РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2-2699/11

17.02.2012

м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

при секретарі Слива Р.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до колективного підприємства «Сєвєродонецький комбінат будівельних матеріалів та конструкцій» про стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до колективного підприємства «Сєвєродонецький комбінат будівельних матеріалів та конструкцій» про стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 2 585,24 грн. та моральної шкоди в розмірі 2000 грн.

В обґрунтовування позовних вимог позивач посилається на те, що вона працювала транспортувальником піску та силікатної маси на колективному підприємстві «Сєвєродонецький комбінат будівельних матеріалів та конструкцій» в період з 21.04.2004 р. по 28.02.2011 р., звільнившись за власним бажанням. Проте при звільненні відповідач не провів з нею повністю розрахунок по заробітній платі, тому винен сплатити їй середній заробіток за час затримки за 49 днів в розмірі 2 585,24 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, підтвердила доводи, викладені в позові. Додатково суду пояснила, що моральну шкоду вона визначила у розмірі 2000 грн., але чому саме така сума пояснити не може. Моральна сума полягає в тому, що вона не може працевлаштуватись на роботу. Розмір юридичних послуг становить 600 грн., з яких 300 грн. це вартість послуг за справу про стягнення заборгованості по заробітній платі, яка розглядалась в квітні, а 300 грн. це вартість послуг, отриманих по цій справі. Просила суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що заборгованість по заробітній платі у позивачки виникла через особливості виробничого циклу підприємства. Оскільки взимку будівництво не ведеться, то підприємство має фінансові труднощі. Коли починається весна, на підприємство надходять гроші і починається виплата заробітної плати. Зазначив, що моральна шкода позивачці спричинена не була. Розмір середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку позивачкою зроблений правильно. Просив відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника Виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день Звільнення. Про нарахуванні суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно з ч.1 ст. 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно наказу від 28.02.2011 р. №18к ОСОБА_1 звільнилась з колективного підприємства «Сєвєродонецький комбінат будівельних матеріалів та конструкцій» 28.02.2011 р. за власним бажанням.

Згідно з рішенням Сєвєродонецького міського суду від 12.04.2011 р. на користь ОСОБА_1 з колективного підприємства «Сєвєродонецький комбінат будівельних матеріалів та конструкцій» було стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 6462 грн.

Відповідно до довідки №136 середньоденний розмір заробітної плати ОСОБА_1 становить 52,76 грн.

Розрахунок середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 2585,24 грн. представником відповідача в судовому засіданні не оспорювався.

Таким чином, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку з 01.03.2011 по 06.05.2011 р. в сумі 2585,24 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 237-1 Кодексу законів про працю України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Позивачкою ОСОБА_1 не було представлено суду належних достатніх доказів на підтвердження того, що вона дійсно втратила нормальні життєві зв'язки і докладала додаткові зусилля для організації свого життя в звязку з затримкою виплати заробітної плати, в звязку з чим позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 2000 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно ч. 1 додатку до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень: витрати, пов'язані з правовою допомогою, відшкодовуються у розмірі який обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

З угоди від 02.06.2011 р. вбачається, що гонорар адвокату становить 600 грн., а згідно угоди від 12.07.2011 р. гонорар адвокату становить 300 грн. З пояснень позивачки встановлено, що гонорар адвокату по цій справі становить 300 грн., проте з угоди від 12.07.2011 р. неможливо встановити, перевищує чи ні сума у 300 грн. граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних справ, встановлених постановою КМУ від 27.04.2006 р. №590, і скільки часу було затрачено на роботу. Також не можуть бути стягнуті при розгляді цієї цивільної справи судові витрати по іншій цивільній справі, тому суд вважає, що вимоги про стягнення витрати на юридичні послуги в сумі 600 грн. задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215ЦПК України, ст. ст. 116, 117, 237 1 КЗпП України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з колективного підприємства «Сєвєродонецький комбінат будівельних матеріалів та конструкцій» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку з 01.03.2011 р. по 06.05.2011 р. в сумі 2585 (дві тисячі пятсот вісімдесят пять) грн. 24 коп.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні решти позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Рішення в повному обсязі складено 20.02.2012 р.

Суддя Ж.І. Кордюкова