ун. № 2-3377/11
пр. № 2/2608/503/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2012 року

Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чалої А.П.,

при секретарі - Котляр Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ТОВ «БМ Транс ВМ ТRANS»

про стягнення компенсації у зв*язку з відрядженням за кордон, -

В с т а н о в и в

22.03.2011р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «БМ Транс ВМ ТRANS» та просив стягнути з відповідача 32 137 грн. 15 коп. компенсації у зв*язку з відрядженням за кордон, посилаючись на те, що працював у відповідача на посаді водія-експедитора з 09.01.2008р. по 09.10.2009р. і у зв*язку із виконанням своїх трудових обов*язків мав відрядження за кордон, але відповідач своєчасно не перераховував кошти у зв*язку зі службовими відрядженнями за кордон на його платіжну картку та не розрахувався з ним в повному обсязі на день звільнення по цим витратам. Просив задовольнити позов на підставі ст.ст. 47, 121 КЗпП України.

В судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на порушення трудових прав позивача.

Відповідач явку свого представника в останнє судове засідання не забезпечив, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується поштовими конвертами (а.с. 21, 25), клопотанням про оголошення в справі перерви (а.с. 32 заява), розписками (а.с. 34, 37, 41), обґрунтованих заперечень проти позову суду не надав, про поважність неявки представника в судове засідання суд не повідомив.

Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював в ТОВ «БМ Транс ВМ ТRANS» на посаді водія-експедитора з 09.01.2008р. по 09.10.2009р. (а.с. 5 копія заяви про звільнення, а.с. 6 копія обхідного листа) на підставі контракту (а.с. 4 копія контракту).

Як вказує позивач і його представник, ОСОБА_1 у зв*язку з виконанням своїх трудових обов*язків мав відрядження за кордон, що стверджується його закордонним паспортом (а.с. 7-8 копія) та листом Державної Прикордонної служби України (а.с. 11 копія листа).

На день звільнення відповідач не виплатив позивачу належні останньому розрахункові кошти, в тому числі компенсаційні витрати у зв*язку з відрядженнями за межі України, у зв*язку з чим позивач 16.02.2010р. звертався до генерального директора ТОВ «БМ Транс ВМ ТRANS» (а.с. 12 копія заяви) та до прокурора Святошинського району м.Києва (а.с. 9 копія заяви), про що отримав відповідь (а.с. 10 копія).

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що після звернень до прокуратури, відповідач виплатив позивачу заборгованість по розрахунковим коштам, крім компенсаційних витрат пов*язаних з відрядженням за кордон, у зв*язку з чим на даний час існує заборгованість відповідача по цих витратах в загальній сумі 32 137 грн. 15 коп. відповідно до розрахунку позивача в позовній заяві (а.с. 1-3).

Доказів відповідачем в спростування таких обставин справи щодо існування заборгованості та її розміру суду не надано, а тому суд визнає ці обставини встановленими.

Згідно частини 1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата усіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення…

Відповідно до частини 1 ст.121 КЗпП України, працівники мають право на компенсацію витрат і отримання інших компенсацій у зв*язку зі службовими відрядженнями.

А відповідно до частини 2 цієї ж норми права, працівникам, направленим у відрядження, оплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлених законодавством.

Таким підзаконним актом є Постанова КМ України №663 «Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордон» від 23.04.1999р. зі змінами і доповненнями, відповідно до якої позивачем проведено розрахунок суми позову.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв*язку, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 47, 116, 121, 221, 233 КЗпП України, Постановою КМ України №663 «Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордон» від 23.04.1999р. зі змінами і доповненнями, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169 ч.4, 212-215, 223-229 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ТОВ «БМ Транс ВМ ТRANS» (03134, м.Київ, вул.Жмеринська, 26; ) на користь ОСОБА_1, 07.11.1967р. народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає в АДРЕСА_1) 32 137 (тридцять дві тисячі сто тридцять сім) грн. 15 коп. компенсаційних витрат у зв*язку з відрядженням за кордон.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: