РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2012 м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Вельможної І.В.,

за участю секретаря судового засідання: Іванової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Змієві Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області про визнання права на земельну часту /пай/ в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Зміївської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права власності на земельну часту /пай/, а в подальшому уточнив позовні вимоги та просив визнати його право на земельну частку /пай/, площею 7,2922 га., в КСП «Діброва» після померлого 12 березня 2001 року батька ОСОБА_2

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 зазначив, що 12 березня 2001 року помер його батько ОСОБА_2 Після його смерті відкрилася спадщина, яку згідно заповіту від 17.11.2000 року він заповідав позивачеві. ОСОБА_1 у встановлений законом термін прийняв спадщину, отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Позивач не має змоги реалізувати своє права спадкоємця на отримання спадщини у вигляді права на земельну частку /пай/, оскільки за життя ОСОБА_2 був включений до списку пайщиків, затвердженого власниками КСП «Діброва», але сертифікат на про право на таку частку /пай/ не отримав. ОСОБА_1 на даний час не має змоги вирішити вказане питання в позасудовому порядку, в звязку зі смертю фізичної особи, просив його позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, подали заяву, в якій зазначили, що на задоволені позовних вимог наполягають, просили справу розглядати за їх відсутності.

Представник відповідача Зміївської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не зявився. Подали до суду заяву, в якій вказали, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнають у повному обсязі, просили справу розглядати без участі їх представника.

Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області повідомлялась про час та місце розгляду належним чином, про причини неявки їх представника до суду не повідомили.

Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Спірним є питання про визнання права позивача ОСОБА_1 на земельну частку /пай/, площею 7,2922 га., в КСП «Діброва» в порядку спадкування за заповітом після померлого батька.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 262738, виданого 14 березня 2001 року Тимченківською сільською радою Зміївського району Харківської області, ОСОБА_2 помер 12 березня 2001 року. /а.с. 10/.

ОСОБА_1 є спадкоємцем, згідно заповіту від 17.11.200 року, після смерті 12 березня 2001 року ОСОБА_2 /а.с. 12/.

Згідно розпорядження Зміївської районної державної адміністрації №548 від 18.07.2006 року «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та надання дозволу на виготовлення державних актів на право власності на землю громадянам із земель бувшого ДСП «Діброва», ОСОБА_2 був включений до списку осіб, які мають право на виділення в натурі земельних часток /паїв/ на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області. / а.с.19-24/

Відповідно до листа Головного управління Держкомзему у Харківській області №2278 від 18.03.2011 року, на момент формування списків працівників підприємства ДСП «Діброва» та підготовки розпорядження голови Зміївської райдержадміністрації» про надання дозволу на виготовлення державних актів на право власності на землю ОСОБА_2 був померлим, тому при виготовленні державних актів на право власності на земельні ділянки працівникам ДСП «Діброва» прізвище ОСОБА_2 було виключено і державний акт на його імя не видавався./ а.с.13/

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частина 1 статті 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення.

Статтею 78 Земельного кодексу України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до статті 79 ЦК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування,

міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у

користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно п. 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та п. 12 «Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», затверджених наказом № 11 Держкомзему України від 20.02.1996 року, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Видача втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадиться тими районними державними адміністраціями (виконавчими комітетами міських рад), які здійснювали їх видачу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Як вбачається з матеріалів справи, померлий ОСОБА_2 був включений до списку осіб, що мають право на земельну частку /пай/ в межах КСП «Діброва», але не отримав правовстановлюючого документу сертифіката про право на земельну частку /пай/.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного актів на право колективної власності на землю, набуває права на земельну ділянку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку /пай/. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку

Таким чином, судом встановлено, що за життя ОСОБА_2, як член КСП «Діброва» був включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю та значився у списку осіб, які мають право на виділення в натурі земельних часток /паїв/ на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, сертифікату на право на земельну частку /пай/ не отримав. Оскільки ОСОБА_2 за життя належало право на земельну частку /пай/, а спадкоємцем після його смерті є позивач ОСОБА_1 суд приходить до висновку про обгрутнованість позовних вимог та їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області про визнання права на земельну часту /пай/ в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку /пай/ в КСП «Діброва», площею 7,2922 га, в порядку спадкування за заповітом, після померлого 12 березня 2001 року ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: