З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа №1023/1529/12
Провадження №2/1023/420/12
24 вересня 2012 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф.,
при секретарі - Ярмоленко Є.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_1 Єrop Олександрович, про визнання особою, що втратила право користування житловим приміщенням
До суду надійшла позовна заява від ОСОБА_1, в якій вона просила визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 з підстав, передбачених ст. 71, 72 ЖК України.
У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила задовольнити, пославшись на зазначені у позовній заяві обставини. Суду пояснила, що вона є співвласником квартири, здійсненню права власності на яку перешкоджає відповідач, оскільки до цього часу не знявся з реєстрації в спірній квартирі, хоча не проживає в ній з січня 2012 року.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи без його участі до суду не надав. Тому за згодою позивачки суд ухвалив заочне рішення на підстав наявних доказів у справі відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України.
ОСОБА_3, третя особа у справі, в судове засідання також не з'явився, надавши до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, оскільки перебуває на навчанні.
Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 22 липня 2008 року, яке набрало законної сили 2 серпня 2008 року, за ОСОБА_1, позивачкою у справі, та за ОСОБА_3, третьою особою у справі, визнано право власності за кожним на 1/3 частку житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Крім того, згідно договору дарування, нотаріально посвідченого державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області 5 лютого 2011 року за реєстровим номером № 291, третя особа у справі ОСОБА_4, отримав у особисту приватну власність ще 1/3 частку жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_2. Даний договір 4 березня 2011 року був зареєстрований у ВП Бюро технічної інвентаризації КП „Агентство з розвитку бізнесу" в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно.
Таким чином, позивачка та третя особа у справі є єдиними власниками даного жилого приміщення, що підтверджується Витягами про реєстрацію прав власності на нерухоме майно № 28623486 від 10.01.2011 року та № 29215459 від 04.03.2011 року.
Згідно довідки форми З КП «ЖКЦ» від 15.08.2012 року № 1600 на момент розгляду справи в суді за цією адресою зареєстровані ОСОБА_1, позивачка у справі, ОСОБА_3, третя особа у справі, та ОСОБА_2 - відповідач.
Як зазначено у даній довідці та підтверджено позивачкою в судовому засіданні, відповідач був зареєстрований у спірному житловому приміщенні з 17.05.2011 року як її майбутній чоловік, тобто як член сім'ї, з яким вони проживали разом протягом трьох років в цивільному шлюбі та вели спільне господарство. Проте, в судовому засіданні позивачка пояснила, що відповідач з січня 2012 року в спірному житловому приміщенні не проживає без поважних причин.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися власністю на свій розсуд.
Відповідно до ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти, батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Як вбачається із змісту ч.2 ст. 64 ЖК України та пояснень позивачки, відповідач ОСОБА_2 був членом сім'ї позивачки.
В позовній заяві позивачка просила визнати відповідача особою, що втратив право користування житловим приміщенням на підставі ст.71, 72 ЖК України, в зв'язку з тим, що він не проживає в спірному житловому приміщенні більше шести місяців без поважних причин.
Такі доводи позивачки не відповідають вимогам чинного законодавства.
Враховуючи, що спірне житлове приміщення належить на праві спільної часткової власності позивачці та третій особі, то право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом регулюється ст. 405 ЦК України.
Згідно ч.2 цієї статті член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, підстави для визнання особи, яка є членом сім'ї власника житлового приміщення, такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням, передбачені ст. 405 ЦК України, а не ст. ст .71,72 ЖК України, як стверджує позивачка.
Статті 71,72 ЖК України регулюють відносини, що випливають з договору найму жилого приміщення.
За таких обставин підстав для задоволення позову немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 224-226 ЦПК України, суд-
В задоволенні позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Н. Ф. Теремецька