Справа № 1524/2-с-45/12
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2012 р. року, суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Ільяшук А . В .

при секретарі Войнікової Л.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву арбітражного керуючого ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 16 січня 2012 року у справі №2-н-3/2012, -

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2012 року арбітражний керуючий ОСОБА_1 в інтересах боржника (ліквідованої юридичної особи) ТОВ ОСОБА_2 до суду із вищезазначеною заявою та просить суд скасувати судовий наказ від 16.01.2012 року №2-н-3/2012, виданий Роздільнянським районним судом Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що Роздільнянським районним судом Одеської області було видано судовий наказ за заявою ОСОБА_3 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_4 його користь компенсації за невикористані дні щорічної відпустки в сумі 5590,14 гривен та на користь держави судовий збір в розмірі 107,30 гривен. Боржник отримав копію судового наказу 27.01.2012 року. В своїй заяві він звертає увагу суду на те, що ухвалою господарського суду Одеської області від 05.01.2012 року по справі №21/84-10-5255 Про банкрутство відсутнього боржника ТОВ Ізмір Текстиль- провадження у справі припинено, вимоги заявлені після закінчення строку їх заявлення, або не заявлені взагалі не розглядаються й вважаються погашеними відповідно до п.5 ст.31 ЗУ Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, а повноваження ліквідатора припинені. Просить скасувати вищезазначений судовий наказ.

Сторони: боржник та стягувач, сповіщені належним чином про час, дату і місце судового розгляду заяви повісткою-повідомленням, у судове засідання не зявилися. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Судом встановлено наступне. 11.01.2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою до боржника ТОВ Ізмір-Текстиль, арбітражний керуючий ОСОБА_1, про видачу судового наказу про стягнення компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та просив суд видати судовий наказ про стягнення ТОВ Ізмір-Текстильгрошової компенсації за всі не використані ним дні щорічної відпустки під час праці у ТОВ Ізмір-Текстильу сумі 5590,14 гривен. 16.01.2012 року Роздільнянським районним судом Одеської області видано судовий наказ про стягнення компенсації за невикористані дні щорічної відпустки в сумі 5590,14 гривен на користь ОСОБА_3 та судових витрат по справі у сумі 107,30 гривен (а.с.12). Копія судового наказу вручена боржнику 27.01.2012 року, про що є повідомлення у матеріалах справи. 01 лютого 2012 року арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною заявою (вх.№627), тобто заявник не пропустив строк на подачу такої зави, та просить суд скасувати судовий наказ від 16.01.2012 року №2-н-3/2012 виданий Роздільнянським районним судом Одеської області. Суд вважає, що доводи боржника заслуговують на увагу, тому що суд, видавши судовий наказ на користь ОСОБА_3, про стягнення коштів із ТОВ Ізмір-Текстильне володів інформацією про те,що ухвалою господарського суду Одеської області від 05.01.2012 року по справі №21/84-10-5255 Про банкрутство відсутнього боржника ТОВ Ізмір Текстиль- провадження у справі припинено, вимоги заявлені після закінчення строку їх предявлення, або не заявлені взагалі не розглядаються й вважаються погашеними відповідно до п.5 ст.31 ЗУ Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, а повноваження ліквідатора припинені. Отже, на час подання заяви про видачу судового наказу, існували обставини, передбачені п.3 ч.3 ст.100 ЦПК України.

За таких обставин згідно п.2 ч.8 ст.105-1 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право скасувати судовий наказ та розяснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову. При розгляді даної заяви суд керується п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року №14 Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження, де вказано, що не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання. При цьому частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України визначено, що працівник має право звернутися до суду з вимогою про стягнення належної заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Керуючись ст.105-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву арбітражного керуючого ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 16 січня 2012 року у справі №2-н-3/2012 задовольнити.

Скасувати судовий наказ від 16 січня 2012 року у справі №2-н-3/2012 про стягнення з ТОВ Ізмір-Текстильна користь ОСОБА_3 компенсації за невикористані дні щорічної відпустки в сумі 5590,14 гривен та стягнення на користь держави з ТОВ Ізмір-Текстильсудового збору у сумі 107,30 гривен.

Розяснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали або з дня отримання її копії, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя: А . В . Ільяшук