_____________________________________________________________________________
Справа№1512/2-1250/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2012 р. року, Київський районний суд м. Одеси в складі:

судді Пучкової І.М.

за участю секретаря Бродецької Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Одеська міська рада - про визнання факту втрати права користування земельною ділянкою та визнання права користування земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які надалі вточнив, про визнання втрати ОСОБА_2 права користування земельною ділянкою, площею 520, 2 кв.м., по вул. Новгородській, 11-13, в м. Одесі, та визнання за ним права користування земельною ділянкою, площею 1530 кв.м., за цією ж адресою, посилаючись на те, що він є єдиним власником житлового будинку, що розташований на цій земельній ділянці.

Відповідач та представник третьої особи, повідомлені належним чином, до суду не зявилися.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, вважає, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні встановлено, що, згідно з договором купівлі-продажу від 28.4.1994 р., посвідченим державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за № 1-2172, ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_4 25/50 частин, а у ОСОБА_5 4/25 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що складається в цілому з одного камяного житлового будинку, по вул. Новгородській, під № 11/13, в м. Одесі, загальна житлова площа якого становить 76, 3 кв.м., та надвірних споруд, що розташовані на земельній ділянці, розміром 1428 кв.м.

30 серпня 2002 р. ОСОБА_3 подарував ОСОБА_1 33/50 частин зазначеного житлового будинку, що розташований на земельній ділянці, площею 1428 кв.м.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.11.2009 року в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про визначення порядку користування земельною ділянкою було встановлено порядок користування земельною ділянкою, загальною площею 1530 кв. м., при домоволодінні № 11-13, по вул. Новгородській, в м. Одесі, виділено ОСОБА_1 у користування 1009, 8 кв.м. і ОСОБА_6 - 520,2 кв.м.

Відповідачеві ОСОБА_7 на підставі договору дарування ОСОБА_6 від 27.4.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1491, належить 34/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, під номером 11-13, по вул. Новгородській, в м. Одесі, що розташований на земельній ділянці, розміром 1428 кв. м., за фактичним користуванням.

Згідно зі ст. 116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно зі ст. 125 ЗК України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельної ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 126 ЗК України (2004 р.), право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчуються державними актами.

Позивачем не надано жодного правовстановлюючого документа щодо наявності в нього права власності чи права користування земельною ділянкою по вул. Новгородській, № 11/13, в м. Одесі.

Відповідно до пунктів г, д ст. 141 ЗК України, підставами припинення користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Разом з тим, законодавство не встановлює порядку припинення в судовому порядку права землекористування внаслідок несплати землекористувачем земельного податку. Припинення права землекористування у такому разі може бути здійснене власником земельної ділянки в односторонньому порядку, без звернення до суду, якщо інше не передбачено договором із землекористувачем.

Згідно з п. аст. 143 ЗК України, примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку в разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. У такому разі право землекористування припиняється відповідно до ст. 144 ЗК України.

Відповідно до ст. 144 ЗК України, у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор по використанню та охороні земель складає протокол про порушення та видає особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор по використанню та охороні земель накладає на таку особу, відповідно до закону, адміністративне стягнення та повторно видає вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк. У разі неусунення порушення земельного законодавства у 30-денний строк державний інспектор по використанню та охороні земель звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про припинення права користування земельною ділянкою, за результатом розгляду якого органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування може бути прийнято рішення про припинення права користування земельною ділянкою. Право землекористування вважається припиненим не з дати прийняття рішення відповідним органом державної влади чи місцевого самоврядування, а з дати державної реєстрації його припинення у визначеному законодавством порядку.

Згідно з ч. 5 ст. 116 ЗК України, надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЗК України, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту наведених статей, посилання позивача на те, що ОСОБА_2 не використовує земельну ділянку за цільовим призначенням, систематично не сплачує земельний податок, не можуть бути підставами припинення її права користування земельною ділянкою в судовому порядку, навіть, якщо б ці посилання підтверджувались належними доказами, хоча такі в матеріалах справи відсутні. Крім того, згідно з зазначеними положеннями, позивач не наділений правом вимоги щодо визнання факту втрати ОСОБА_2 права землекористування, оскільки він не є власником земельної ділянки, наданої відповідачеві у користування.

Правових підстав для вилучення спірної земельної ділянки з метою надання її у користування ОСОБА_1 суд також не вбачає.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.10,11, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 116, 125, 126, 141, 143, 144, 149 ЗК України, -

В И Р І Ш И В:

У позовній заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Одеська міська рада - про визнання факту втрати ОСОБА_2 права користування земельною ділянкою, площею 520 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Новгородська, 11-13, та визнання за ОСОБА_1 права користування земельною ділянкою, площею 1530 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Новгородська, 11-13,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя :