Справа № 2214/3611/2012
Провадження № 2/2214/1036/2012
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої - судді Маршал І.М.,
секретаря Мелашенко О.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП Ганнопільський спирт завод про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, і середнього заробітку за час затримки розрахунку, -
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державного підприємства Ганнопільський спиртовий заводпро стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, і середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обґрунтування позову вказував, що з 14.09.2001 р. по 21.07.2008 р. він працював на ДП Ганнопільський спиртовий завод, спочатку токарем, згодом виконуючим обовязки головного механіка. Із роботи він був звільнений у звязку із скороченням численності працівників згідно п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Починаючи з 2006 р. заробітну плату йому виплачували нерегулярно. Станом на 21.07.2008 р. на день звільнення утворилася заборгованість в сумі 8 967, 54 грн., які сплатити йому відмовилися у звязку з відсутністю грошових коштів. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з серпня 2006 р. по 21 липня 2008 р. в сумі 8 967, 54 грн. і середній заробіток за період затримки розрахунку з 21.07.2008 р. по 15.10.2012 р. в сумі 89 834, 29 грн., допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць.
В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов із викладених у ньому підстав.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.
У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем Ганнопільським спиртзаводом з 14.09.2001 р., коли був прийнятий на роботу токарем 3 розряду. 11.07.2006 р. переведений на посаду в.о. головного механіка; 19.06.2007 р. переведений токарем. Звільнений з роботи 21.07.2008 р. в звязку із скороченням чисельності працівників згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Вказані обставини підтверджуються даними трудової книжки серії БТ ІІ № 4670688 на імя ОСОБА_1
Довідкою від 25.07.2012 р. №31 засвідчено, що ОСОБА_1 дійсно працював на ДП Ганнопільський спиртовий заводі його заборгованість із виплати заробітної плати станом на 01.07.2012 р. становить 8 967, 54 грн. за серпень 2006-липень 2008 року.
З дня звільнення по даний час з позивачем не проведений розрахунок при звільненні з роботи.
В силу ст. 116 ч. 1 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Частиною 1 ст. 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Визначаючи розмір виплат за час затримки виплати заробітної плати , суд керується вимогами Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, відповідно до якого обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.
Та обраховується (18, 17 грн. + 18,17 грн. ( заробітна плата за травень та червень 2008 року, тобто за останні два місяці роботи, що передують події, з якою повязана виплата) = 36, 34 : 38 робочих днів ( за травень та червень 2008 року, згідно листа Міністерства праці та соціальної політики України від 18.09.2007 р. № 6884/0/14-07/13 про норми тривалості робочого часу на підприємстві)= 0,95 грн. середньоденного заробітку; 0,95 грн. х 1618 днів затримку розрахунку з дня звільнення по день звернення із позовом до суду = 1 537, 1 грн.
В задоволенні решти позовних вимог позивача слід відмовити, як таких, що не знайшли свого підтвердження в суді.
Керуючись ст.ст. 10,60, 212-215, 224 ЦПК України, ст. ст. 116, 117 КЗпП України, Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995року №100 Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати, суд , -
Позов задоволити частково.
Рішення суду в частині стягнення заборгованості розрахунку при звільненні з роботи на суму 8 967, 54 грн. допустити до негайного виконання.

В решті вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особою у відсутності якої проголошено рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Маршал І. М.