ун. № 2608/2535/12
пр. № 2/2608/2917/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2012 року

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді : Т.О. Величко

при секретарі: В.О. Оберемко

,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фірми «Т.М.М.»Товариство з обмеженою відповідальністю про стягнення пені

ВСТАНОВИВ:

Позивач у справі звернувся до суду із позовом до Фірми «Т.М.М.»Товариство з обмеженою відповідальністю про стягнення пені, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем було укладено Інвестиційний договір №КУ/02-01-06 будівництва житлового будинку по вул. Кузнечна,22-А, предметом вказаного Договору було внесення інвестицій позивачем у розмірі 724473 грн., що є еквівалентом 142 460 доларів США в строк до 29.12.2006 року в будівництво житлового будинку на умовах вказаного Договору. Позивач зазначав, що відповідач згідно умов вказаного договору мав не пізніше 30 квітня 2009 року передати у власність інвестора приміщення по акту. Позивач зазначає, що ним було вчасно виконано умови Інвестиційний договір №КУ/02-01-06 будівництва житлового будинку по вул. Кузнечна,22-А, а відповідачем до сьогоднішнього дня не здійснено передачу вказаного приміщення у власність, а тому настали наслідки умов п.п. 7.4 п.7 вказаного Договору та стягнення з відповідача пені на користь позивача за період з 14.02.2011 року по 13.02.2012 року у розмірі 112 293.32 грн., а тому позивач просить суд позов задовольнити.

В судовому засіданні представники позивача у справі підтримали позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, посилаючись, на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідачі у судовому засіданні проти позову заперечував надав письмові заперечення проти позову ( а.с.26-27) у задоволенні позову просив суд відмовити, застосувати строки позовної давності до вимог позивача.

Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача дослідивши письмові докази суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 12.01.2006 року позивач уклав з Фірми «Т.М.М.»Товариство з обмеженою відповідальністю Інвестиційний договір №КУ/02-01-06 будівництва житлового будинку по вул. Кузнечна,22-А, предметом вказаного Договору було внесення інвестицій позивачем у розмірі 724473 грн., що є еквівалентом 142 460 доларів США в строк до 29.12.2006 року в будівництво житлового будинку на умовах вказаного Договору (а.с.5-16).

Судом встановлено, що згідно п. 6.1 Інвестиційний договір №КУ/02-01-06 будівництва житлового будинку по вул. Кузнечна,22-А, передбачено передача відповідачем приміщення у власність позивача не пізніше 30 квітня 2009 року, за порушення вказаного зобов»язання більше 30 банківських днів відповідач сплачує позивачеві пеню, починаючи з 31 дня, як встановлено п. 7.4. вказаного Договору.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 256 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки(пені,штрафу) застосовується позовна давність в один рік.

Як вбачається із матеріалів справи згідно умов Інвестиційний договір №КУ/02-01-06 будівництва житлового будинку по вул. Кузнечна,22-А, передбачено передача відповідачем приміщення у власність позивача не пізніше 30 квітня 2009 року, позивач звернувся із вказаним позовом до суду 17 лютого 2012 року. Позивач зазначав, що нарахував пеню лише за останній рік, з урахуванням що відповідачем було порушено зобов»язання передбачене п. 6.1 вказаного Договору. Позивач не вважав, що пропустив встановлений законодавством строк для звернення до суду, не просив суд поновити пропущений з поважних причин встановлений п.1 ч.2 ст.258 ЦК України строк доля звернення до суду щодо стягнення пені. А також не обґрунтував, з яких міркувань виходив нараховуючи розмір пені за період з 14.02.2011 року до 13.02.2012 року, враховуючи той факт що відповідач прострочив виконання зобов»язання встановленого п.6.1 Інвестиційний договір №КУ/02-01-06, ще 31.04.2009 року.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки позивач на просив суд поновити пропущений строк для звернення до суду, доказів поважності пропущення строку для звернення до суду не подав, суд не знайшов підстав для задоволення позову, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 256-258,610,629 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 208-209, 212-218,294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва, шляхом подачі заяви на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня подачі заяви на апеляційне оскарження, або у порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: Т.О. Величко