Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-3882/ 12 р. Головуючий у 1 інстанції: Козлова Н.Ю.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.А.

Суддів: Подліянової Г.С.

ОСОБА_2А,

При секретарі: Карацюпі О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення аліментів на дитину та коштів на утримання дружини до досягнення дитини трирічного віку

ВСТАНОВИЛА :

У березні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, до ОСОБА_4 третя особа: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення аліментів на дитину та коштів на утримання дружини до досягнення дитини трирічного віку.

В позові зазначено що з 12 листопада 2010 року позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі.

В шлюбі у них народилась дочка - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На сьогоднішній день у позивачки відповідачем погіршились стосунки в сім'ї виникають сварки та скандали через взаємне непорозуміння, здебільшого матеріального характеру. Відповідач приховує свій заробіток, не надає гроші до сімейного бюджету, а з початку 2012 року взагалі не надає кошти на утримання дочки та на її утримання, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Позивачка просить стягнути на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ј частини усіх видів заробітку відповідача щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, а також на своє утримання у тому ж розмірі до досягнення дочкою трирічного віку, оскільки на теперішній час вона не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2012 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 29.03.2012 і до повноліття дитини;

на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку відповідача щомісяця, починаючи стягнення з 29.03.2012 року і до досягненню дочкою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку;

на користь держави судовий збір в розмірі 214,60 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду в частині розміру стягнутих аліментів на утримання дочки ОСОБА_8, задовольнивши в цій частині позовні вимоги в повному обсязі. В іншій частині рішення суду залишити без змін

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом установлено, що 12.11.2010 року між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб у Запорізькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану, про що зроблений актовий запис № 1093 та підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія 1-ЖС № 0894428 від 12.11.2010 року (а.с. 6).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить свідоцтво про народження Серія 1-ЖС № 181397 (а.с. 5).

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_7 та на користь ОСОБА_3 коштів на її утримання до досягнення дочкою ОСОБА_7 трирічного віку, районний суд врахував положення ст. ст. 180, 182, ч. 2 ст. 84, 79, 191 СК України і прийшов до вірного висновку щодо задоволення позову.

Проте, задовольняючи частково позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_7 в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд першої інстанції не врахував положення ч. 4 ст. 70 Закону України « Про виконавче провадження» № 606- Х1V, 21.04.1999 року в якій зазначено, що загальний розмір усіх відшкодувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати пятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відшкодувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Беручи до уваги ті обставини , що з відповідача на користь його дочки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, стягнуті аліменти на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2011 року в розмірі 1/4 частини заробітку , на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2008 року стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_6, його колишньої дружини, в розмірі 800 грн. щомісячно, тому колегія суддів вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої ОСОБА_7 в розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку відповідача щомісяця, оскільки розмір відрахувань із заробітної плати не буде перевищувати сімдесят відсотків, що відповідає положенням ч. 4 ст. 70 вищезазначеного закону. При цьому розмір аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_7 буде максимально наближеним до розміру аліментів на утримання іншої дитини відповідача - ОСОБА_9

Виходячи з наведеного рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_7. підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно.

В іншій частині рішення суду є законним і обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2012 року у цій справі в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісяця скасувати. В цій частині ухвалити нове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку щомісяця.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте воно може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: