_____________________________________________________________________________
Справа№2-4591/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2012 р. року

Київський районний суд м.Одеси

У складі головуючого судді Калашнікової О.І.

При секретарі Новицькій О.І.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи на стороні відповідача Публічне Акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК»і Товариство з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок «Авангард» про визнання права власності на спадкове майно,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір купівлі-продажу контейнеру №4795 на промтоварному ринку «Авангард», визнати недійсними договори банківських депозитних вкладів, визнати за ним позивачем право власності на 1/2 частину контейнеру №4795 на промтоварному ринку «Авангард», на 1/2 частину грошових коштів, як на спадщину після смерті батьків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 Після неодноразових уточнень позову у судовому засіданні позивач підтримав такі вимоги: визнати за ним ОСОБА_1- право власності на 1/2 частину контейнеру №4795, розташованого на території ТОВ «Промтоварний ринок «Авангард», стягнути з ОСОБА_2 на його позивача користь 25000 грн, стверджуючи, що зазначене майно є спадщиною після смерті батьків, він позивач є спадкоємцем першої черги до майна батьків, а відповідач одноособово заволодів усім спадковим майном.

Представники ОСОБА_2 і ОСОБА_3 позов не визнали.

Представники ПАТ «ІМЕКСБАНК»і ТОВ «Промтоварний ринок «Авангард»до суду не з»явились, про час і місце слухання справи сповіщені належним чином, надали заяви про вирішення спору за їх відсутності.

Суд вислухав сторони, вивчив матеріали справи і встановив наступне:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 1974 року. 15 вересня 2010 року ОСОБА_4 померла актовий запис про смерть №955, вчинений Київським відділом РАЦС Одеського МУЮ. 26 жовтня 2010 року помер ОСОБА_5 актовий запис про смерть №1268 вчинений Другим Малиновським відділом РАЦС Одеського МУЮ. З заявами про прийняття спадщини як після смерті ОСОБА_4 так і після смерті ОСОБА_5 до нотаріуса в установлені законом строки звернулись діти померлих - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 сторони по даній справі. Між сторонами спір виник щодо грошових коштів на депозитних рахунках в ПАТ «ІМЕКСБАНК», які у квітні місяці 2010 року ОСОБА_5 вніс за договорами банківських вкладів і щодо контейнеру №4795 на території ТОВ «Промтоварний ринок «Авангард», який належав ОСОБА_5 на праві власності.

9 квітня 2010 року і 23 квітня 2010 року за договорами банківського вкладу ОСОБА_5 на депозитні рахунки вніс до ПАТ «ІМЕКСБАНК»(на той час АКБ «ІМЕКСБАНК») грошові кошти у сумі відповідно 100 000 грн і 50 000 грн. 6.10.2010 року ОСОБА_5 видав довіреності за №26 і №27 на ім.»я ОСОБА_6 на право вчинення будь-яких дій, пов»язаних з розпорядженням грошовими коштами, які містяться на належних ОСОБА_5 депозитних рахунках, а також нарахованими по ним відсотками. Зазначені довіреності були засвідчені уповноваженим представником ПАТ «ІМЕКСБАНК». 11 жовтня 2010 року ОСОБА_5 написав до Банку заяви про переоформлення депозитних внесків з його рахунків на нові рахунки на ім.»я ОСОБА_6 у цьому ж відділенні Банку.Грошові кошти у сумі 100 000 грн були переведені на рахунок відповідача 11.10.2010 року, а грошові кошти у сумі 50 000 грн були переведені на рахунок ОСОБА_5 25 жовтня 2010 року. В подальшому зазначені грошові кошти ОСОБА_6 забрав, а рахунки закрив.

8 жовтня 2010 року ОСОБА_5 видав довіреність на ім.»я ОСОБА_3 на право розпорядження контейнером №4795 та його другим поверхом №9795, що розташований на вул.Авангардній контейнерного комплексу ТОВ «Промтоварний ринок». 9 жовтня 2010 року ОСОБА_3 і ОСОБА_2 (чоловік і жінка, що перебувають у зареєстрованому шлюбі) уклали договір купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_2 купив два 20-футових металевих контейнери, що встановлені на торговому місці за №4795 (другий поверх -9795) на вул.Авангардній контейнерного комплексу ТОВ «Промтоварний ринок». Договір сторони уклали у простій письмовій формі.

Позивачева сторона на обґрунтування своїх вимог посилалась на норми Сімейного Кодексу України і стверджувала, що грошові кошти у сумі 150 000 грн і двоповерховий контейнер на промтоварному ринку належали батькам ОСОБА_5 і ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 1/2 частину зазначено майна, оскільки ОСОБА_4 не залишила заповіту, спадкоємцями першої черги за законом до її майна є чоловік ОСОБА_5 і діти: ОСОБА_2 і ОСОБА_1, які прийняли спадщину в установленому законом порядку і їхні частки є рівними кожен спадкував 1/6 частину. Позивач вважає, що після смерті батька він ОСОБА_7 спадкує разом з братом у рівних частках контейнер, тому ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 25 000 грн (150 000 : 6), та визнати за ним право власності на 1/2 частину контейнеру.

Відповідачева сторона, не визнаючи позов, посилалась на такі доводи: ОСОБА_4 не є співвласником грошових коштів, які вніс її чоловік в банківську установу на депозитний рахунок, тому що власником грошових коштів за договором банківського вкладу є вкладник. Відповідачі вважають, що за життя вкладник розпорядився належними йому грошовими коштами і контейнером, тому це майно не є спадковим.

На обгрунтування своїх доводів сторони посилались на такі докази: копії спадкових справ до майна ОСОБА_4 і ОСОБА_5, договори банківських вкладів, довіреності на право розпорядження банківським рахунком, заяви ОСОБА_5 про переведення рахунків, виписки з особових банківських рахунків ОСОБА_5 і ОСОБА_2, довіреність ОСОБА_5 на ім.»я ОСОБА_3 на право розпорядження контейнером №4795 на контейнерному комплексі ТОВ «Промтоварний ринок», договір купівлі-продажу контейнера.

При наведених обставинах суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав: Надані до суду докази свідчать, що позивач і відповідач є спадкоємцями першої черги до майна своїх батьків ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Ст.1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обв»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У даному випадку суд не отримав письмових доказів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_5 права власності на 20-ти футовий металевий контейнер на території контейнерного комплексу ТОВ «Промтоварний ринок», тому це майно до складу спадщини не входить і вимоги позивача щодо права власності на 1/2 частину контейнеру в порядку спадкування задоволенню не підлягають.

Суд погоджується з доводами позивачевої сторони, що грошові кошти в сумі 150 000 грн були спільним майном подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Ст.60 СК України передбачає, що «майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу)». Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина ні чоловік не зобов»язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі. Таким чином, після смерті ОСОБА_4 15 вересня 2010 року відкрилась спадщина на 1/2 частину грошових внесків на загальну суму 75 000 грн. Ч.1ст.1226 ЦК України визначає «частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах». Заповіт ОСОБА_4 не укладала. Спадкоємцями першої черги до майна ОСОБА_4 є її діти та чоловік у рівних частках. Позивач, як спадкоємець першої черги до майна померлої матері, вчинив встановлені законом дії щодо прийняття спадщини. У зв»язку з тим, що ОСОБА_5 розпорядився 11 жовтня 2010 року не тільки своєю часткою грошових коштів, але і спадковою часткою, і передав усі грошові кошти відповідачі ОСОБА_2, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у п.23 Постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»надав такі роз»яснення «свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу права власності на спадкове майно, регламентовані нормами ст.ст.1216,1218, 1220,1226, 1261,1267,1268,1269 ЦК України.

Керуючись ст.ст.213,214,215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 25 000 грн (двадцять п»ять тисяч грн.).

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м.Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя : Калашнікова О. І.