АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-253/2012
Головуючий по 1-й інстанції Кузіна Ж.В.
Суддя-доповідач: Кузнєцова О. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2012 року
м.Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.,

суддів: Чічіля В.А., Хіль Л.М.,

за участю секретаря: Колодюк О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засідання в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Київського районного
суду м. Полтави від 06 липня 2009 року

у справі за позовом Відкритого
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Полтавагаз»до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за використаний
природний газ , -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 06 липня 2009 року позов
Відкритого акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Полтавагаз»до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за використаний
природний газ задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Відкритого акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Полтавагаз»суму заборгованості за
використаний природний газ в розмірі
3968 грн. 55 коп. та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, сплачені позивачем
при подачі позовної заяви до суду, а
всього стягнуто 3998 грн. 55 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави
державне мито у розмірі 51 грн.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_2 та
подав на нього апеляційну скаргу.

Вказує, що судом при винесенні рішення
порушено норми процесуального права, а
саме вимоги ст. ст. 60, 224 ЦПК України.

Апелянт зазначає, що він не був
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи, у зв'язку з чим
був позбавлений можливості надати до
суту докази та заперечення, які мають
істотне значення для справи.

Також ОСОБА_2 в своїй апеляційній
скарзі заперечує той факт, що йому було
відомо про існування укладеного
договору між ним та позивачем на
послуги з газопостачання.

Зазначає, що у період проживання за
адресою: АДРЕСА_1, з серпня до початку
жовтня 2007 року він сплачував за
комунальні послуги власнику житла
особисто, тому відношення до
заборгованості яка утворилася станом
на 01.11.2008 року не має.

У зв'язку з викладеним просить
скасувати заочне рішення Київського
районного суду м. Полтави від 06 липня 2009
року та ухвали нове про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення за
наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Так, судом першої інстанції вірно
встановлено, та підтверджується
матеріалами справи в їх сукупності, що
ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1, та
є споживачем послуг за спожитий
природний газ.

09 серпня 2007 року між ВАТ по
газопостачанню та газифікації
«Полтавагаз»та ОСОБА_2 укладеного
договір про надання послуг з
газопостачання № 827223, в якому
передбачено права та обов'язки сторін.

В засідання суду першої інстанції
ОСОБА_2 не заперечував той факт, що на
час укладення договору заборгованість
з газопостачання становила 4859 грн. 57
коп.

Відповідно до укладеного договору,
позивач надавав відповідачу послуги з
газопостачання природного газу, а
відповідач користався даними
послугами, разом з тим не оплачував їх у
зв'язку з чим станом на 01.11.2008 року
утворилася заборгованість у розмірі 3968
грн. 55 коп., яку суд правомірно стягнув з
відповідача на користь ВАТ по
газопостачанню та газифікації
«Полтавагаз».

Пунктом 33 Договору передбачено, що
споживач несе відповідальність
відповідно до законодавства за
несвоєчасне та (або) не в повному
розмірі внесення плати за надані
послуги з газопостачання. Проте
конкретних видів та розмірів штрафних
санкцій у договорі не зазначено.

Статтею 1 Закону України «Про тимчасову
заборону стягнення з громадян України
пені за несвоєчасне внесення плати за
житлово-комунальні послуги»заборонено
нарахування по розрахунках з 01.10.1996
року та стягнення з громадян України
пені за несвоєчасне внесення
квартирної плати за житлово-комунальні
послуги (водопостачання, газ,
електрична енергія, теплова енергія,
водовідведення, утримання і
експлуатація житла та прибудинкової
території, сміттєзбирання, ліфтове
господарство).

Аналізуючи дану статтю, вбачається
пряма заборона на стягнення пені з
громадян України за несвоєчасне
внесення квартирної плати за
житлово-комунальні послуги.

Враховуючи вимоги ст. 2 цього Закону,
його не скасовано, не зупинено, а тому
він підлягає до застосування.

Спеціальними нормами у сфері вирішення
вказаних спорів є Закон України «Про
житлово-комунальні послуги», Правила
надання населенню послуг з
газопостачання, затверджені
Постановою КМУ від 09 грудня 1999 року №
2246, якими не передбачено нарахування
споживачу боргу з урахуванням індексу
інфляції та 3% річних.

З урахуванням викладеного, місцевий
суд правомірно відмовив позивачу у
задоволенні вимог в частині стягнення
з відповідача пені, індексу інфляції та
3% річних за прострочення термінів
оплати послуг з газопостачання.

В засідання суду апеляційної інстанції
представник відповідача ОСОБА_2 -ОСОБА_3
пояснила, що відповідач за адресою:
АДРЕСА_1 проживав у період з серпня до
початку жовтня 2007 року, за договором
піднайму та сплачував комунальні
послуги власнику житла.

Проте доказів наведеним обставинам
надано не було.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Аналізуючи вимоги викладених норм
права, колегія суддів приходить до
висновку, що відповідачем, в порушення
зазначених норм не надано до суду
доказів його заперечень на позов, а
саме того, що він не проживав за
адресою: АДРЕСА_1, кошти за комунальні
послуги сплачував власнику житла, та
договір про надання послуг з
газопостачання від 09.08.2007 року ним не
укладався.

Врахувавши викладені обставини
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, на те підтверджують
належними доказами їх неправомірність.

Судова колегія дійшла висновку про те,
що судом першої інстанції з'ясовано всі
обставини та надано їх належну правову
оцінку.

Порушень норм матеріального та
процесуального права, які б могли
призвести до зміни чи скасування
рішення Київського районного суду м.
Полтави від 06 липня 2009 року судовою
колегією не встановлено.

Керуючись ст. 303, ст. 307 ч. 1 п. 1, ст. 308 ч.1,
ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів
,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 06 липня 2009 року -залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Головуючий суддя : ___________ О.Ю.
Кузнєцова

Судді: ____________ В.А. Чічіль __________
Л.М. Хіль