АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОСОБА_1
Справа №22ц-2690/1490/12 Головуючий в 1 інстанції: Васильченко О.В. Доповідач Желепа О.В.
У Х В А Л А
11 січня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Желепи О.В.
Суддів: Кабанченко О.А., Іванченка М.М.
При секретарі: Василевському Я.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2011 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк «Аваль» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк «Аваль» про визнання недійсним кредитного договору, -
Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення представника ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 30 118,74 долари США, що в гривнях за курсом НБУ складає суму 239 907, 83 грн.
ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просив визнати недійсним кредитний договір.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2011 року позов банку задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк "Аваль" в особі Київської регіональної дирекції (01601, м. Київ, вул. Пирогова, 7-76, реквізити КРД "Райффайзен Банк "Аваль": МФО 322904, . рахунок НОМЕР_1) заборгованість за кредитним договором № 014/2548/73/37420 від 16.06.2006 року в сумі 239 907 грн. 83 коп., 1700 грн. 00 коп. - судового збору та 120 грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, всього - 241 727 грн. 83 коп.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк "Аваль" про визнання недійсним кредитного договору № 014/2548/73/37420 від 16.06.2006 року, відмовлено .

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення зустрічного позову про визнання недійсними кредитного договору, та відмовити в задоволенні позову про стягнення заборгованості. В скарзі посилалась на те, що суд порушив процесуальні норми, розглянув справу у відсутності відповідача ОСОБА_3 Суд порушив вимоги ст. 207 ЦПК України та ст. 169, відповідно до яких повинен був залишити без розгляду зустрічний позов. Задовольняючи позов про стягнення заборгованості в сумі, яка була визначена як еквівалент заборгованості в доларах США, суд не врахував, що відповідач долари від банку не отримував, банком було здійснено перерахування грошей в гривнях. Скарга містить також доводи про безпідставне не застосування судом ст. 551 ЦК України, відповідно до якої суд повинен був зменшити розмір пені, нарахованої банком. Також, суд визнав стороною по справі структурний підрозділ, а не банк, що є неправильним. Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд не врахував, що банк не попереджав ОСОБА_6 про валютні ризики, суд також не застосував ст.. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», та не врахував, що умови кредитного договору є несправедливими.

В апеляційному суді представник ОСОБА_3 доводи скарги підтримала.

Представник позивача до суду не з явився. Про розгляд справи повідомлений.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого судом рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов банку, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ухиляється від виконання кредитного договору.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду, так як він в повній мірі відповідає встановленим обставинам справи та вимогам Закону.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором, або законом.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_7 Аваль" є правонаступником всіх прав та обов'язків відкритого акціонерного товариства "ОСОБА_7 Аваль", який в свою чергу був правонаступником Акціонерного поштово-пенсійного банку "Аваль" (а.с. 13-16).

16 червня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" в особі Київської регіональної дирекції (далі - АППБ "Аваль") та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 014/2548/73/37420 (а.с. 4-5).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.4 Кредитного договору Позивач надав відповідачеві кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 42217,00 доларів США строком на 60 місяців з 16.06.2006 р. по 16.06.2011 р., зі сплатою 12,50 % річних за користування кредитом (а.с. 4).

Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки від 16.06.2006 р. (а.с. 9).

Відповідно до п. 1.3, 5.1 Кредитного договору відповідач зобов'язався здійснювати безготівковим платежем або готівкою, в касу Банку: щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п. 1.3 цього Договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 16.06.2011 р. на позичковий рахунок; щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, відсотки за фактичне використання кредитних коштів Кредитора та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів на рахунок Київської регіональної дирекції АППБ "Аваль".

Відповідно до п. 9.1. Кредитного договору, за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього Договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов'язань, зазначеного в цьому Договорі.

Відповідач в порушення умов Кредитного договору не погашав кредит щомісячно згідно з графіком, не сплачував щомісячно відсотки за користування кредитом.

22.05.09 р. ОСОБА_7 на адресу відповідача направив претензію-повідомлення № 09-14-01/759 з вимогою про повернення достроково у 30-ти денний термін в повному обсязі отримані кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами за фактичний (неоплачений) період та пеню за несвоєчасне повернення кредиту і не своєчасну сплату процентів (а.с. 10-11). Однак вимога Банку залишена без відповіді, а заборгованість залишається непогашеною.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 порушив умови договору та не виконав своїх обов'язків, за Кредитним договором, у зв'язку з чим за ним станом на 20.04.2011 р. виникла заборгованість у сумі 30118 доларів США 74 центи, що по курсу НБУ станом на 20.04.2011 р. становить 239 907 грн. 83 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 18 481 доларів США 93 центи, що по курсу НБУ станом на 20.04.2011 р. становить 147 215 грн. 97 коп.; заборгованість за відсотками - 2 686 доларів США 10 центів, що по курсу НБУ станом на 20.04.2011 р. становить 21395 грн. 86 коп.; пеня за прострочення платежів по кредиту - 6 115 доларів США 64 центи, що по курсу НБУ станом на 20.04.2011 р. становить 48713 грн. 55 коп.; пеня за прострочення платежів по відсоткам - 2835 доларів США 07 центів, що по курсу НБУ станом на 20.04.2011 р. становить 22 582 грн. 45 коп. (а.с. 17-19).

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову про визнання недійсними кредитного договору , суд встановив , що при укладенні Кредитного договору ОСОБА_3 було проінформовано про всі його істотні умови, спосіб та терміни погашення кредиту, розмір та терміни сплати процентів та інших платежів тощо, що підтверджується підписом позивача на договорі.

При таких обставинах власні дії позивача, що виразилися у підписанні Кредитного договору та здійсненні напису щодо ознайомлення з його умовами і відсутністю претензій, здійснення часткового погашення кредиту, являється підтвердженням ознайомлення позивача зі змістом укладеної ним угоди та бажанням щодо настання правових наслідків, обумовлених цією угодою.

Заява-анкета ОСОБА_3 свідчить про те, що з умовами надання та повернення кредиту він ознайомлений.

Доказів на підтвердження того, що кредитний договір укладений з порушенням вимог актів цивільного законодавства та в наслідок обману суду не надано.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що обставини, які мають значення для вирішення спору, які суд вважав встановленими при розгляді справи є доведеними.

Висновки суду про наявність підстав для задоволення позову про стягнення заборгованості та відсутності підстав для задоволення зустрічних позовних вимог відповідають встановленим обставинам та нормам матеріального права, які правильно застосовані судом.

Доводи апеляційної скарги, про те, що позов пред явлено структурним підрозділом не відповідають дійсності, та спростовуються змістом поданої позовної заяви з якої вбачається , що позов було подано Банком, а не його підрозділом.

Доводи про не застосування судом ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» також не приймаються, тому, що підстави для застосування даної норми в правовідносинах, що склались відсутні. Зміна курсу валют під час виконання умов договору, не свідчить про те, що в момент його укладення умови договору були не справедливими. Також суд правильно не застосував ст. 551 ЦК України та не зменшив розмір пені, тому, що він нарахований відповідно до умов договору. Істотні обставини, які могли б бути підставою для зменшення пені відповідачем недоведені. Посилання в скарзі на те, що відповідач не отримував грошові кошти в іноземній валюті, тому, що вони перераховувались в гривнях, спростовуються кредитним договором зі змісту якого вбачається, що боржник висловив бажання отримати кредит в іноземній валюті та заявою на видачу готівки, підписаною відповідачем ОСОБА_3, відповідно до якої той отримав 42217 доларів США . Посилання в скарзі на порушення процесуальних норм в частині розгляду справи у відсутності ОСОБА_3 , також не впливають на правильність постановленого рішення. Суд першої інстанції повідомив відповідача про розгляд справи і оскільки той в наступне засідання не з явився правомірно завершив її розгляд. Посилання на те, що суд повинен був залишати без розгляду зустрічний позов також не ґрунтуються на законі, так як з матеріалів справи вбачається, що у суду були відсутні підстави для прийняття такого рішення. Позивач за зустрічним позовом та відповідач за основним позовом не з явився лише на останнє судове засідання, а тому з боку позивача за зустрічним позовом не було повторної неявки.

Інші доводи апеляційної скарги законності рішення суду першої інстанції не спростовують. Правові підстави для визнання кредитного договору недійсним, передбачені ст.ст. 203, 215, 230 ЦК України, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» відсутні.

Суд повно і об'єктивно з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін зібраними у справі доказами, яким дав належну правову оцінку.

Рішення суду першої інстанції ухвалене без порушення норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 307, 308, 313, п.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2011 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: