Справа № 2/804/18/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2012 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Сафоновій І.О., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа-Транс ЛТД" до ОСОБА_3 про стягнення збитків,

ВCТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 16.03.2011 р. ОСОБА_3 прийнято на роботу водієм автотранспортних засобів з виконанням функцій експедитора, згідно наказу №115-к. Відповідно до Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 16.03.2011 p., водій ОСОБА_3 прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому матеріальних цінностей, згідно п.1 ст.134 КЗпП України. На підставі заявок автомобіль МАN, реєстраційний номер НОМЕР_1 /АТ 6720 ХХ, що належить ТОВ "Європа-Транс ЛТД" під керуванням водія ОСОБА_3 здійснював перевезення вантажу.

Протягом рейсу, під час перебування у відрядженні за маршрутом Україна-Польша-Німеччина з 01.04.2011 р. по 05.05.2011 р., ОСОБА_3 придбано 3 847 літрів, що підтверджується службовим листом ТОВ "Золотий екватор" на загальну суму 35 709,45 грн.

Також на відрядження ТОВ "Європа-Транс ЛТД" видало ОСОБА_3 аванс на суму 1 000,00 грн., а під час перебування у відрядженні, відповідач, крім того, зняв з картки суму ще 500,00 грн.

ОСОБА_3 повинен після повернення з відрядження надати звіт про використані кошти, але з відрядження не повернувся, транспортний засіб залишив на станції технічного огляду без догляду, звіт про використані кошти підприємству до теперішнього часу не надав.

У поданому позові позивач просив стягнути на користь ТОВ "Європа-Транс ЛТД" 37 209,45 грн., а також судові витрати у розмір 492,10 грн.

Під час судового розгляду справи присутній у судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги збільшила і просила стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ "Європа-Транс ЛТД" 42 209,45 грн. та судові витрати у розмір 572,90 грн.

Присутній у судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та його представник позов не визнали і заявили, що вся звітність була передана до бухгалтерії підприємства.

ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він на автомобілі, реєстраційний номер НОМЕР_1 /АТ 6720 ХХ, що належить ТОВ "Європа-Транс ЛТД", за час роботи з 01.04.2011 р. по 05.05.2011 р. здійснив рейси з Івано-Франківська до Маріуполя, м. Моршин до м. Маріуполь, з Маріуполя до м. Вроцлав (Польща), з м. Вроцлав (Польща) до м. Кутно (Польща), з м. Кутно (Польща) до м. Рубіжне Луганської області, з м. Луганськ до м. Дюссельдорф (Германія). Вантаж доставлений на станцію технічного обслуговування м. Бортатив Львівської області. Загальний пройдений кілометраж склав 7 914 км.

Витрата палива розрахована на підставі квитанцій: 1) 19.04.2011 р. - 550 літрів на 5 390,00 грн.; 2) 06.04.2011 р. - 500 літрів на 4 625 грн.; 3) 30.04.2011 р. - 500 літрів на 4950 грн.; 4) 26.04.2011 р. - 47 літрів на 444,15 грн.; 5) 03.04.2011 р. - 300 літрів на 2 880 грн.; 6) 21.04.2011 р. - 400 літрів на 3 560 грн.; 7) 09.04.2011 р. - 450 літрів на 4 320 грн.; 8) 09.04.2011 р. - 150 літрів на 1 440 грн.; 9) 03.04.2011 р. - 400 літрів на 3 840 грн.; 10) 05.05.2011 р. - 250 літрів на 2 475 грн.; 11) 26.04.2011 р. - 47 літрів на 444 грн.

На автономне опалення на час відрядження з 01.04.2011 р. по 05.05.2011 р., тривалістю 35 діб, витрачено 175 літрів, вартістю 9,70 грн. за 1 л., на суму 1 677,00 грн. Залишок пального 289 літрів на суму 2 803,30 грн.

Залито дизельного палива 3 594 літрів на загальну суму 34 668,00 грн.

Витрати на проїзд кордону: 1 554,00 грн. - реєстр на перевезення з 09.04.2011 р. по 01.05.2011 р. Сума витрат підтверджується доданими квитанціями до наданого реєстру 01.04.2011 р.

441,00 грн. реєстр затрат на перевезення з 01.04.2011 р. по 08.04.2011 р. підтверджується доданими квитанціями до даного реєстру звітною документацією.

Витрати на відрядження за 35 днів отримав лише 1 500,00 грн.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник, як у наданих суду письмових запереченнях, так і у судовому засіданні заявили, що весь звіт про витрати, пройдений кілометраж, відповідно до реєстрів, квитанцій, накладних, подорожніх листав і таке інше надали позивачеві.

У позовних вимогах просять суд відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_3, його представника, оцінивши надані сторонами докази, суд, встановив такі факти, відповідні їм правовідносини і дійшов до наступного.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

ОСОБА_3, згідно наказу №115-к від 16.03.2011 р., прийнятий на роботу водієм автотранспортних засобів з виконанням функцій експедитора в автоколону м. Івано-Франківськ на основне місце роботи з строком випробування три місяці з посадовим окладом згідно штатного розкладу, з підписанням договору про повну матеріальну відповідальність (а.с.24).

На підставі заявок №№04-03 від 01.04.2011 р., 2011/04/2011 р. та б/н від 26.04.2011 р., автомобіль МАN, реєстраційний номер НОМЕР_1 /АТ 6720 ХХ, що належить ТОВ "Європа-Транс ЛТД", під керуванням відповідача ОСОБА_3, якого було направлено у відрядження, виконував перевезення вантажу за маршрутом: Україна-Польща-Німеччина.

Згідно наказу про відрядження №64 від 01.04.2011 р. (а.с.15) автомобіль МАN, реєстраційний номер НОМЕР_1 /АТ 6720 ХХ, під керуванням відповідача ОСОБА_3, виїхав з гаражу для виконання службових обовязків.

Під час рейсу відповідач залишив ввірені йому підприємством матеріальні цінності - транспортний засіб на сервісному центрі ТОВ "Трак-Сервіс-Львів" без догляду, звіт за виконаний рейс не здав.

Позивачем складено акт виявлення транспортного засобу №00028 від 06.05.2011 р. на території СТО із зафіксованим показником спідометру 244589 км., із залишком дизельного палива в баках 289 літрів, після чого автомобіль МАN, реєстраційний номер НОМЕР_1 /АТ 6720 ХХ, передано водію ОСОБА_4, якого відправлено до Німеччини для доставки вантажу вантажоотримувачу (а.с.11-14).

Як вбачається зі змісту складеного акту ОСОБА_3 на території СТО не було.

До моменту направлення ОСОБА_3 у відрядження, позивач видав відповідачеві паливні картки автозаправних станцій, які ОСОБА_3 отримав згідно акту приймання-передачі транспортних засобів від 23.03.2011 р. (а.с.26-27).

Відповідач протягом рейсу у період часу з 01.04.2011 р. по 07.05.2011 р. по отриманим паливним карткам залив в бак 3 847 літрів пального на суму 35 709,45 грн., що підтверджується службовим листом №150 від 01.08.2011 р. та додатком до листа, який було надано ТОВ "Золотий екватор" (а.с.18), а саме: 1 300 літрів за ціною 9,10 грн. за 1 літр, що складає 11 830,06 грн.; 500 літрів за ціною 9,15 грн. за 1 літр, що складає 4 575,00 грн.; 550 літрів за ціною 9,30 грн. за 1 літр, що складає 5 115,00 грн.; 47 літрів за ціною 9,35 грн. за 1 літр, що складає 439,45 грн.; 1 050 літрів за ціною 9,40 грн. за 1 літр, що складає 9 870,00 грн.; 400 літрів за ціною 9,70 грн. за 1 літр, що складає 3 880,00 грн.;

Також , до моменту направлення відповідача у відрядження, позивач видав ОСОБА_3 аванс на відрядження у розмірі 1 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №ЦО0002793 від 01.04.2011 р. (а.с.28).

Додатково для відрядження, відповідач 22.04.2011 р. зняв з картки суму в розмірі 500,00 грн., згідно чеку №5342 від 22.04.2011 р. (а.с.29).

Під час виконання рейсу за період часу з 01.04.2011 р. по 04.05.2011 р. ОСОБА_3 від позивача додатково отримав на відрядження ще 5 000,00 грн., що підтверджується видатковими касовими ордерами №ЦО000875 від 08.04.2011 р. та №ЦО0017112 від 04.05.2011 р. за підписом відповідача.

ОСОБА_3 з відрядження так і не повернувся, залишивши транспортний засіб позивача на СТО без догляду, звіт про використані кошти підприємству так і не надав.

Наказом №413-к від 09.08.2011 р. ОСОБА_3 звільнено на підставі п.4 ст.40 КЗпП України за прогули без поважних причин у період часу з 04.05.2011 р. по 09.08.2011 р. (а.с.30).

З наказу вбачається, що підставою для звільнення відповідача є: доповідні записки начальника автоколони ОСОБА_5 від 10.05.2011 р. та від 25.05.2011 р.; акти про відсутність на роботі ОСОБА_3 від 10.05.2011 р. та від 25.05.2011 р.; повідомлення про вручення рекомендованого листа-вимоги про надання пояснень щодо відсутності на роботі ОСОБА_3, відправленого 11.05.2011 р. і отриманого водієм 17.05.2011 р; акт про відмову від пояснень щодо відсутності на роботі ОСОБА_3

Під час проведення попереднього розгляду справи ОСОБА_3 показав файл і сказав, що у ньому знаходяться оригінали звітів, з яких він зробив ксерокопії, які надав представнику позивача і наполягав на підставі цих копій зробити перерахунок витрат на відрядження.

Відповідно до ч.2 ст.64 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотання осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Оригінали документів, з яких ОСОБА_3 зробив ксерокопії, відповідач на вимогу суду не надав і заявив, що звіт разом з книжкою (карнет) передав через представника ТОВ "Європа-Транс ЛТД", прізвище якого він не знає, але пізніше зробив заяву, що звіт разом з книжкою (карнет) передав на станції технічного огляду у м. Івано-Франківськ хлопцю по імені ОСОБА_4.

Суд робив спроби встановити особу ОСОБА_4, якому начебто ОСОБА_3 передав звіт разом з книжкою (карнет), але відповідач та його представник ОСОБА_2 заявили, що це не має ніякого значення для розгляду справи.

Також суд неодноразово з врахуванням думки сторін викликав у судове засідання повістками у якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які мешкають у Івано-Франківській області, що підтверджується наявними у справі повідомленнями про вручення поштового відправлення, але останні у судове засідання не зявилися.

Судом ставилося на обговорення питання щодо можливості подальшого розгляду справи у звязку з неявкою у судове засідання зазначених свідків, але присутні у судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_2 висловили думку про продовження розгляду справи і винесення рішення у справі без допиту свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що він працював водієм у ТОВ "Європа-Транс ЛТД" і підтвердив, що пакети документів передаються до бухгалтерії підприємства через колег водіїв, представників філій. У нього особисто проблем з питань передачі документів до бухгалтерії підприємства не виникало. На підприємстві виникали проблеми із затримкою виплати зарплати.

У довідці за вих. №816 від 06.12.2011 р. за підписом начальника автоколони м. Львів зазначено, що в автоколоні м. Львів ТОВ "Європа-Транс ЛТД" відсутній журнал про здачу водіями подорожніх листів, ТТН та СМR, і в період з 01.04.2011 р. по 05.05.2011 р. водій ОСОБА_3 не здавав у Львівській автоколоні подорожні листи, ТТН, СМR та інші товаросупровідні документи.

При огляді у судовому засіданні наданого представником позивача ОСОБА_1 журналу про здачу водіями подорожніх листів, ТТН та СМR встановлено, що в період з 01.04.2011 р. по 05.05.2011 р. відповідач у Львівській автоколоні подорожні листи, ТТН, СМR та інші товаросупровідні документи не здавав.

У довідці за вих. №8/12 від 08.12.2011 р. за підписом генерального директора ТОВ "Європа-Транс ЛТД" ОСОБА_8 зазначено, що з боку замовників за виконані рейси не надходило претензій щодо неякісної доставки вантажу, але під час виставлення рахунку на надані послуги виникли труднощі, так як перевізник разом з рахунком не мав можливості надати оригінали документів, які б підтверджували факт виконання перевезення вантажу. Відсутність оригіналів документів у перевізника виникла в звязку з тим, що відповідач по справі не здав документи за виконані рейси. Перевізник змушений був звертатися до клієнтів з проханням відновити втрачені оригінали документів за надані послуги перевезення вантажу.

При огляді у судовому засіданні наданого представником позивача ОСОБА_1 журналу реєстрації книжок МДП (карнет) ТОВ "Європа-Транс ЛТД" встановлено, що в період з 01.04.2011 р. по 16.05.2011 р. відповідач не здавав.

Вартість дизельного палива, яке ОСОБА_3 придбав за допомогою паливної картки, за своєю правовою природою є коштами на відрядження для здійснення поточних витрат, призначених для придбання дизельного палива під час службового відрядження.

Відповідно до загальних положень Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №59 від 13.03.1998р., (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 17.03.2011 р. №362), службовим відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника підприємства, об'єднання, установи, організації (далі - підприємство) на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи; підприємство, що відряджає працівника, зобов'язане забезпечити його грошовими коштами (авансом) у розмірах, установлених нормативно-правовими актами про службові відрядження. Аванс відрядженому працівникові може видаватися готівкою або перераховуватися у безготівковій формі на відповідний рахунок для використання із застосуванням платіжних карток.

Направлення працівника підприємства у відрядження здійснюється керівником цього підприємства або його заступником і оформляється наказом (розпорядженням) із зазначенням: пункту призначення, назви підприємства, куди відряджений працівник, строку й мети відрядження. Строк відрядження визначається керівником або його заступником, але не може перевищувати 30 календарних днів (п.1 Інструкції розділу ІІ Порядок відрядження в межах України).

Згідно п.11 цієї Інструкції розділу ІІ Порядку відрядження в межах України, після повернення з відрядження працівник зобов'язаний до закінчення п'ятого банківського дня, наступного за днем прибуття до місця постійної роботи, подати звіт про використання коштів, наданих на відрядження. Разом із звітом подаються посвідчення про відрядження, оформлене в установленому порядку, і документи в оригіналі, що підтверджують вартість понесених у зв'язку з відрядженням витрат. Сума надміру витрачених коштів (залишку коштів понад суму, витрачену згідно із звітом про використання коштів, наданих на відрядження) підлягає поверненню працівником до каси або зарахуванню на відповідний рахунок підприємства, що їх надало, у встановленому законодавством порядку.

Форма звіту про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт, та порядку складання вказаного звіту, затверджена Наказом ДПА України від 23.12.2010 р. №996, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.01.2011 р.

Згідно п.3 Порядку, якщо платник податку не повертає суму надміру витрачених коштів протягом звітного місяця, на який припадає граничний строк (до закінчення третього або п'ятого, а в окремих випадках десятого чи двадцятого банківського дня, що настає за днем, у якому платник податку завершує відрядження або завершує виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням та за рахунок податкового агента платника податку, що надав кошти під звіт), то така сума підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб відповідно до пункту 167.1 статті 167 розділу IV Податкового кодексу України, за рахунок будь-якого оподатковуваного доходу (після його оподаткування) за відповідний місяць. У разі недостатності суми доходу - за рахунок оподатковуваних доходів наступних звітних місяців до повної сплати суми такого податку.

Відповідно до п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України, ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, одержаних (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.4 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які виплачуються (надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу у державну та недержавну грошову лотерею, виграшу гравця (учасника), отриманого від організатора азартної гри.

Згідно п.2 ст.134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність відповідно до законодавства у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про те, що ОСОБА_3, перебуваючи на посаді водія автотранспортних засобів з виконанням функцій експедитора автоколони м. Івано-Франківськ Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа-Транс ЛТД", після відрядження мав скласти звіт позивачу про витрачення коштів та надати оригінали документів, що підтверджують вартість понесених у зв'язку з відрядженням витрат, повернути суму надміру витрачених коштів, але звіт не склав, гроші до теперішнього часу не повернув, та що вказана сума на підставі ст.134 КЗпП України, Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №59 від 13.03.1998 р. (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 17.03.2011 р. №362), п.3 Звіту про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт, та Порядку складання вказаного Звіту, затвердженої Наказом ДПА України від 23.12.2010 р. №996, підлягає поверненню Товариству з обмеженою відповідальністю "Європа-Транс ЛТД".

Відповідно до ст.ст.177 і 212 ЦПК України, суд у судовому засіданні досліджує всі докази, якими сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення, оцінює їх за своїм переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жоден з яких не має для суду наперед встановленого значення. Оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Статтею 130 КЗпП України передбачено, що відшкодування шкоди провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяно шкоду підприємству.

16.03.2011 р. з ОСОБА_3 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. При цьому були враховані положення ст.135-1 КЗпП України.

Відповідно до Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 16.03.2011 р., ОСОБА_3 прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження, ввірених йому матеріальних цінностей, виявлення нестачі переданих працівнику під звіт матеріальних цінностей, грошових засобів більше встановлених норм, згідно п.1 ст.134 Кодексу Законів про працю "працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст.135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей".

Частиною 3 ст.136 КЗпП України передбачено, що покриття шкоди провадиться шляхом поданням або уповноваженим ним органом позову до районного суду.

Відповідно до вимог ст.132 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обовязків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку; матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.

Відповідно до п.1 ст.134 КЗпП України, працівники несуть повну матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству у випадках, коли між працівником і підприємством укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому на зберігання або для інших цілей.

Матеріальна відповідальність за трудовим правом настає лише за наявності вини. У трудовому праві діє презумпція невинуватості особи в заподіянні шкоди. Обовязок довести наявність вини працівника лежить на власнику або уповноваженому ним органу.

Позивач вину працівника довів.

На підставі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та ст.ст.139, 130, 134, 135-1, 135-3, ч.3 ст.136 КЗпП України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа-Транс ЛТД" до ОСОБА_3 про стягнення збитків задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа-Транс ЛТД" нанесений збиток у розмірі 42 209, 45 грн. (сорок дві тисячі двісті девять грн. сорок п'ять коп.), 372,10 грн. (триста сімдесят дві грн. 10 коп.) державного мита та 120,00 грн. (сто двадцять грн.00 коп.) витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Веселівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_9

15.02.2012