АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц/2190/3744/12 Головуючий в І інстанції: Головко 0..В
Категорія: 41 Доповідач: Полікарпова О.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ України

19 грудня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі

Головуючого: Полікарпової О.М.

Суддів: Базіль А.В.

ОСОБА_1

при секретарі: Некрасовій Н.В.

%

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від ЗО жовтня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа: Херсонська міська рада про усунення перешкод у користуванні приміщенням шляхом виселення,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2012 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом, в якому просили визнати за ними право на користування кімнатою № 922 у гуртожитку,

розташованому по проспекту 200 років Херсона, 21 в м. Херсоні та усунути їм перешкоди у користуванні кімнатою шляхом виселення відповідача ОСОБА_3 з цієї кімнати. Позивачі посилались на порушення житлових прав, оскільки проживання без законних підстав відповідача у вказаній кімнаті перешкоджає їх вселенню в цю кімнату на підставі наданого їм ордера.

Під час розгляду справи в суді позивачі уточнили позовні вимоги і додатково просили визнати недійсним ордер № 163 від 07.10.2010 року виданий на кімнату № 922 на ім'я ОСОБА_3, зазначаючи про те, що цим ордером порушується їх право на проживання у спірній кімнаті, куди вони вселилися на підставі ордеру № 451, виданого 20.10.1994 року за спільним рішенням адміністрації та профкому Херсонського заводу карданних валів на кімнату № 921. Після 1996 року, коли вона почала проживати з ОСОБА_6М: до ордеру були внесені зміни, що підтверджують їх та ОСОБА_6 право на користування ще й кімнатою № 922.

Позивачі вказують, що 07.10.2010 року їх було виселено з кімнати № 922 за рішенням суду, яке у 2011 році було скасовано у звязку з переглядом за нововиявленими обставинами.

В цей же день 07.10.2010 року на підставі ордеру № 163 07.10.2010 року до спірної кімнати заселився ОСОБА_3, який на даний час своїм проживанням в ній перешкоджає їм, як законним користувачам; у вселенні.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від ЗО жовтня 2012 року позов ОСОБА_4П, ОСОБА_5 задоволено.

Визнано недійсним ордер серії ВЖ №163 від 07.10.2010 року на жиле: приміщення кімнату №922 гуртожитку за адресою м. Херсон, пр..200 років Херсона 21, виданого на імя ОСОБА_3. Визнано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право користування кімнатою № 922 гуртожитку за адресою м. Херсон пр..200 років Херсона 21. Вирішено усунути ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перешкоди у користуванні жилим приміщенням шляхом виселення ОСОБА_3 з кімнат № 922 гуртожитку за адресою м. Херсон, пр.200 років Херсона 21.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надійшло.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ордер, виданий на ім'я ОСОБА_3 є недійсним, так як на момент його видачі ВАТ «Херсонський завод карданних валів» не був власником гуртожитку. Оскільки рішення суду, за яким позивачі були виселені зі спірної кімнати на даний час скасовано, суд прийшов до висновку, що проживання відповідача у кімнаті порушує законні права позивачів на проживання у ній.

Судова колегія не може погодитись з таким висновком суду, оскільки він не відповідає обставинам по справі та закону.

Відповідно до ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Згідно з ч.2 ст. 128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету.

Статтею 129 ЖК України передбачено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Відповідно до ст.59 ЖК України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання

громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що житловий будинок № 21 по просп. 200 років Херсона у м. Херсоні постійно перебував у господарському віданні ВАТ «Херсонський завод карданних валів». За рішенням суду від 24.05.2005 року, яке було скасоване постановою Вищого господарського суду України від 03.03.2009 року за ВАТ «Херсонський завод карданних валів» було визнано право власності на гуртожиток по просп.200 років Херсона, 21 (а.с.13, 14-16).

З копій наказів Міністерства промислової політики України №1515,1516 від 30.11.1994 року, листа цього ж Міністерства від 01.11.2001 року, інвентаризаційного опису від 01.11.1994 року та аудиторського висновку №55 від 25.11.1994 року вбачається, що зазначений гуртожиток знаходиться на балансі ВАТ «Херсонський завод карданних валів»(а.с.73-82).

Доказів, які б спростовували факт знаходження гуртожитку у віданні відповідача на момент видачі ордеру №163 від 07.10.2010 року, його вилучення чи передача іншій особі до вказаної дати позивачами до суду як першої так і апеляційної інстанції не надано.

На підставі ордеру на житлове приміщення №451 виданого 20.10.1994 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 отримали право на зайняття жилого приміщення - кімнати № 921 у гуртожитку за адресою: м. Херсон, пр.200 років Херсона, 21 (а.с.68).

Однак, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що адміністрація підприємства ВАТ «Херсонський завод карданних валів» разом з профспілковим комітетом приймали спільне рішення про видачу позивачам ордера на кімнату №922 або ж вчинювали дописку в вищезазначеному ордері.

З довідки ПАТ «Херсонський завод карданних валів» вбачається, що на підставі спільного рішення адміністрації підприємства та профспілкового комітету 07.10.2010 року за №163 ОСОБА_3 було видано ордер на поселення в кімнату №922 гуртожитку по вказаній вище адресі. Ордер на цю ж кімнату ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не видавався, спільне рішення адміністрацією підприємства та профспілковим органом з цього питання не приймалося (а.с.69).

Відповідно до вимог ст. ст. 60,61 ЦПК України, сторони зобовязані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду.

За таких обставин, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що ордер №163 від 07.10.2010 року виданий ОСОБА_3 є недійсним, а факт проживання відповідача у кімнаті №922 гуртожитку за адресою: м. Херсон, пр.200 років Херсона, 21 порушує права позивачів на проживання(користування) вказаним жилим приміщенням.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи було порушено норми

матеріального права та задоволено позовні вимоги за відсутності правових підстав для їх задоволення, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення у справі скасувати з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від ЗО жовтня 2012 року скасувати і ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_4, ОСОБА_5 у задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду

України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий

Судді