Справа № Провадження №22-ц-1667/12 22-ц/1090/2145/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія26Доповідач у 2 інстанції Суханова
УХВАЛА

Іменем України

26 березня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Суханової Є.М.,

Суддів: Сліпченка О.І., Коцюрби О.П.,

при секретарі : Клименко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра»про визнання недійсним договору іпотеки від 08 листопада 2007 року та зобов»язання вчинити дії ,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2011 року позивач ОСОБА_3 0.І. звернувся із позовом до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра»про визнання недійсним Договору іпотеки від 8 листопада 2007 року, укладеного між ОСОБА_4 та ВАТ КБ «Надра», посилаючись на те, що починаючи з травня 2004 року він, ОСОБА_3, проживав однією сім»єю разом з ОСОБА_4 У вказаний період вони вели спільне господарство, несли спільні витрати, мали спільний бюджет, придбавали майно для спільного користування, спільно харчувались та разом проводили вільний час, мали реальні сімейні відносини. Оскільки стосунки набули фактичного статусу шлюбних, не вбачаючи у цьому доцільності, шлюб вони вирішили не реєструвати.

В 2007 році з метою майнового облаштування сім»ї вони вирішили придбати у спільну сумісну власність квартиру. При цьому за домовленістю вони вирішили, що їхніх власних заощаджень вистачить на придбання квартири, особливо враховуючи, що в неї вже є частина необхідних коштів, в той час як він мав надати решту своїх заощаджень. 8 листопада 2007 року квартира була придбана на підставі договору купівлі-продажу. Втім, починаючи з середини 2008 року їхні стосунки розладились, почались сімейні конфлікти. В червні 2008 року він виїхав від ОСОБА_4 і вважає цей час фактичним припиненням їхнього проживання однією сім»єю. У зв»язку з фінансовою скрутою в 2011 році він звернувся до ОСОБА_4 з пропозицією продати набуту в спільній сумісній власності квартиру та поділити гроші. В той же час ОСОБА_4 повідомила його, що насправді квартира перебуває в іпотеці ПАТ «Комерційний банк «Надра».

Зокрема, він дізнався, що 08 листопада 2007 року між ОСОБА_4 і Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра»був укладений Кредитний договір № 494/п/27/2007-840 від 8 листопада 2007 року, за умовами якого ОСОБА_4 отримала кредит в розмірі 184072,50 доларів США. 8 листопада 2007 року між ОСОБА_4 та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра»з метою забезпечення Кредитного договору № 494/п/27/2007-840 від 8 листопада 2007 року був укладений Договір іпотеки, яким в іпотеку було передано майно, а саме квартиру АДРЕСА_1. Договір іпотеки був посвідчений 8 листопада 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований під номером 6511. Також 8 листопада 2007 року нотаріусом до Реєстру заборон відчуження нерухомого майна була

внесена заборона відчуження вказаного майна під № 6512.

За таких умов квартира АДРЕСА_2 належить йому та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності.

Враховуючи, що Договір іпотеки від 08 листопада 2007 року укладений з порушенням вимог ст. ст. 378, 369 ЦК України та ст. ст. 65, 74 Сімейного кодексу України, оспорюваний Договір іпотеки підлягає визнанню недійсним.

4 жовтня 2011 року Обухівським районним судом Київської області винесено рішення про встановлення факту, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу з травня 2004 року по червень

2008 року. 18 лютого 2009 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з

ОСОБА_6 та змінила прізвище на «Огнєва».

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_3 просив визнати недійсним Договір іпотеки від 8 листопада 2007 року, укладений між ОСОБА_4 та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», посвідчений 8 листопада 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований у реєстрі під № 6511, зобов»язати ОСОБА_7 подати приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 заяву про зняття заборони та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна квартиру АДРЕСА_3.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 грудня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з висновками, наведеними в рішенні суду, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не обґрунтована та не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра»та ОСОБА_4 був укладений Кредитний договір № 494/П/27/2007-840, згідно умов п. 1.1. якого Банк надав Позичальнику ОСОБА_4 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 184072,50 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим Договором за програмою «Нове житло».

Відповідно до умов п. 1.2. Кредитного договору цільове використання кредиту-проведення розрахунків по договору купівлі-продажу № 6509 від 08 листопада 2007 року, що укладений між Позичальником та ОСОБА_8, згідно якого Позичальник придбає у власність нерухоме майно квартири № 4, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Юрівка, вул. Шевченка, буд. 62; витрати Позичальника, пов»язані з оформленням Кредиту; оплата комісії за розрахунки за цим Договором.

Згідно умов п. 1.3.1. Кредитного договору відсотки за користування Кредитом розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,39% відсотків на залишок заборгованості.

Відповідно до умов п. 1.4. Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит строком до 5 листопада 2032 року.

Згідно умов п. 2.1. Кредитного договору в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов»язань щодо погашення Кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим Договором, можливих штрафних санкцій, Позичальник укладає з банком Договір іпотеки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 загальною площею 110,10 кв.м. в день укладення цього договору.

Відповідно до умов п. 2.3. Кредитного договору при непогашенні заборгованості Позичальника перед Банком у повному обсязі за рахунок майна, що обтяжене іпотекою, Банк звертає стягнення на майно Позичальника у відповідності з діючим законодавством України,

08 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра»і ОСОБА_4 був укладений Договір іпотеки, відповідно до умов п. 1.1. якого за цим Договором ОСОБА_4 з метою забезпечення виконання свого зобов»язання, що витікає із Кредитного договору, передала в іпотеку, а іпотекодержатель прийняв в Іпотеку Предмет іпотеки: нерухоме майно, а саме квартиру № 4 в будинку № 62, яка розташована на вул. Шевченка в с. Юрівка, Києво-Святошинського району, Київської області.

Згідно умов п. 5.1. Договору іпотеки Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов»язання в цілому або в тій чи іншій його частині, та порушення будь-яких зобов»язань за цим Договором або якщо гарантії та запевнення, надані Іпотекодержателю, не відповідають дійсності.

Також встановлено, що ОСОБА_4 і ОСОБА_9 з 18 лютого 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БК № 105500.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 04 жовтня 2011 року в справі за заявою ОСОБА_10 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа ОСОБА_7, заяву задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу з травня 2004 року по червень 2008 року. В рішенні суду зазначено, що юридичне значення встановлення визначеного заявою факту має з огляду на подальше вирішення питань щодо визначення походження дитини.

Згідно вимог ч. 2 ст. 65 Сімейного кодексу України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 65 Сімейного кодексу України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Згідно вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, він не знав про укладення оспорюваного Договору іпотеки від 08 листопада 2007 року та не давав згоди на його укладення.

Оскільки встановлено, що на час укладення Договору іпотеки від 08 листопада 2007 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не перебували у зареєстрованому шлюбі, а також на час укладення оспорюваного Договору іпотеки не існувало й судового рішення про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_7, а тому суд першої інстанції вважав, що даний Договір іпотеки від 08 листопада 2007 року на момент його укладення відповідав умовам договору та вимогам чинного законодавства щодо встановленого порядку до його укладення, а тому підстав для визнання недійсним Договору іпотеки від 08 листопада 2007 року не вбачається, з чим і погоджується колегія суддів.

В апеляційній сказі, апелянт зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Також, в апеляційній скарзі, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не об»єктивно досліджено обставини справи.

Так апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 04.10.2012 року встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу з травня 2004 року по червень 2008 року, а тому вважає, що договір іпотеки відповідно до ст.65 СК України підлягає скасуванню.

З таким висновком апелянта, колегія суддів погодитись не може так, як вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано досліджені всі докази та обставини справи, підстав вважати вказане вище рішення, як основний довід для скасування договору іпотеки, колегія суддів не має так, як вважає, що на час укладання даного договору іпотеки, факту реєстрації шлюбу або проживання однією сім»єю не існувало, а тому вважати, що вказаний договір був укладений з порушеннями норм права не має.

Колегія суддів також вважає, що апелянт не зміг спростувати висновки суду, нових доказів доведеності позову або апеляційної скарги не встановлено, а тому вона не підлягає задоволенню.

Крім цього, переглядаючи законність рішення суду першої інстанції та розглядаючи апеляційну скаргу на підставі вимог ст. 303 ЦПК України не встановлено підстав, передбачених ст. 309 ЦПК України, для ухвалення нового рішення суду.

Приймаючи до уваги вищевикладене, так-як будь-яких порушень при прийнятті оскаржуваного рішення не встановлено, підстав для скасування цього рішення не виявлено.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визначився щодо відмови у задоволенні позовних вимог позивача.

Таким чином, згідно з вимогами ст. 308 ЦПК України, Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції.

Головуючий

Судді