АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 22-ц/491/518/12 Головуючий в 1-й інстанції
Категорія 27 (І) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

11 квітня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Турік В.П.

суддів: Митрофанової Л.В., Зубакової В.П.

при секретарі: Бадалян Н.О.

за участю: представника позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Сведбанк» - ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 вересня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2011 року ПАТ «Сведбанк», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 09.01.2008 року позивачем укладено кредитний договір з відповідачем ОСОБА_4 на суму 45000 дол. США зі сплатою 11,9% річних строком до 08.01.2018 року, а 29.09.2008 року між ними укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору від 09.01.2008 року, де сума кредиту збільшена до 60000 дол. США зі сплатою 12,5 % річних.

В забезпечення виконання зобовязань за укладеним кредитним договором між позивачем та ОСОБА_6 09.01.2008 року укладено договір поруки.,

Внаслідок неналежного виконання відповідачем ОСОБА_4 зобовязань за укладеним кредитним договором в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, виникла заборгованість, про наявність якої попереджено відповідачів з вимогою її погашення.

Оскільки в добровільному порядку відповідачі не усунули порушення умов кредитного договору, заборгованість не сплатили, позивач, просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по кредиту в розмірі 604668,48 грн., 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Заочним рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 вересня 2011 року позов ПАТ «Сведбанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість по кредитному договору № 0309/0108/88-460 від 09.01.2008 року, яка станом на 28.10.2010 року становить 604668,48 грн., а також 1700 грн. судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права в частині його неповідомлення про розгляд справи, а також неповне з'ясування судом обставин справи щодо наявності у позивача всіх реєстраційних та дозвільних документів на право кредитування й наявності підстав для визнання укладеного кредитного договору недійсним. Крім того, відповідач не погоджується з розрахунком пені й не застосуванням судом річного строку позовної давності до його розрахунку.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 січня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанко», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 0309/0108/88-460, відповідно до умов якого позичальникові банком надано кредит в сумі 45000 дол. США зі сплатою 11,9% річних строком до 08.01.2018 року.

29 вересня 2008 року між тими ж сторонами укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № 0309/0108/88-460 від 09.01.2008 року де сума кредиту збільшена до 60000 дол. США зі сплатою 12,5 % річних.

09 січня 2008 року в забезпечення виконання зобовязання за укладеним кредитним договором між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_6 укладено договір поруки № 0309/0108/88-460-Р-1.

У звязку з невиконанням ОСОБА_4 взятих на себе зобовязань щодо погашення кредиту, сплати відсотків за його користування станом на 28.10.2010 року виникла заборгованість в загальному розмірі 65613,68 дол. США, що еквівалентно 604668,48 грн. в тому числі:

- прострочена заборгованість за кредитом 556766 дол. США, що еквівалентно 440486,24 грн.;

- заборгованість за відсотками 9937,68 дол. США, що еквівалентно 78622,95 грн.;

- пеня 8559,29 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Сведбанк», суд першої інстанції виходив з доведеності факту неналежного виконання зобовязання за укладеним кредитним договором боржником ОСОБА_4 в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, а також поручителем ОСОБА_6 щодо усунення такого порушення, й права банку, у звязку з цим вимагати від відповідачів, як солідарних боржників, дострокового повернення частини позики, що залишилася, сплати процентів та пені.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України надано право позикодавцю у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязання за договором стосовно повернення позики частинами, в разі прострочення повернення чергової частини, вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів відповідно умов договору.

Умовами п.п. 3.9 п.3 кредитного договору № 0309/0108/88-460 від 09.01.2008 року передбачено право позивача, як кредитора, вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, визначених договором, у разі невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобовязань, передбачених договором, зокрема порушення строків платежів.

При цьому, сторони погодили, що вимога про дострокове виконання зобовязання направляється позичальникові банком у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом тридцяти календарних днів з моменту її надіслання банком за адресою позичальника, зазначеної в реквізитах договору. Датою, з якої починається відлік зазначеного вище тридцятиденного строку вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається банку відділенням звязку при відправленні листа з повідомленням про вручення (а.с. 8-9).

Відповідно до п.2, п.4 укладеного договору поруки № 0309/0108/88-460-Р-1 від 09.01.2008 року сторони погодили, що поручитель відповідає по борговим зобовязанням боржника перед кредитором у разі їх невиконання в солідарному порядку й повинен здійснити їх виконання протягом 2-х календарних днів з моменту отримання ним такої вимоги від кредитора (а.с. 14).

Як вбачається з матеріалів справи, у звязку з порушенням відповідачем ОСОБА_4 основного обовязку погашення заборгованості по кредиту, позивачем 23.11.2009 року на адресу відповідачів було направлено повідомлення-вимоги про усунення порушення основного зобовязання, які ними отримано 26.11.2009 року особисто, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 16-18). Однак, жодних заходів щодо виконання такої вимоги відповідачами у відповідності до умов укладених ними договорів здійснено не було.

Отже, встановивши факт неналежного виконання ОСОБА_4 зобовязання за укладеним кредитним договором щодо погашення кредиту, сплати відсотків за його користування та пені відповідно до вищенаведених умов договору, суд першої інстанції відповідно до ст. 554 ЦК України й умов кредитного договору та договору поруки, дійшов вірного висновку про обовязок позичальника ОСОБА_4 та його поручителя ОСОБА_6 нести солідарну відповідальність перед банком щодо погашення заборгованості по кредиту.

Відповідач ОСОБА_4В у відповідності до вимог ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України не спростував факту неналежного виконання ним зобовязань за укладеним кредитним договором, а також зобовязань ОСОБА_6 за договором поруки в частині сплати заборгованості, що утворилася.

Перевіривши правильність даних розрахунку позивача (а.с. 19), колегія суддів погоджується з розміром стягнутої судом заборгованості за кредитним договором, яка становить 65613,68 дол. США, що еквівалентно 604668,48 грн. й складається з: простроченої заборгованості за кредитом 556766 дол. США, що еквівалентно 440486,24 грн.; заборгованості за відсотками 9937,68 дол. США, що еквівалентно 78622,95 грн.; пені 8559,29 грн.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо нарахування розміру пені з порушенням річного строку позовної давності спростовуються розрахунком розміру заборгованості (а.с. 19), з якого вбачається, що пеню позивачем обраховано в межах річного строку за період з 01.07.2009 року по 28.10.2010 року, що відповідає положенням п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України. Посилання ж відповідача, що позивач розраховуючи розмір пені, завищив її на 6400 грн. не доведено жодним доказом.

Не знайшли свого підтвердження й доводи апеляційної скарги відповідача про відсутність у позивача права здійснення кредитування, оскільки суду апеляційної інстанції представником позивача надано видану Національним банком України ліцензію № 38 від 22.06.2009 року, якою передбачено право на виконання банківських операцій з кредитування, дозвіл № 38-2 від 22.06.2009 року, додатком до якого передбачено право ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ «Сведбанк», на здійснення валютних операцій, у тому числі операцій щодо залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України.

Отже, підстави вважати, що кредитний договір укладено в порушення вимог чинного законодавства, у колегії суддів відсутні, як і відсутнє право у відповідача ОСОБА_4 вважати вказаний договір недійсним, оскільки така вимога не була предметом розгляду справи судом першої інстанції, й у відповідності до норм ч.1 ст. 303 ЦПК України не може бути предметом перевірки судом апеляційної інстанції.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині його належного повідомлення про розгляд справи не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, в той час як доводи апеляційної скарги відповідача правильності висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, відповідно до ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: