Справа №1304/1613/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2012 року року Галицький районний суд м.Львова в складі: головуючого-судді Курильця А.Р., при секретарі Дулебку Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», третя особа ОСОБА_2, про визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», третя особа ОСОБА_2, про визнання кредитного договору недійсним.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 11.10.2006 року між нею та відповідачем укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту на суму 17500 доларів США. Вважає, що пп.1.1.3, 1.1.4, 4.2, 4.3, 4.4 договору містить несправедливі умови. Крім того, спірний договір не містить умов та правил, які б регулювали відповідальність банку. Враховуючи вищенаведене, просить суд визнати недійсними п.1.1.4, 4.2 та 4.3 кредитного договору №88/06сп від 11.10.2006 року з моменту його укладення.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, дали пояснення, аналогічні його мотивам.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 заперечив, дав пояснення, що жодних підстав для визнання недійсним як кредитного договору №88/06сп від 11.10.2006 року в цілому, так і окремих його пунктів немає. Просить в задоволенні позову відмовити.

Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено, що згідно кредитного договору від 11 жовтня 2006 року, відповідач надав позивачу кредит в сумі 17500 доларів США до 11 жовтня 2011 року під 14% річних.

Покликання позивача на несправедливість умов договору є помилковим, оскільки відповідно до п.3 ст.3 та ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 230 ЦК України правочин визнається судом недійсним, якщо одна сторона навмисно замовчує існування обставин, які мають істотне значення і можуть перешкодити вчиненню правочину. Істотними умовами кредитного договору відповідно до змісту ч.1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір порядок нарахування та виплати процентів, відповідальність сторін. Згідно з текстом укладеного сторонами кредитного договору такі умови договором передбачено.

Укладений кредитний договір був добровільно підписаний позивачем, що в судовому засіданні ним стверджено, а відтак остання погодилася зі всіма вказаними істотними умовами.

Таким чином, права позивача, як споживача при укладенні та виконанні договірного зобовязання порушені не були, а відтак в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити за їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст.4,10,60,88,212,215 ЦПК України, ст.1054 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10-ти днів після його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий А.Р.Курилець