Справа № Провадження №22-ц-2888/12 22-ц/1090/3442/12 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія23Доповідач у 2 інстанціїМатвієнко
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 липня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Волохова Л.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

при секретарі Білан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційними скаргами комунального підприємства Броварської міської ради Київської області Броваритепловодоенергіята ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2012 року по справі за позовом комунального підприємства Броварської міської ради Київської області Броваритепловодоенергіядо ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2012 року КП БМР Броваритепловодоенергіязвернулося до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані їй послуги з теплопостачання за період з 01.12.2008 року 01.02.2012 року в розмірі 5888 грн. 50 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 214,60 грн., мотивуючи вимоги тим, що відповідачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. Відповідач фактично користується послугами з теплопостачання, однак своєчасно не вносить плати за надані їй комунальні послуги, внаслідок чого у неї перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі 5888 грн. 50 коп., що і просив стягнути на свою користь позивач.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2012 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь комунального підприємства Броварської міської ради Київської області Броваритепловодоенергіязаборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.03.2009 року по 01.02.2012 року в розмірі 4951 грн. 95 коп., судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а також на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушені норми матеріального та процесуального права. Зокрема, позивач посилався на те, що судом безпідставно застосовано строк позовної давності, в звязку з чим позов задоволено частково, оскільки вони у 2010 році звертались до суду з заявою про видачу судового наказу, який в подальшому був скасований судом, що свідчить про переривання перебігу позовної давності, однак не було враховано судом при ухваленні оскаржуваного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову в позові в звязку з тим, що судом неправильно визначено характер спірних правовідносин, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача відхиленню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу від 19.12.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 6751, на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.

Згідно довідки про склад сімї у квартирі № 48 за вищевказаною адресою зареєстровані відповідач та її малолітній син.

За період часу з 01.12.2008 року по 01.02.2012 року відповідач, будучи споживачем послуг з теплопостачання, не виконувала обовязку по їхній оплаті, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 5888 грн. 50 коп., факт чого підтверджується наявними в справі письмовими доказами, неспростованими відповідачем.

Враховуючи викладене, правильним є висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по наданим їй послугам з теплопостачання, виходячи з її обовязку сплачувати за надані послуги.

Доводи ОСОБА_2, зазначені в її апеляційній скарзі, про те, що у неї відсутній договір про надання їй позивачем житлово-комунальних послуг, що є підставою для відмови в позові, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки відповідно до ст. 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якими визначено обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, одним з обовязків споживача передбачено укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Обов'язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року. Таким чином доводи ОСОБА_2, викладені в скарзі, є необґрунтованими та такими, що не спростовують висновку суду про стягнення з неї на користь позивача заборгованості по наданим послугам.

Помилковим разом з тим є висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем строку позовної давності за період з 01.12.2008 року по 01.03.2009 року та часткове задоволення в звязку з цим позову, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного з кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Згідно ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Судом під час розгляду справи встановлено, що КП БМР Броваритепловодоенергіявосени 2010 року звернулося до Броварського міськрайонного суду Київської області з заявою про видачу судового наказу і наказом від 01 жовтня 2010 року з ОСОБА_2 на користь КП БМР Броваритепловодоенергіястягнуто заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву води. В подальшому судовий наказ ухвалою суду від 19 листопада 2010 року було скасовано в порядку, встановленому ст. 105-1 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія вважає, що строк позовної давності був перерваний і його перебіг почався заново з моменту звернення КП БМР Броваритепловодоенергіядо суду з заявою про видачу судового наказу, в звязку з чим позовні вимоги останнього підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за період з 01.12.2008 року по 01.02.2012 року у визначеному позивачем розмірі 5888 грн. 50 коп.

Враховуючи викладене, в звязку з неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, рішення суду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підлягає зміні в частині розміру заборгованості, стягнутої з відповідача на користь позивача, а також періоду її утворення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу комунального підприємства Броварської міської ради Київської області Броваритепловодоенергія- задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2012 року змінити в частині періоду та розміру заборгованості, стягнувши з ОСОБА_2 на користь комунального підприємства Броварської міської ради Київської області Броваритепловодоенергіязаборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.12.2008 року по 01.02.2012 року в розмірі 5888 грн. 50 коп.

В іншій частині рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2012 року залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: