Справа № Провадження №22-ц-1539/12 22-ц/1090/1890/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія26Доповідач у 2 інстанції Рудніченко
УХВАЛА

Іменем України

14 березня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Олійника В.І.,

суддів Рудніченко О.М., Панасюка С.П.,

при секретарі Мироненко А.І.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2011 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль»в особі Київської регіональної дирекції до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 Аваль»звернулося до суду з даним позовом, в якому зазначало, що 24.04.2008 р. між ВАТ „ ОСОБА_3 Аваль", правонаступником якого є ПАТ „ ОСОБА_3 Аваль" та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 014/9408/82/71089, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 91 800 доларів США, строком на 120 місяців по 24.04.2018 року зі сплатою 14% річних за користування кредитними коштами, а позичальник одержує та повертає кредит і сплачує за його користування процентну винагороду в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу ОСОБА_2 кредит в сумі 91 800 доларів США. Відповідач скористався кредитним ресурсом однак свої зобовязання належним чином не виконує. Станом на 06.07.2010 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 849 971,47 грн.

Тому, просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 849 971 грн.47 коп. та понесені судові витрати.

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2011 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль»в особі Київської регіональної дирекції ПАТ «ОСОБА_3 Аваль»(р/р НОМЕР_2, МФО 322904, , 01601) заборгованість за кредитним договором № 014/9408/82/71089 від 24.04.2008 року в розмірі 849 971 грн. 47 коп. та понесені судові витрати: судовий збір в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення в розмірі 120 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просив скасувати рішення суду, та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що відповідач належним чином не виконав свої зобов»язання за кредитним договором.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

За правилами ст.610 ЦК України порушення зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).

Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Так, встановлено, що 24.04.2008 р. між ВАТ „ ОСОБА_3 Аваль", правонаступником якого є ПАТ „ ОСОБА_3 Аваль" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/9408/82/71089, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 91 800 доларів США, строком на 120 місяців по 24.04.2018 року зі сплатою 14% річних за користування кредитними коштами, а позичальник одержує та повертає кредит і сплачує за його користування процентну винагороду в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором (а.с.15-23). Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу ОСОБА_2 кредит в сумі 91 800 доларів США, що підтверджується меморіальним валютним ордером № OL5628763 від 24.04.2008 року (а.с.14).

Дані обставини були визнані відповідачем.

Відповідач скористався кредитним ресурсом однак свої зобовязання належним чином не виконує.

З метою зменшення фінансового навантаження на відповідача в умовах кредитних явищ в економіці України між сторонами 16.07.2009 року було укладено додаткову угоду № 96-05/13/818 до кредитного договору, відповідно до п.п.1.3.2 якої з 16.07.2009 року розмір фактичного платежу позичальника за кредитним договором був зменшений, а фактична заборгованість за сумою кредиту була збільшена на суму заборгованості за процентами, у зв»язку з чим відбулася зміна строку погашення заборгованості.

Станом на 06.07.2010 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 849 971,47 грн.: сума непогашеного кредиту 782839,29 грн.; заборгованість по відсоткам 35922,95 грн.; пеня за порушення сплати кредиту 10742,19 грн.; пеня за порушення строків сплати відсотків 20467,04 грн.

Таким чином, оскільки відповідач всупереч вимогам ст.ст.526-527, 530, 1048-1050, 1054 ЦК України та умовам кредитного договору не виконав грошове зобов»язання по кредитному договору, то відповідно до ст.ст.625, 1050 ЦК України та умов договору він зобов»язаний сплатити суму кредиту та встановлений договором розмір процентів, а позивач вправі вимагати повернення кредиту та сплати процентів за зазначеним кредитним договором.

З урахуванням наведеного, висновок суду про задоволення позову відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі про те, що позивачем не було надано доказів існуючого заборгованості по кредитному договору, окрім свого розрахунку, який є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача та, на думку, відповідача не відображає правові підстави для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача, колегія вважає необґрунтованими. Так, в матеріалах справи (а.с.8-10) міститься розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором. Крім того, відповідно до додаткової угоди (а.с.24) до кредитного договору відповідач визнавав існуючу заборгованість (а.с.24_28). Розмір заборгованості в ході судового розгляду справи не був спростовний відповідачем.

Всі інші доводи відповідача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді справи, відповідно до вимог ст.309 ЦПК України не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.303, 307, 313 - 315,317 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: