АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/8270/12 Справа № 2-1239/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2012 року м. Дніпропетровськ

20 грудня 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 ОСОБА_7» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_8 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Правильна компанія», Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 ОСОБА_7» про розірвання договорів, відшкодування збитків та завданої моральної шкоди та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 ОСОБА_7» до ОСОБА_8, Товариства з обмеженою відповідальністю «Правильна компанія» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2010 року позивач ОСОБА_8 звернувся з позовом до ТОВ "Правильна компанія" посилаючись на те, що 07 квітня 2008 року між ТОВ «Правильна компанія» та ОСОБА_8 було укладено інвестиційний договір №151/08-1206А, відповідно до умов якого інвестор зобов'язується взяти участь в інвестуванні будівництва будинку, визначеного п.1.9 цього договору, а емітент зобов'язується організувати будівництво і передати у власність інвестора квартиру. Згідно п.2.2 цього договору інвестор здійснює інвестування будівництва будинку шляхом купівлі повного пакету облігацій на підставі договору купівлі-продажу облігацій, що укладається між інвестором та торговцем, яким є ЗАТ «Юніверсал СЕКЬЮРІТІЗ». 07 квітня 2008 року ОСОБА_8 здійснено придбання вказаного у п.2.3 договору повного пакету облігацій ТОВ «Правильна компанія», що підтверджується договором купівлі-продажу облігацій №Б-190/08;151/08-1206А та актом виконання зобов'язань до договору купівлі-продажу. На виконання умов інвестиційного договору ОСОБА_8 09 квітня 2008 року було укладено кредитний договір № 014/147000/3172/74, згідно умов якого ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_7» надав цільовий кредит у розмірі 119820,0 доларів США на придбання безпроцентних цільових облігацій в розмірі 11530 шт. на купівлю квартири. В забезпечення виконання зобов'язань по поверненню кредитних коштів, між банком та ТОВ «Правильна компанія» 09.04.2008р. було укладено договір поруки № 014/147000/3172/74/793. До 02 жовтня 2009 року ТОВ «Правильна компанія» зобов»язалось збудувати будинок та передати у відповідну квартиру к власність ОСОБА_8 Протее, станом на 23 лютого 2010 року відповідач свої обов'язки не виконав, будинок не збудував. Враховуючи викладене, згідно уточнених позовних вимог, ОСОБА_8 просив розірвати інвестиційний договір, кредитний договір, зобов'язати ТОВ «Правильна компанія» та ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_7» здійснити розрахунки за кредитним договором та договором поруки, стянути з ТОВ «Правильна компанія» на його користь збитки у сумі 236651,14 грн., стягнути компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн. та судові витрати.

В подальшому ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_7» звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_8 та ТОВ "Правильна компанія" посилаючись на те, що 09.04.2008 року між ним та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір за яким останній отримав кредит у розмірі 119820 долларів США строком до 09.04.2028 року, який було забезпечено договором поруки від 09.04.2008 року, укладеним з ТОВ "Правильна компанія". Оскільки зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_8 не виконувались, просив стягнути солідарно з боржника та поручителя суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 1067864,42 грн., та стягнути з ОСОБА_8 пеню за прострочення виконання грошових зобов'язань у розмірі 133754,49 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_8 до ТОВ «Правильна компанія», ПАТ«ОСОБА_6 ОСОБА_7» про розірвання договорів, відшкодування збитків та завданої моральної шкоди задоволені частково; розірвано інвестиційний договір на придбання квартири № 151/08-1206А укладений 07 квітня 2008 року між ОСОБА_8 та ТОВ "Правильна компанія"; розірвано кредитний договір № 014/147000/3172/74 укладений 09 квітня 2008 року між ОСОБА_8 та ПАТ "ОСОБА_6 ОСОБА_7"; зобов'язано ТОВ "Правильна компанія" здійснити розрахунки з ПАТ "Райффайзен ОСОБА_7" за кредитним договором № 014/147000/3172/74 від 09 квітня 2008 року та договором поруки № 014/147000/3172/74/793 від 09 квітня 2008 року; стягнуто з ТОВ "Правильна компанія" на користь ОСОБА_8 сплачені внески у сумі 236651 грн. 14 коп.; стягнуто з ТОВ "Правильна компанія" на користь ОСОБА_8 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи; стягнуто з ТОВ «Правильна компанія» на користь держави судовий збір в розмірі 1700 грн. В іншій частині позову ОСОБА_8 - відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_7» до ОСОБА_8, ТОВ «Правильна компанія» про стягнення заборгованості - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2011 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 ОСОБА_7» задоволено частково; рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2011 року скасовано в частині позовних вимог ОСОБА_8 щодо розірвання інвестиційного договору на придбання квартири від 07.04.2008 року, кредитного договору від 09.04.2008 року, зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Правильна компанія» здійснити розрахунки з Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_6 ОСОБА_7» за кредитним договором та договором поруки від 09.04.2008 року, стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Правильна компанія» на користь ОСОБА_8 сплачених внесків у сумі 236651,14 грн., судових витрат та в задоволені зустрічного позову Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 ОСОБА_7» до ОСОБА_8, Товариства з обмеженою відповідальністю «Правильна компанія» про стягнення заборгованості. Відмовлено ОСОБА_8 в задоволені позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Правильна компанія», Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 ОСОБА_7» про розірвання інвестиційного договору на придбання квартири від 07.04.2008 року, кредитного договору від 09.04.2008 року, зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Правильна компанія» здійснити розрахунки з Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_6 ОСОБА_7» за кредитним договором та договором поруки від 09.04.2008 року, стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Правильна компанія» на користь ОСОБА_8 сплачених внесків у сумі 236651,14 грн. та судових витрат. Зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 ОСОБА_7» до ОСОБА_8, Товариства з обмеженою відповідальністю «Правильна компанія» про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_8 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Правильна компанія» на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 ОСОБА_7» в особі Дніпропетровської обласної дирекції суму заборгованості за кредитним договором № 014/147000/3172/74 від 09.04.2008 року та договором поруки №014/147000/3172/74/793 від 09.04.2008 року в сумі 1067864,42 грн. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 ОСОБА_7» в особі Дніпропетровської обласної дирекції пеню за прострочення виконання грошових зобов'язань у розмірі 133754,49 грн. та судові витрати у розмірі 970,0 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.06.2012 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2011 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, оскільки останній не врахував, що в апеляційній скарзі банку відсутні доводи щодо незаконності рішення відносно позову ОСОБА_8 до ТОВ «Правильна компанія» про розірвання інвестиційного договору, відшкодування збитків; апеляційний суд не звернув увагу на те, що банк не оскаржував рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення первісного позову та у порушення принципу диспозитивності й вимог ст. 303 ЦПК України вийшов за межі апеляційної скарги без наведення відповідних мотивів.

В апеляційній скарзі ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_7» посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині задоволення позову ОСОБА_8 про розірвання кредитного договору № 014/147000/3172/74 укладеного 09.04.2008 року між ОСОБА_8 та Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_6 ОСОБА_7», зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю Правильна компанія» здійснити розрахунки з Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_6 ОСОБА_7» за кредитним договором № 014/147000/3172/74 укладеним 09.04.2008 року і договором поруки № 014/147000/3172/74/793 від 09.04.2008 року та в частині відмови у задоволенні зустрічного позову з ухваленням нового рішення про відмову за задоволенні вказаних вище первісних позовних вимог та задоволення зустрічного позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення частково скасувати з ухваленням нового рішення у скасованій частині.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 07 квітня 2008 року між ТОВ «Правильна компанія» та ОСОБА_8 було укладено інвестиційний договір №151/08-1206А, відповідно до умов якого, а саме п. 2.1, інвестор зобов'язується взяти участь в інвестуванні будівництва будинку, визначеного п. 1.9 цього договору, а емітент зобов'язується організувати будівництво і передати у власність інвестора квартиру (п. 1.10 договору), (а.с. 21-24).

Згідно п. 2.2 дговору інвестор здійснює інвестування будівництва будинку шляхом купівлі повного пакету облігацій на підставі договору купівлі-продажу облігацій, що укладається між інвестором та торговцем, яким є ЗАТ «Юніверсал СЕКЬЮРІТІЗ».

07 квітня 2008 року ОСОБА_8 здійснено придбання вказаного у п.2.3 договору повного пакету облігацій ТОВ «Правильна компанія», що підтверджується договором купівлі-продажу облігацій №Б-190/08;151/08-1206А та актом виконання зобов'язань до договору купівлі-продажу.

На виконання умов інвестиційного договору ОСОБА_8 09 квітня 2008 року було укладено кредитний договір № 014/147000/3172/74, згідно умов якого ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_7» надав цільовий кредит у розмірі 119820,0 доларів США на придбання безпроцентних цільових облігацій в розмірі 11530 шт. на купівлю квартири.

В забезпечення виконання зобов'язань з повернення кредитних коштів, між банком та ТОВ «Правильна компанія» 09.04.2008р. було укладено договір поруки №014/147000/3172/74/793.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_8, місцевий суд виходив з того, що порушення умов інвестиційного договору ТОВ "Правильна компанія", відсутність предмету кредитування квартири і нерозривність умов кредитного договору з об»єктом інвестування за інвестиційним договором є тими обставинами, які унеможливлюють виконання своїх зобов'язань позивачем ОСОБА_8 за кредитним договором незалежно від волі сторін кредитного договору і є, відповідно до ч.2 ст. 652 ЦК України, підставою для його розірвання та розірвання договору поруки. Однак, з такими висновками районного суду погодитись не можна.

Згідно вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до п. 2.1. кредитного договору кредитор відповідно до умов цього договору надає позичальнику кредит, а позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, оплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов договору (14,25% річних).

Судом встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, видавши позивачу кредитні кошти в розмірі 119820,0 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки №OIHS46703 від 09 квітня 2008 року. В подальшому позичальник розпорядився коштами на власний розсуд, кошти в розмірі 756368,00 грн. були перераховані на рахунок ЗАТ «Універсал Секьюрітіз» згідно платіжного доручення №1 від 09.04.2008 року в якості оплати за іменні безпроцентні (цільові) облігації згідно договору купівлі-продажу облігацій № Б-190/08; 151/08-1206А від 07.04.2008р. Відповідно до п. 3 акту виконання зобов'язань до договору купівлі-продажу облігацій Б-190/08;151/08-1206А від 07.04.2008 року сторони підтвердили виконання зобов'язань по договору купівлі-продажу облігацій в повному обсязі та відсутність взаємних претензій.

Враховуючи викладене, колегія дійшла висновку, що кредитні кошти використані за цільовим призначенням.

З матеріалав справи вбачається, що позивач ОСОБА_8 своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, в порушення вимог п.2.1 цього договору суму кредиту, відсотки за користування ним не сплачує. У зв»язку з цим, станом на 26.01.2011 року, сума заборгованості позивача та ТОВ «Правильна компанія» перед банком за кредитним договором складає 134512,07 дол. США (1 долар США = 7,9388 грн.), де 117734,88 дол. США - непогашена сума кредиту, 16777,19 дол. США - несплачені проценти (розрахунок додається), що по курсу НБУ станом на 26.01.2011р. становить 1067864,42 грн.

Окрім того, відповідно до п. 16.3 кредитного договору ОСОБА_8, станом на 26.01.2011 року, нарахована пеня за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом в розмірі 16848,20 доларів США, що по курсу НБУ станом на 26.01.2011р. становить 133754,49 грн.

Відповідно до ст. 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Інвестиційний договір укладено між емітентом ТОВ «Правильна компанія» та інвестором ОСОБА_8, а ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_7» не є стороною зазначеного договору. Жодним пунктом інвестиційного договору не передбачено право ПАТ «Райффайзен ОСОБА_7» втручатися у правовідносини між сторонами цієї угоди.

Крім того, відповідно до п.15.6. кредитного договору всі ризики пов'язані з істотною зміною обставин, з яких позичальник виходив при укладанні даного договору, договору застави, позичальник приймає на себе, і такі обставини не є підставою для зміни або розірвання кредитного договору, іпотечного договору, а також невиконання позичальником зобов'язань за цими договорами.

Не надано позивачем ОСОБА_9 і доказів, які б свідчили про істотне порушення банком умов кредитного договору від 09.04.2008р. та наявність підстав для його розірвання в судовому порядку на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Вирішуючи спір, місцевий суд викладені обставини справи та вимоги закону не врахував, помилково дійшов висновку про неможливість виконання позивачем ОСОБА_8 умов кредитного договору у зв'язку з непередачою йому у власність квартири, що потягло ухвалення незаконного рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_8 щодо розірвання кредитного договору № 014/147000/3172/74, зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю «Правильна компанія» здійснити розрахунки з Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_6 ОСОБА_7» за кредитним договором № 014/147000/3172/74 та про відмову у задоволенні зустрічного позову Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 ОСОБА_7» до ОСОБА_8, Товариства з обмеженою відповідальністю Правильна компанія» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Отже, у даній частині рішення районного суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_8 про розірвання кредитного договору № 014/147000/3172/74, відмову у зобовязанні Товариства з обмеженою відповідальністю Правильна компанія» здійснити розрахунки з Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_6 ОСОБА_7» за кредитним договором № 014/147000/3172/74 та задоволення зустрічних позовних вимог.

Разом з тим, колегія звертає увагу, що рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2011 року в частині розірвання інвестиційного договору на придбання квартири від 07.04.2008 року, стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Правильна компанія» на користь ОСОБА_8 збитків у сумі 236651,14 грн., відмови позивачу за первісним позовом у стягненні моральної шкоди в апеляційному порядку не оскаржене, тому суд апеляційної інстанції розглядає дану справу у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 303 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає частковому скасуванню з ухваленням нового рішення у скасованій частині.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 ОСОБА_7» - задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2011 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_8 щодо розірвання кредитного договору № 014/147000/3172/74 укладеного 09.04.2008 року між ОСОБА_8 та Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_6 ОСОБА_7»; зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю «Правильна компанія» здійснити розрахунки з Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_6 ОСОБА_7» за кредитним договором № 014/147000/3172/74 укладеним 09.04.2008 року та договором поруки № 014/147000/3172/74/793 від 09.04.2008 року та в частині відмови у задоволенні зустрічного позову Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 ОСОБА_7» до ОСОБА_8, Товариства з обмеженою відповідальністю Правильна компанія» про стягнення заборгованості - скасувати та в скасованій частині ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_8 про розірвання кредитного договору №014/147000/3172/74 укладеного 09.04.2008 року між ОСОБА_8 та Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_6 ОСОБА_7»; зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю Правильна компанія» здійснити розрахунки з Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_6 ОСОБА_7» за кредитним договором №014/147000/3172/74 укладеним 09.04.2008 року та договором поруки №014/147000/3172/74/793 від 09.04.2008 року відмовити.

Зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 ОСОБА_7» до ОСОБА_8, Товариства з обмеженою відповідальністю «Правильна компанія» про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_8 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Правильна компанія» на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 ОСОБА_7» в особі Дніпропетровської обласної дирекції суму заборгованості за кредитним договором № 014/147000/3172/74 від 09.04.2008 року та договором поруки № 014/147000/3172/74/793 від 09.04.2008 року в сумі 1067864 (один мільйон шістдесят сім тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн. 42 коп., яка складається з 934673,67 грн. суми непогашеного кредиту, 133190,75 грн. несплачених процентів.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 ОСОБА_7» пеню за прострочення виконання грошових зобов'язань у розмірі 133754 (сто тридцять три тисячі сімсот п'ятдесят чотири ) грн. 49 коп. та судові витрати у розмірі 970 (девятсот сімдесят) грн. 00 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді