р. ТОВ «Укрпромбанк» припинило приймання платежів в рахунок погашення кредитних зобов'язань за договором у зв'язку з передачею активів та кредитних зобов'язань ПАТ «Дельта Банк». Внаслідок відкликання банківської ліцензії відповідач - ОСОБА_1М не міг здійснювати повернення кредиту та інших платежів, так як банк з даних причин відмовлявся приймати грошові кошти.

Договором про передачу Активів та Кредитних зобовязань «Укрпромбанку» на користь «Дельта Банку» доведено, що 30.06.2010 р. між ТОВ «Укрпромбанк» ПАТ «Дельта Банк» та Національним ОСОБА_5 України укладено договір відповідно до якого всі активи та кредитні зобов'язання ТОВ «Укрпромбанк» перейшли до ПАТ «Дельта Банк».

Відповідач вказує, що ні, позивач - ПАТ «Дельта Банк», ні ТОВ «Укрпромбанк» не повідомили ОСОБА_1 про заміну кредитора у зобов'язанні у встановленому порядку, передбаченому п. 4.8.1 Договору від 30.06.2010 р. про передачу Активів та Кредитних зобов'язань «Укрпромбанку» на користь «Дельта Банку» та п. 7.7. кредитного договору № 192-0011010/ФК-08 від 04.04.2008 р. та відповідно не надали доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Досудова ж вимога від 15.04.2011 р., яка була відправлена на адресу ОСОБА_1 22.04.2011 р. та досудова вимога від 08.05.2012 р., яка була направлена ОСОБА_2 16.05.2012 р. не може вважатись належним повідомленням боржника та майнового поручителя про зміну кредитора у зобов'язанні, оскільки остання є вимогою про повернення грошових коштів за кредитним договором, а отримана відповідачами копія Договору про передачу активів та кредитних зобов'язань від ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 від 30.06.2010 р. у додатку до позовної заяви, яку направив суд, не може вважатись наданням відповідачу доказу переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні, оскільки даний доказ був наданий позивачем суду в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Також відповідач ОСОБА_2 вказує, що після моменту звернення позивача до суду заборгованість за даним кредитним договором зменшилась до 13367,22 грн., що підтверджується квитанціями, доданими до заперечення, а тому вимоги позивача щодо стягнення саме 16409,50 грн. є необґрунтованими та неправомірними оскільки частина боргу була сплачена і зобов'язання в цій частині припинилось в силу ст. 599 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_2 зазначає, що оскільки ОСОБА_1 та нею належним чином виконувались зобов'язання по кредитному договору № 192-0011010/ФК-08 від 04.04.2008 р., то затримка в розрахунках була лише з вини самого позивача, а тому з цих підстав у задоволенні вимоги звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки на публічних торгах також має бути відмовлено.

Крім того, відповідач зазначає, що згідно з ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно до припису ч. 3 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає, що суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Позивачем, не надано доказів спричинення йому збитків, не визначено спосіб реалізації предмета іпотеки, не визначено початкової ціни предмета іпотеки з обов'язковим погодженням такої з іпотекодавцем. Позивачем також не надано суду доказів відсутності інших вимог кредиторів, і що ПАТ «Дельта Банк» зареєстровано в державному реєстрі як іпотекодержатель. Всупереч вимогам ст. 39 Закону України «Про іпотеку» вирішив скористатися своїм правом на звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, незважаючи на наявність у нього права захистити своє порушене право у позасудовому порядку через нотаріальний надпис.

Враховуючи викладене у запереченнях, відповідач ОСОБА_2 просить суд відмовити повністю позивачу у задоволенні його позову до неї та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Представник позивача в судове засідання не зявився, в т.ч. після визнання судом за потрібне викликати в судове засідання представника позивача для особистих пояснень.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти позову з тих самих підстав, які викладені у письмових запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Судом встановлено, що між відповідачем ОСОБА_1 Позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» - ОСОБА_5 04 квітня 2008 р. був укладений кредитний договір № 192-0011010/ФК-08, згідно з умовами якого ОСОБА_3 надав Позичальнику кредитні кошти на споживчі потреби у розмірі 45 000 грн. 00 коп. з розрахунку 15,8 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 04.04.2008 р. по 03.04.2013 р.

Факт отримання кредиту на умовах та у розмірі, визначеному у вищевказаному кредитному договорі відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не заперечується.

Судом також встановлено, що 30 червня 2010 р. між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Український промисловий банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу Активів та Кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ОСОБА_5 банку. Згідно з п.п. «б» п. 2.1 Договору ним регулюються відносини, що повязані з передачею Активів ОСОБА_4, а також відступленням прав вимоги, які входять до складу Активів ОСОБА_4 на користь переможця конкурсу ОСОБА_5.

Судом звертається увага, що копія Договору про передачу Активів та Кредитних зобов'язань ОСОБА_4 на користь ОСОБА_4 банку, яка подана до суду разом з позовною заявою, є неповною та не містить усіх сторінок даного Договору. Відтак, суд позбавлений можливості дослідити п. 4.1. та 4.2. даного Договору, на які посилається позивач у позовній заяві.

Водночас, з пункту 4.8. Договору про передачу Активів та Кредитних зобов'язань ОСОБА_4 на користь ОСОБА_4 банку вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 узгодили порядок повідомлення Боржників про передачу ОСОБА_4 ОСОБА_5 прав вимоги, а саме, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зобовязані письмово повідомити Боржників про передачу відповідних прав вимоги шляхом направлення їм спільного повідомлення, узгодженого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в усіх істотних аспектах впродовж пяти робочих днів з дати укладення цього Договору. Також, згідно п.п. 4.8.2. даного Договору встановлено, що повідомлення направляються рекомендованими листами з повідомленням про вручення або цінними листами з описом вкладення.

Відповідно до п. 3 Правил надання послуг поштового зв'язку затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1155 рекомендоване поштове відправлення - поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок "M"), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку. Згідно з п. 114 Правил надання послуг поштового зв'язку адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а у разі його відсутності - повнолітнім членам сім'ї за умови пред'явлення ними документа, що посвідчує особу.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що боржник вважається належним чином повідомлений про відступлення права вимоги в тому разі, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника листа про відступлення права вимоги, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку.

Ані копії повідомлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відступлення права вимоги, ані доказів надсилання, ані доказів отримання такого повідомлення з урахуванням вимог п. 4.8. Договору про передачу Активів та Кредитних зобов'язань ОСОБА_4 на користь ОСОБА_4 банку, позивач не надав.

Суд вважає, що позивач також не довів обставини отримання відповідачем ОСОБА_1 листа-попередження від 15.04.2011 р. № 3209, оскільки повідомлення про вручення поштового відправлення позивач не надав, а при перевірці на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» (http://www.ukrposhta.com) штрихкодового ідентифікатора 579, який міститься на копії листа-попередження № 3209 від 15.04.2011 р., надається відповідь: «Дані про відправлення за номером 579 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі».

Відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків, і в цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредитору є належним виконанням.

Частиною другою ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого зобов'язання новому кредитору до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Суд вважає, що за відсутності підтвердження надання боржникові (відповідачу) доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні, боржник (відповідач ОСОБА_1М.) не є таким, що порушив зобовязання, що випливають з кредитному договору № 192-0011010/ФК-08 від 04.04.2008 р. в розумінні ч. 1 ст. 610 ЦК України.

Відповідно до положень статей 33, 35 Закону «Про іпотеку», згідно з якими у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У такому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Доказів отримання відповідачем ОСОБА_6 досудової вимоги від 08.05.2012 р. № 48.2-08/1239/12 позивачем не надано.

Оскільки позивачем не доведено належного виконання вимог п. 4.8. Договору про передачу Активів та Кредитних зобов'язань ОСОБА_4 на користь ОСОБА_4 банку та положень ст. 516 ЦК України, відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем ОСОБА_1 своїх зобовязань за кредитним договором № 192-0011010/ФК-08 від 04.04.2008 р.), а тому, як наслідок, відсутні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказуючи у позовній заяві загальний розмір заборгованості 16409 грн. 50 коп., позивач вказує її складові сума заборгованості за кредитом 16409 грн. 50 коп. та сума заборгованості за відсотками 277 грн. 34 коп. В прохальній частині позовної заяви позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 227/КВ/Ф-06 від 21.11.2006 р. звернути стягнення на предмет іпотеки, однак судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 укладав з ТОВ «Укрпромбанк» кредитний договір № 192-0011010/ФК-08 від 04.04.2008 р.

Частина 1 ст. 10 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Позивач в судове засідання свого повноважного представника не направив, будь-яких клопотань не заявляв, додатково доказів не надав, виклик суду про необхідність зявитись для надання особистих пояснень проігнорував. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача не доведені належними та допустимими доказами.

Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області Олександр.Михайлович.Сидорчук