Справа №812/5075/12
Пр.№2/812/2637/12
Ухвала

Іменем України

13 червня 2012 року м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя Тучков С.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризаціїпро встановлення факту права власності на квартиру,

в с т а н о в и в:

11 червня 2012 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ТОВ ЗМБТІпро встановлення факту права власності на квартиру, в якій позивач просить суд встановити факт того, що двокімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві особистої приватної власності ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого 24.05.1996 року Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в ОП ЗМБТІ.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.119 Цивільно-процесуального кодексу України.

Згідно ч.2 ст.119 Цивільно-процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до ч.5 ст.119 Цивільно-процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

На підставі ч.4 ст.119 Цивільно-процесуального кодексу України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Згідно ч.1 ст.3 Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ч.1 ст. 15 Цивільно-процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франціївід 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі Артіко проти Італії(Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Як вбачається з матеріалів справи зазначена позовна заява не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, суду не зрозуміло, що саме є підставою спору та яким саме чином відповідачами порушено право позивача.

Оскільки позивач не зрозуміло навів обставини порушення своїх прав, що призвело до звернення в суд, а також не зазначив причини неможливості вирішення питання в позасудовому порядку, виникає необхідність надати позивачу можливість, більш детально викласти обставини з зазначенням доказів, які підтверджують кожну із обставин звернення до суду з вищезазначеною позовною заявою та вказати, яким саме чином порушено його право.

Крім того, статтею 32 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що позов може бути пред'явлений до кількох відповідачів. Кожен із відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов'язки кількох відповідачів, права і обов'язки кількох відповідачів виникли з однієї підстави, предметом спору є однорідні права і обов'язки.

Як вбачається з позовної заяви позивач звертається до суду з вимогою до ОСОБА_2 та ТОВ ЗМБТІ, не вказавши при цьому яким чином кожним з відповідачів було не визнано, порушено або оспорено його право. З позовної заяви взагалі не зрозуміло, які саме позовні вимоги позивач предявляє до відповідачів.

Враховуючи те, що ТОВ ЗМБТІдіє на підставі Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяженьв редакції від 11.02.2010 року, та Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002, зареєстрованого 18.02.2002 року в Міністерстві юстиції України за №157/6445 (із змінами та доповненнями), суд приходить до висновку, що ТОВ ЗМБТІє підприємством, що проводить державну реєстрацію права власності на обєкти нерухомого майна на підставі правовстановлюючих документів. Тобто, ТОВ ЗМБТІлише реєструє право власності за особами на підставі правоустановчих документів, що законодавчо визначені. До його повноважень не входить визнання або невизнання права власності, визнання дійсності або недійсності правочинів.

Відповідно до п.1.3. зазначеного Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно державна реєстрація прав власності на нерухоме майно здійснюється реєстраторами бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць.

Вказане свідчить, що ТОВ ЗМБТІна підставі законодавства делеговані владні повноваження у сфері суспільних відносин, повязаних зі здійсненням від імені держави дій щодо реєстрації права власності на нерухоме майно.

Таким чином, ТОВ ЗМБТІє субєктом владних повноважень та здійснює публічно-владні функції. Тобто відносини за участю ТОВ ЗМБТІє публічно-правовими відносинами та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ст.121 Цивільно-процесуального кодексу України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.119-121 Цивільно-процесуального кодексу України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.118, 119-121 ЦПК України, суддя, -

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризаціїпро встановлення факту права власності на квартиру залишити без руху.

Надати позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви пять днів з дня отримання ним копії даної ухвали.

Роз'яснити позивачу, що якщо вона у встановлений строк не усуне зазначені недоліки, то позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков