АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-753/2010
Справа №- 22-ц/2090/616/12р. Головуючий 1 інст. Федосенко В.В.
Категорія стягнення суми( трудові). Доповідач Міненкова Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого судді : Міненкової Н.О.

Суддів Колтунової А.І.., ОСОБА_1

При секретарі Галушка Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Харківській області на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2011 року по справі за позовом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Харківській області до ОСОБА_2 про стягнення суми сплачених на її користь податків та обовязкових платежів, -

в с т а н о в и л а

в серпні 2009 року до суду звернувся представник позивача з вищевказаними позовними вимогами просив стягнути з відповідачки сплачений на її користь податок з доходів фізичних осіб в сумі 5426,15 грн. та внески до Фонду соціального страхування в сумі 225,97 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 06 лютого 2008 року заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова стягнуто з фонду на користь ОСОБА_2 35616,23 грн., а також заробітна плата за один місяць в сумі 784,08 грн. З зазначеної суми фондом були сплачені обовязкові платежі до бюджету, що підтверджується меморіальним ордером. Вважають, що сума обовязкових платежів підлягає стягненню з відповідачки на підставі Законів України „Про податок з доходів фізичних осіб, Законом України „Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування та іншими Законами, які регулюють оподаткування фізичних осіб, її розмір склав 5652 грн. 12 коп.

Відповідачка проти позову заперечувала, посилаючись на те, що позивач не надав докази на підтвердження того, що ним понесені витрати щодо сплати вказаної в позовній заяві суми, так як надані письмові докази неналежно оформлені. Крім того відсутня її вина у нібито незаконному отриманні цих сум.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодився з рішенням представник позивача й у апеляційній скарзі просить його скасувати як необґрунтоване.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони, судова колегія не знаходить підстави для її задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2008 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Харківській області про поновлення на роботі, оплату вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Стягнуто на користь ОСОБА_2 5672,39 грн. в рахунок невиплачених сум при звільненні , 26943,84 середнього заробітку за час нездійснення кінцевого розрахунку. Та у відшкодування моральної шкоди 3000 грн. Середній заробіток за один місяць в сумі 784,08 підлягав негайному стягненню.( а.с. 7,8). Відповідно до платіжної вимоги №-584/9 від 15 серпня 2008 року на підставі ст.ст. 5,50,63 „Про виконавче провадження та виконавчих листів №-2-58/08 від 05.06.2008 року списано з розрахункового рахунку Фонду 35 616,23 грн. та відповідно до платіжної вимоги №- 653/9 від 18 вересня 2008 року списано 784,08 грн.( а.с.9).

Заочне рішення було оскаржено в апеляційному порядку і рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 25 грудня 2008 року апеляційна скарга Фонду задоволена частково зменшена сума стягнута як середній заробіток за час затримки розрахунку до 19008 грн.

Ухвалою колегії суддів Верховного суду України від 01 грудня 2010 року рішення апеляційного суду в частині стягнення з Фонду компенсації за невикористану відпустку, матеріальної допомоги на оздоровлення, заборгованості із зарплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасовано і справу передано на новий апеляційний розгляд.

Рішенням апеляційного суду від 17 лютого 2011 року позовні вимоги задоволені частково. Відмовлено за безпідставністю вимог в задоволенні позову про стягнення 5672,30 - несплачені суми зарплати, невикористаної відпустки, матеріальної допомоги. Рішення скасовано в частині стягнення з Фонду на користь ОСОБА_2 26943,84 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з відрахуванням податку та інших обовязкових платежів в сумі 23 140,80 грн. Крім того зазначено: „враховуючи що 15 серпня 2011 року на виконання оскаржуваного рішення стягнуто 35616,23 грн. рішення апеляційного суду не підлягає виконанню.

Тобто, з вищевикладеного вбачається, що з виплачених за рішенням суду ОСОБА_2 35616,23 грн. за рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 17 лютого 2011 року підлягало стягненню 23 140,80 грн. з відрахуванням податку та інших обовязкових платежів( а.с. 165-167).

Згідно із Законом України від 22 травня 2003 року №-889-УІ „Про податок з доходів фізичних осіб при нарахуванні та виплаті працівнику заборгованості із заробітної плати на підставі рішення суду, підприємство як податковий агент, зобовязане утримати із суми такої заборгованості податок з доходів фізичних осіб за ставкою 15% та сплатити його до бюджету у порядку, встановленому п.п. 4,2 ст. 4 Закону. Відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного місцевого бюджету несе юридична особа або її уповноважений підрозділ, що нараховує( виплачує) оподаткований дохід( п.п. 16.3.5 п.16.3 ст. 16 Закону.

Предявляючи позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 вищевказаної суми, представник позивача посилався на те, що при виконанні рішення суду податок та інші обовязкові платежі із суми відраховані не були.

Між тим, звертаючись до суду з такими позовними вимогами представник позивача не послався на норми матеріального та процесуального права, які передбачають таке стягнення з робітника, поновленого на роботі за рішенням суду. Як вже було зазначено вище, Закони на які послався представник позивача в обґрунтування позовних вимог передбачають обовязок саме організації, установи або підприємства утримувати до бюджету податки та обовязкові платежі.

Порядок вирішення питання про поворот виконання рішення суду передбачений ст.ст. 380-382 ЦПК України , але на зазначені норми позивач не звертався. Крім того, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що представником позивача не було доведено, що Фондом були сплачені суми зазначені в позові як податки та обовязкові платежі з суми виплаченої ОСОБА_2 за рішенням суду.

При таких обставинах, судова колегія вважає, що підстав для скасування рішення суду першої інстанції та постановляння нового рішення по суті позовних вимог не має.

Керуючись ст.ст. 218,303,304,307,308,313.317,319 ЦПК України судова колегія,

у х в а л и л а

апеляційну скаргу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Харківській області відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2011 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді -