Справа № 1513/1752/12
УХВАЛА

03 серпня 2012 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Маслеников О.А.

розглянувши матеріали заяви

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

про

встановлення факту, що має юридичне значення

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника, ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та просить суд встановити факт заміни 03.08.2005 року представниками Кілійської енергопостачальної організації електролічильника типу СО-4446 № 6809957 з показниками 00002 кВт в житловому будинку по АДРЕСА_1 по схемі «зовнішня електромережа з'єднана з автоматом, а потім кабель введено до електролічильника».

Встановлення даного факту представник заявника обґрунтовує необхідністю для правильного вирішення цивільної справи 2-835/11 зв'язку з тим, що представники енергопостачальника звинувачують ОСОБА_2 у самовільному підключенні вказаного електролічильника до зовнішньої електромережі.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, що являє собою передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи настання реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких провадиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Особа, право якої порушене може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, перелік яких міститься в ст. 16 ЦК України.

Згідно ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо:

1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;

2) спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації замість них;

3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Суди розглядають визначені справи, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 256 ЦПК України визначено коло справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення , віднесених до компетенції суду, зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Аналогічна позиція викладена в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»/зі мінами та доповненнями/, відповідно до якого - тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Оскільки з заяви, поданої ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, і факт, про встановлення якого представник заявника просить суд, фактично є предметом доказування при вирішенні спору між ОСОБА_2 і енергопостачальником у справі 2-835/11 за позовом ОСОБА_2 до ВАТ «ЕК «Одесаобленерго» в особі структурного підрозділу Кілійського РЕМ Ізмаїльських електромереж про визнання акту про порушення правил користування електричною енергією для населення недійсним, яка знаходиться на розгляді в Кілійському районному суді Одеської області та перебуває в провадженні суді ОСОБА_3, на підставі положень ч. 4 ст. 256 ЦПК України у відкриті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення слід відмовити.

Керуючись ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников