Номер провадження: 22-ц/1590/6263/12
Головуючий у першій інстанції Луняченко
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Павлін О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби про розкриття акціонерним банком «Південний» інформації, що містить банківську таємницю щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Ліката», за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Ліката» (далі ТОВ) на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2012 року,

встановила:

У березні 2012 р. (а. с. 1) Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси (далі ДПІ), звернулася до суду з уточненою в подальшому (а. с. 22) вищевказаною заявою, в якій вказала, що відносно ТОВ при співставленні податкових зобовязань та податкового кредиту встановлено розбіжності. Провести перевірку ТОВ з питань сплати податків неможливо у звязку з відсутністю підприємства за адресою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 31, 234, 287 289 ЦПК, остаточно ДПІ просила ухвалити рішення, яким зобовязати АБ «Південний» розкрити інформацію, що містить банківську таємницю про рух коштів по рахункам ТОВ, а також кодів та найменувань контрагентів за період з моменту відкриття рахунків по теперішній час (з 31.03.10 р. по 21.03.12 р.). Зобовязати АБ «Південний» інформацію, що містить банківську таємницю про рух коштів по рахункам ТОВ надати до ДПІ на паперових та електронних носіях.

Представник ДПІ в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, та просив суд задовольнити заяву.

Представник ТОВ у судовому засіданні просив у задоволенні заяви відмовити у звязку з її безпідставністю та необґрунтованістю.

Акціонерний банк «Південний» свого представника в судове засідання не направив.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.04.12 р. заяву ДПІ задоволено. Зобовязано акціонерний банк «Південний» розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю щодо руху коштів по розрахунковим рахункам ТОВ «Ліката» з 31.03.10 р. по 21.03.12 р. з зазначенням контрагентів (їх кодів ЄДРПОУ). Зобовязано акціонерний банк «Південний» надати ДПІ в Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС вказану інформацію на паперових та електронних носіях.

В апеляційній скарзі ТОВ просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального (ст. 1076 ЦК, ст. 62 Закону України «Про банки і банківську таємницю», п. 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління НБУ від 14.07.06 р. № 267) та процесуального (ст. ст. 212, 213, 288 ЦПК) права: - акти ДПІ про відсутність ТОВ за місцем реєстрації складені за адресою ДПІ в Приморському районі м. Одеси. ТОВ знаходиться за місцем реєстрації, що підтверджується договором оренди приміщення та витягом з ЄДР; - з заяви не вбачається жодної обґрунтованої необхідності розкриття інформації, що містить банківську таємницю.

ДПІ письмових заперечень на апеляційну скаргу не надало. Представник ДПІ надав апеляційному суду заяву з проханням розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу треба відхилити за таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви ДПІ, суд першої інстанції виходив з того, що остання позбавлена можливості провести перевірку ТОВ «Ліката» у звязку із відсутністю вказаного підприємства за адресою його місцезнаходження (а. с. 52 зворотна сторона).

Вказані в апеляційній скарзі доводи не спростовують цих висновків суду.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Наявність підстав для задоволення заяви ДПІ встановлено, висновки щодо обставин справи зроблено судом першої інстанції на підставі наявних у справі і наданих сторонами доказів: ОСОБА_1 ДПІ від 24.02.12 р. та від 25.02.12 р. (а. с. 3 5, 36 40, 41) про відсутність ТОВ за реєстраційною адресою; витягу з ЄДРЮОФОП (а. с. 48 49 ).

Згідно ст. 60, п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківською таємницею, зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта. Інформація щодо юридичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду. Органам Державної податкової служби України на їх письмову вимогу надаються відомості тільки щодо наявності банківських рахунків.

За правилами, передбаченими ст. ст. 41, 61, 75 Податкового Кодексу України органи державної податкової служби здійснюють податковий контроль з метою правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів. Органи державної податкової служби мають право проводити документальні (планові або позапланові; виїзну або невиїзну) та фактичні перевірки. Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства

Відповідно до п. 20.1.3. ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право тільки на підставі рішення суду одержувати інформацію від банків про обсяг та обіг коштів на рахунках клієнтів банку.

Наявні в матеріалах докази свідчать про те, що ДПІ не порушувало передбаченого ст. ст. 41, 61, 75, 77, 80 Податкового Кодексу України порядку проведення перевірки.

За наявності доказів про відсутність ТОВ та його посадових осіб за юридичною адресою, відсутності в ДПІ можливості здійснити щодо товариства контролюючі функції, які покладені на неї чинним законодавством, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність розкриття банківської таємниці відносно ТОВ.

Апелянт не надав ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду доказів, які б спростовували вищевказані висновки суду першої інстанції та підтвердили б доводи скарги. Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, а тому є необґрунтованими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення на підставі наданих сторонами та досліджених у судовому засіданні доказів, повно і всебічно зясувавши обставини, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин, вірно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову. Рішення суду є справедливим, законним та обґрунтованим, підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ліката» - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. І. Дрішлюк

ОСОБА_2