Справа №
Провадження №22-ц-1585/12
22-ц/1090/1978/12 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія41Доповідач у 2 інстанціїОСОБА_2
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 березня 2012 року

м. КиївКолегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_3,
суддів:

за участю секретаря:ОСОБА_2, ОСОБА_4,

ОСОБА_5розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 січня 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбуд»в особі структурного підрозділу Управління механізації будівництва № 17 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про виселення з гуртожитку, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2011 року позивач звернувся до суду з позовом про виселення. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідач ОСОБА_6 перебував в трудових відносинах із позивачем з 2004 року до вересня 2009 року. Для тимчасового проживання ОСОБА_6 була надана кімната в гуртожитку № 4 по вул. Поповича в м. Бориспіль. За вказаною адресою ОСОБА_6 був зареєстрований разом із своєю дружиною - ОСОБА_7 та дітьми ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 за відсутності відповідного рішення адміністрації УМБ № 17 ПАТ «Укргазбуд», як балансоутримувача гуртожитку, та спеціального ордера на вселення. За наведених обставин відповідачі з 2004 року по теперішній час безпідставно займають житлову кімнату в гуртожитку, добровільно звільняти займану ними жилу площу відмовляються, а тому позивач просить в судовому порядку виселити відповідача разом із його сімєю із займаного ними житлового приміщення у вищевказаному гуртожитку без надання іншого жилого приміщення.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 січня 2012 року позов Публічного акціонерного товариства «Укргазбуд»в особі структурного підрозділу Управління механізації будівництва №17 задоволено. ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 - виселено з кімнати № 50 гуртожитку по вул. Поповича 4 в м. Бориспіль Київської області, без надання іншого житлового приміщення. Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства „Укргазбуд" 45 грн. 50 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі апелянт ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову, через порушення судом норм процесуального та матеріального права. В обґрунтування вимог зазначив, що судом не враховано положень статті 125 ЖК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідачі вселилися у гуртожиток з порушенням вимог ст. ст. 128, 129 ЖК України та проживають в ньому без відповідної правової підстави, тому підлягають виселенню, як особи, які самоправно зайняли жиле приміщення.

Однак, колегія суддів не може погодитись з зазначеними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_6 перебував в трудових відносинах із позивачем з 2004 року до вересня 2009 року, коли був звільнений на підставі п. 1 ст. 40 КзПП України. Для проживання ОСОБА_6 та членам його сімї була надана кімната в гуртожитку № 4 по вул. Поповича в м. Бориспіль. Зазначене жиле приміщення було надано відповідачам з порушенням порядку надання житлової площі в гуртожитку виключно через недотримання позивачем процедури, визначеної ст.ст. 128, 129 ЖК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 116 ЖК України - осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Однак саме за згодою позивача відповідачі вселилися в надане їм жиле приміщення та зареєстрували своє місце проживання в установленому порядку, що не заперечується сторонами у справі.

За таких обставин висновки суду першої інстанції, що відповідачі самоправно зайняли житлове приміщення в гуртожитку не відповідає обставинам справи.

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування інакше як з підстав і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу.

Відповідно до вимог ст. 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Виселення з гуртожитків здійснюється відповідно до вимог ст. 132 ЖК України.

Згідно вимог ст. 132 ЖК України сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв'язку з роботою чи навчанням. Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Осіб, які припинили роботу з інших підстав, ніж ті, що зазначені в частині другій цієї статті, а також осіб, перелічених у статті 125 цього Кодексу, може бути виселено лише з наданням їм іншого жилого приміщення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 109 ЖК України - громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

На зазначені вимоги закону, суд першої інстанції уваги не звернув, та дійшов до невірного висновку про наявність правових підстав для виселення відповідачів відповідно до вимог ч. 3 ст. 116 ЖК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог не відповідає обставинам справи, через що підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 січня 2012 року скасувати.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укргазбуд»в особі структурного підрозділу Управління механізації будівництва №17 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про виселення з гуртожитку відмовити.

Рішення апеляційного суду набуває законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Яворський М.А.

Судді: Кашперська Т.Ц.

ОСОБА_2