Справа № 2/1408/278/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15.10.12 року Врадіївський районний суд

Миколаївської області

У складі головуючого судді Тихоненко М.І.

При секретарі Шевцової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Врадіївка цивільну справу за позовом ПАТ „Державний ощадний банк України до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 41 056,25 грн., -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2012 року ПАТ „Державний ощадний банк України звернулося на адресу Врадіївського районного суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 41 056,25 грн.

Позивач зазначив, що 18.07.2008 року між ВАТ „Державний ощадний банк України та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 553 про надання кредиту у розмірі 20 000 грн. строком на 36 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 27 % річних в порядку, на умовах та в строки визначені договором. Згідно п. 1.6 даного кредитного договору відповідач ОСОБА_1 повинна погашати суму кредитної заборгованості рівними частками в сумі 555,56 грн. до 30 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту шляхом внесення готівки до каси банку або безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ВАТ „Ощадбанк. Останнє погашення кредиту здійснюється позичальником не пізніше 17.07.2011 року. З метою забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобовязань за кредитним договором № 553 від 18.07.2008 року між ВАТ „Державний ощадний банк України та ОСОБА_2, ОСОБА_3 були укладенні два окремі договори поруки від 18 липня 2008 року, згідно до умов п.1.2 кожного з зазначених договорів поруки, поручителі ОСОБА_2, ОСОБА_3 відповідають як солідарні боржники перед кредитором по сплаті суми основного бору, а також відсотків за користування кредитом у випадку невиконання позичальником ОСОБА_1 своїх зобовязань. В порушення вимог п. 1.6 кредитного договору № 553 від 18.07.2008 року ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобовязань та сплати відповідних платежів, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у розмірі 41 056,25 грн.

В судовому засіданні представник позивача ПАТ „Державний ощадний банк ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав, та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1М позовні вимоги визнала частково мотивуючи це тим, що проценти та пеня нараховані з моменту останнього платежу в розмірі 24 278,82 грн., що складає більше 50% загальної суми позову, що суперечить Закону України „ Про захист прав споживачів в зв'язку з чим просила зменшити розмір пені, оскільки вона на протязі останнього року систематично хворіє в наслідок ушкодження хребта та в наслідок цього перебуває в скрутному матеріальному становищі так як в результаті хвороби ніде не працює.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, зазначивши, що в дійсності вона була поручителем згідно договору поруки від 18.07.2008 року у ОСОБА_1 по кредитному договорі №553 від 18.07.2008 року укладеного між ВАТ „Державний ощадний банк України та відповідачем ОСОБА_1 Однак, вона не згодна з тим, що вона повинна відповідати за борги ОСОБА_1 виходячи з того, що вона гроші по кредитному договорі не отримувала, а претензії банк до неї як поручителя по кредитному договору ОСОБА_1, з приводу невиконання останньою своїх договірних обовязків по кредитному договору, не предявляв та ніяких повідомлень з цього приводу на її адресу не направляв. Тому вона вважає, що підстав для стягнення з неї кредитної заборгованості в солідарному порядку з ОСОБА_1 по кредитному договору по якому остання отримала кредит в сумі 20000 грн., відносно неї не існує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи в судовому засіданні згідно повідомлень про вручення поштових відправлень № 4008. Повідомлення про свою участь у справі на адресу суду не направляла.

Так як в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд визнав можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачки ОСОБА_3

Аналізуючи докази, та пояснення сторін, суд визнав доведеними такі факти:

- 18.07.2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ „Державний ощадний банк України було укладено кредитний договір № 553 за умовами якого банк зобовязувався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 20 000 грн., строком на 36 місяців під 27% річних, а ОСОБА_1 відповідно до п.1.6 договору зобовязувалася здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 555,56 грн. до 30 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту шляхом внесення готівки до каси банку або безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ВАТ „Ощадбанк. Останнє погашення кредиту повинно було здійснюватися позичальником не пізніше 17.07.2011 року( кредитний договір № 553 від 18.07.2008 року);

- 18.07.2008 року між ВАТ „Державний ощадний банк України та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно умов п. 1.2 якого ОСОБА_2 як поручитель зобовязана перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором № 553 від 18.07.2008 року. (пояснення відповідача, договір поруки від 18.07.2012 року укладений між ВАТ „Державний ощадний банк України та ОСОБА_2М.);

- 18.07.2008 року між ВАТ „Державний ощадний банк України та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, згідно умов п. 1.2 якого ОСОБА_3, як поручитель, зобовязана перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором № 553 від 18.07.2008 року. (пояснення відповідача, договір поруки від 18.07.2008 року укладений між ВАТ „Державний ощадний банк України та ОСОБА_3 );

- 18.07.2008 року ВАТ „Державний ощадний банк Україна відповідачу ОСОБА_1 було надано кредит в сумі 20 000 грн., про отримання яких в заяві на видачу готівки від 18.07.2012 року в графі підпис отримувача стоїть підпис ОСОБА_1 ( заява на видачу готівки від 18.07.2008 року);

- У період з 18.07.2008 року по 25.07.2012 року в зв'язку з неналежним виконанням взятих на себе зобовязань у відповідача ОСОБА_1 утворилася заборгованість по сплаті простроченої заборгованості по кредиту, відсоткам за користування ним, пені та комісійним, загальна сума якої складає 41 056,25 грн.,( з якої становить: сума простроченої заборгованості 16 777,43 грн., сума прострочених відсотків 10 170,50 грн., сума пені 13 889,67 грн., сума несплачених комісійних 218,65 грн.), яка станом на день розгляду справи в суді не погашена.( довідка про наявність заборгованості позичальника Ощадного банку ОСОБА_1по кредитному договору № 553 від 18.07.2012 року.

- Відповідач ОСОБА_1 не перераховувала у встановлені строки чергові платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 553 від 18.07.2012 року. (пояснення сторони);

- 12.06.2011 року найменування банку із Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України було змінено на Публічне акціонерне товариство „ Державний ощадний банк ( свідоцтво про реєстрацію публічного товариства „ Державний ощадний банк №0000564, виписка з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серії ААБ №532465, пояснення представника позивача).

- 26 серпня 2011 року ПАТ „ Державний ощадний банк відповідачу ОСОБА_1 було надіслано письмове повідомлення, а саме: „ вимога про усунення порушення по погашенню простроченої заборгованості по кредитному договору № 553 від 18.07.2012 року у розмірі 18 621,58 грн., не пізніше 30 днів з моменту отримання письмового повідомлення, яке ОСОБА_1 отримала згідно власного підпису на даній вимозі про усунення правопорушення 08.09.2011 року. (вимога про усунення порушення № 2283 від 26.08.2011 року);

„ - 16 серпня 2011 року ПАТ „ Державний ощадний банк відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3 були надіслані письмові повідомлення, а саме: „ вимога про усунення порушення по погашенню простроченої заборгованості по кредитному договору № 553 від 18.07.2008 року у розмірі 18 621,58 грн., не пізніше 30 днів з моменту отримання письмового повідомлення, яке ОСОБА_2 отримала 01.09.2011 року, а чоловік ОСОБА_3 отримав 17.10.2011 року (вимога про усунення порушення № 2283 від 26.08.2011 року);

- Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у добровільному порядку у встановлені строки не погасили заборгованість за кредитним договором №553 від 18.07.2008 року у сумі 41 056,25 ( пояснення відповідача).

Суд вважає що між сторонами виник спір та склалися правовідносини з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором.

При прийнятті рішення суд керується ст.ст. 526, 529, 530 ЦК України, якими передбачено, що зобовязання мають виконуватися до умов договору, норм ЦК, у встановлені строки.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати проценті, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк чи інший фінансовий заклад зобов'язані видати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит, та сплатити проценти.

Як, вбачається з наявних у справі матеріалів та встановлених в судовому засіданні фактів, що між ОСОБА_1 та ВАТ „Державний ощадний банк України 18.07.2008 року було укладено кредитний договір № 553 за умовами якого відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.7.1, 1.7.1.2, 1.7.1.3 банк зобовязувався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 20 000 грн., строком на 36 місяців під 27% річних, а ОСОБА_1 зобовязувалася здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 555,56 грн., щомісячно з кінцевим терміном повернення 15.07.2011 року, відповідно до графіку погашення кредиту і відсотків (далі -графік), приведених у положенні №1, який є невідємною частиною цього договору, включаючи проценти за користуванням кредитом та, у разі порушення термінів погашення процентів за платежі, сплачує пеню відповідно до п.3.2.2 цього договору, п.7.8 сторони домовилися про збільшення строків позовної длавності до 3 років для всіх грошових зобовязань. Станом на час звернення позивача в суд з позовом, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором згідно довідки банку про наявність заборгованості склала 41 056,25 грн., з яких сума простроченої заборгованості 16 777,43 грн., сума прострочених відсотків 10 170,50 грн., сума пені 13 889,67 грн., сума несплачених комісійних 218,65 грн..

На підставі вищевикладеного, з врахуванням того, що позивач зобов'язання за кредитним договором № 553, виконав в повному обсязі, а відповідач взяті на себе зобов'язання за даним договором не виконала, внаслідок чого за нею рахується заборгованість у розмірі 41 056,25 грн.

Кредитні зобовязання ОСОБА_1 забезпечено договорами поруки, укладеними 18.07.2008 року з ОСОБА_2, ОСОБА_3

Підстави, обсяг та умови відповідальності поручителів, а також інші права та обовязки сторін, передбаченні статтями 553 - 559 ЦК України та розділами 1 - 6 договорів поруки.

Відповідно до положень ч.4 ст. 559 ЦК, якщо договором не встановлено строку його закінчення, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявив вимоги до поручителя. Аналогічні умови містить п.4.2 договорів поруки від 18.07.2008 року.

Договорами поруки від 18.07.2008 року не передбачені строки закінчення їх дій, а умова дії поруки до повного виконання позичальником чи поручителем зобовязань перед кредитодавцем не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки відповідно до статей 251, 252 ЦК строком є період у часі, а не подія.

Отже, банк як кредитодавець, має право вимоги до поручителів ОСОБА_2, ОСОБА_3 протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання за кредитним договором боржником ОСОБА_1, тобто протягом шести місяців з 17.07.2011 року по 17.02.2012 року.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що після настання строку повернення кредитних коштів 17.07.2011 року банк не предявив вимоги до поручителів протягом шести місяців, а позов в інтересах банку предявлено 26.07.2012 року, тобто поза межами строку дії договорів поруки. Виходячи з того, що строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а є строком для існування(дії) самого зобовязання поруки( преклюзивність строку), то і право кредитора, і обовязок поручителя по його закінченні припиняється.

Оскільки із закінченням шестимісячного строку припинилося матеріальне право(поручительство), то предявлення позову поза межами цього строку позбавляє Банк права на задоволення позову до поручителів в судовому порядку.

При цьому, суд не бере до уваги посилання представника позивача відносно того, що 16.02.2009 року та 26.08.2011 року банком були направлені поручителям вимоги про погашення існуючої за ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договорі від 18.07.2008 року №553. Оскільки, по - перше, зі змісту листа за вих.. № 303 від 16.02.2009 року будь - яких конкретних вимог до поручителів не вбачається. По - друге, вимога направлена до настання строку повернення кредиту( 17.07.2011 року) та стосувалась підстав дострокового повернення кредитних коштів. По другій вимозі банку до поручителів від 26.08.2011 року №2283, підпис поручителя ОСОБА_2 на звороті зазначеної письмової вимоги ( не завірена фотокопія) на звороті вочевидь не відповідає її дійсному підписі в договорі поруки 18.07.2008 року, Про отримання вимоги поручителем ОСОБА_3 про усунення порушення по погашенню простроченої заборгованості по кредитному договору № 553, зазначено, що повідомлення отримав за дружину, а хто саме не зазначено, а інших доказів отримання вимог особисто поручителями, чи уповноваженими ними особами, представником позивача надані не були та такі докази відсутні в матеріалах справи.

Отже, вимоги про усунення порушень від 16.02.2009 року та від 26.08.2011 року не можуть вважатися належними доказами своєчасного предявлення банком вимог до поручителів, а тому і доказом продовження дії договорів поруки після 18.02.2012 року.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині покладення на ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарного обовязку щодо повернення кредитних коштів, процентів, пені та комісійних.

Приписами ч.3 ст. 551 ЦК України, передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Станом на час звернення позивача в суд з позовом, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором згідно довідки банку про наявність заборгованості склала 41 056,25 грн., з яких сума простроченої заборгованості 16 777,43 грн., сума прострочених відсотків 10 170,50 грн., сума пені 13 889,67 грн., сума несплачених комісійних 218,65 грн.. Однак, з врахуванням таких істотних обставин, як стан здоровя відповідачки ОСОБА_1 що в неї в наслідок ДТП яке мало місце не по її вині вона має ушкодження хребта та в період часу з грудня 2010 року на протязі одного року хворіла внаслідок чого втратила роботу та заробіток, що ускладнило її матеріальний стан та на даний час вона не працює через стан свого здоровя, суд вважає доцільним та можливим застосувати до позовних вимог про стягнення з відповідачки ОСОБА_1, пені в сумі 13 889,67 грн., правило ч.3 ст. 551 ЦК України, та зменшити розмір пені на 6 889,67 грн., стягнувши з відповідачки пеню в розмірі 7000 грн.

За таких обставин, суд розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір та судові витрати.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 60, 128, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 41 056,25 грн., задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України (Т/р 373959005 МФО 386218 ЗКПО 02763162) заборгованість за кредитним договором в сумі 34166,58 ( тридцять чотири сто шістдесят шість) грн.. 58 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

В позові до ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України витрати по сплаті судового збору в сумі 341,6 грн.

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: