Справа № 22-ц-1661/12 Головуючий у 1 інстанції: Микитчин І. М.
Провадження № 22-ц/1390/1661/12 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2012 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Бойко С.М., Цяцяк Р.П.

при секретарі: Служала А.Ю.

з участю: представника позивачів ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивачів ОСОБА_5 Ганни-Мирослави Ільківни, ОСОБА_5 Маряни Леонідівни, ОСОБА_5 ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 жовтня 2011 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 жовтня 2011 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 Ганни-Мирослави Ільківни, ОСОБА_5 Маряни Леонідівни, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ДП Дашавський завод композиційних матеріалів, третя особа Загірненська сільська рада Стрийського району Львівської області, про скасування протоколу №2 від 21.12.2001 року спільного засідання адміністрації та профкому ДП Дашавський завод композиційних матеріалів про розподіл житлових квартир.

Рішення суду оскаржив представник позивачів ОСОБА_5 Ганни-Мирослави Ільківни, ОСОБА_5 Маряни Леонідівни, ОСОБА_5 ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що при ухваленні рішення районний суд виходив лише з усних пояснень відповідачів, фактично не встановивши обставин справи, що привело до порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує, що Державне підприємство Дашавський завод композиційних матеріалів не є правонаступником Дашавського заводу технічного вуглецю, новоутворене підприємство не оформило право власності на будівлю за адресою: с. Загірне вул. Грушевського,9/1, отже не може вважатися його власником та відповідно не мало права розпоряджатись житловим фондом попереднього підприємства. Звертає увагу суду, що відповідач не міг видавати протоколи щодо розподілу житлового фонду у 2001 році.

Вважає безпідставними покликання суду на ст.ст. 31,40, 52,64 ЖК України, як на такі, що надають право ДП Дашавський завод композиційних матеріалів станом на 12.12.2001 року розпоряджатися квартирою за адресою: с. Загірне вул. Грушевського,9/1 Стрийського району, оскільки на час прийняття рішення адміністрацією та профкомом ДП ДЗКМ будинок, де проживала сімя ОСОБА_5, не знаходився у віданні та власності зазначеного підприємства. Поза увагою суду залишилась заява про зарахування на квартирний облік до ДЗТВ сімї ОСОБА_6.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення по суті первісних вимог, яким скасувати протокол №2 від 21.12.2001 року спільного засідання адміністрації та профкому ДП Дашавського заводу композиційних матеріалів про розподіл житлових квартир в частині надання звільненої квартири ОСОБА_3

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що при розподілі квартир 21.12.2001 року не було допущено порушень житлового законодавства, оскільки рішення про розподіл квартир приймалося на спільному засіданні адміністрації та профкому ДП Дашавський завод композиційних матеріалів, будинок знаходився на балансі заводу, чого не було спростовано в судовому засіданні, а тому відсутні підстави для часткового скасування протоколу №2 від 21.12.2001 року спільного розширеного засідання адміністрації та профкому ДП Дашавський завод композиційних матеріалів.

Колегія суддів вважає вірним такий висновок суду першої інстанції.

Районним судом встановлено, що згідно протоколу №2 від 21.12.2001 року спільного розширеного засідання адміністрації та профкому ДП Дашавський завод композиційних матеріалів з порядком денним Про розподіл житла для працівників заводупостановлено виділити квартиру житловою площею 47,7 кв. м. в новому житловому будинку АДРЕСА_1 сімї ОСОБА_9 при умові, що сімєю ОСОБА_9 буде звільнена 2-х кімнатна квартира по вул. Грушевського,9/1 в с. Загірне в десятиденний термін для заселення її сімєю ОСОБА_3

Стаття 47 Конституції України гарантує право кожного на житло. Вказує, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 52 ЖК України жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів, а у випадках, передбачених Радою Міністрів СРСР, - за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідної Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення.

Твердження апелянта про те, що на час спільного засідання адміністрації та профкому ДП Дашавський завод композиційних матеріалів 21.12.2001 року житловий будинок по вул. Грушевського,9 в с. Загірне уже не знаходився у віданні та власності цього підприємства є безпідставним, виходячи з наступного.

Рішенням 15-ї сесії Загірненської сільської ради №82 від 28.09.2001 року вирішено прийняти на баланс житлові будинки Дашавського заводу композиційних матеріалів у спільну комунальну власність територіальної громади с. Загірне(а.с.44).

Згідно акту прийняття передачі від 01.03.2002 року житлові будинки, які знаходяться на балансі ДЗМК в с. Загірне( у тому числі і житлові будинки №9 по вул. Грушевського та №1 по вул. с.Бандери) передано житлово комунальній службі при Дашавській селищній раді(а.с.7).

І лише актом від 30.01.2003 року житлові будинки, які знаходяться на балансі ЖКС при Дашавській селищній раді, передано Загірненській сільській раді.

Рішенням цієї ж ради №48 від 05.02.2003 року вирішено прийняти житлові будинки, які знаходились на балансі ЖКС при Дашавській селищній раді, у комунальну власність Загірненської сільської ради.

Крім того, стверджуючи, що ДП Дашавський завод композиційних матеріалів станом на 21.12.2001 року не мав права вирішувати питання щодо ОСОБА_3, так як будинок №9 по вул. Грушевського,9 не знаходився у віданні та власності зазначеного підприємства, позивачі не заперечують законності оскаржуваного протоколу в частині вирішення питання про забезпечення житловою площею їх сімї у житловому будинку по вул. Бандери,1, який по усіх наведених вище рішеннях та актах передається разом з будинком по вул. Грушевського,9 в с. Загірне Стрийського району.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивачів ОСОБА_9 Ганни-Мирослави Ільківни, ОСОБА_9 Маряни Леонідівни, ОСОБА_5 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 жовтня 2011 року

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді: