Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2012 року Білоцерківський міськрайоний суд у складі:

головуючого судді Шовкопляс О. П. ,

при секретарі Кузьменко Т. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, суд, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2012 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 07.06.2011 року ОСОБА_2 взяв у нього в борг грошові кошти у сумі 24000,00 грн., представивши розписку про отримання грошових коштів у зазначеній сумі. Борг відповідач зобов'язався повернути у термін до 27.06.2011 року.

Але, як стверджував позивач, кошти, отримані в борг у сумі 24000 грн., відповідачка досі не повернула, безпідставно ухиляючись від зобов'язань, взятих на себе за договором позики від 07.06.2011 року.

Оскільки відповідачка прострочила виконання взятого на себе за договором позики зобов'язання щодо повернення позики, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму позики у розмірі 24000 грн. та три відсотки річних від простроченої суми, а також судові витрати.

У судовому засіданні позивач підтримав позов, просив суд задовольнити його в повному обсязі.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 07.06.2011 року між сторонами по справі було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач (позикодавець) передав відповідачу (позичальник) грошові кошти у сумі 24000 грн..

Ч.2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підтвердження укладення між сотронами договору позики відповідачем було представлено розписку про отримання ним від позивача грошових коштів у сумі 24000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У ст.627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності до якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як встановлено судом, укладаючи договір позики від 07.06.2011 року, сторони діяли вільно, на власний розсуд вибираючи контрагента та визначаючи його умови.

Таким чином, уклавши зазначений договір, позичальник погодився з усіма його умовами.

Відповідно до ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Нормою ч.1 ст.1049 ЦК України покладено на позичальника обов'язок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У договорі позики від 07.06.2011 року встановлено кінцевий термін повернення суми позики -27.06.2011 року.

У цей термін позичальник отримані в позику грошові кошти не повернув, ухилившись від виконання зобов'язань, взятих на себе за договором позики..

Ст.60 ЦПК України покладено на кожну із сторін обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Однак відповідачем не було надано жодного доказу на підтвердження його заперечень проти позову щодо того, що кошти за договором позики від 07.06.2011 року він повернув позивачу.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

Ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок заборгованості за договором позики: суму боргу за договором позики - 24000 грн. та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 720 грн., загальна сума 24 720 (двадцять чотри тисячі сімсот двадцять) грн.

У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 247 грн. 20 коп.

З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.15, 16, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, та, керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики-задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок заборгованості за договором позики: суму боргу за договором позики - 24000 грн. та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 720 грн., загальна сума 24 720 (двадцять чотри тисячі сімсот двадцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати: 247грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_3