АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/2902/2012 Номер провадження 22-ц/1690/2902/2012Головуючий у 1-й інстанції Стрельченко Т.Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2012 року м. Полтава

колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Мартєва С.Ю., Антонова В.М.

за участю секретаря: Лутицькій Л.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 7 липня 2012 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чиста криниця» про витребування майна із чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2011 року ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом, де прохала витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ «Чиста криниця» земельну ділянку площею 3,18 га, кадастровий номер :00:002:0573, що розташована на території Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області та зобовязати відповідача повернути їй зазначену земельну ділянку.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.03.2010 року є власницею земельної ділянки площею 3,18 га, що розташована на території Драбинівської сільської ради Новосанжарського району, яка раніше належала її батькові ОСОБА_3, померлому 21.02.2009 року. Належною їй земельною ділянкою користується ТОВ «Чиста криниця» на підставі договору оренди землі від 15 січня 2009 року, який замість її батька підписаний іншою особою. Враховуючи, що її батько, як власник земельної ділянки, не передавав її в оренду, договір оренди не укладав та не підписував, то відповідач незаконно, без достатньої правової підстави володіє земельною ділянкою, яка підлягає поверненню власнику.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 7 липня 2012 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ «Чиста криниця» про витребування майна із чужого незаконного володіння відмовлено.

З рішенням суд першої інстанції не погодилася ОСОБА_2, подала на нього апеляційну скаргу, де посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Зазначила, що висновком експерта підтверджений факт того, що її батько не підписував договір оренди землі від 15 січня 2009 року. Інша документація щодо фактичної передачі земельної ділянки підписана у квітні 2009 року за її батька іншою особою, який на той час вже помер. Таким чином, власник земельної ділянки не мав наміру передавати землю в оренду, а договір від 15 січня 2009 року не відповідає вимогам закону, оскільки не підписаний орендодавцем. За таких обставин оспорюваний договір фактично не укладався, а відтак ТОВ «Чиста криниця» без достатньої правової підстави володіє земельною ділянкою, що у відповідності до вимог ст. 1212 ч. 1 ЦК України є підставою для повернення майна.

Вважає, що суд першої інстанції неправомірно не прийняв до уваги висновок експертизи та поклав в основу рішення суду показання свідків щодо укладення договору ОСОБА_3, що є порушенням вимог ст. 218 ч.І ЦК України.

Відповідач ТОВ «Чиста криниця» направили до суду заперечення проти апеляційної скарги, де вказали, що сторонами дотриманий загальний порядок укладення договорів при укладанні договору оренди від 15 січня 2009 року, який пройшов державну реєстрацію. Виконання договору боржником та отримання ОСОБА_2 орендної плати за оспорюваним договором свідчить про факт укладення договору з боку ОСОБА_3, ОСОБА_2 та про факт узгодження сторонами істотних умов договору.

Обставини за яких закон пов'язує невідповідність волі та волевиявлення учасника договору передбачені ст.ст. 229 - 233 ЦК України, які не доводилися позивачкою у судовому засіданні, а тому відсутні підстави стверджувати, що у ОСОБА_3 відсутнє було волевиявлення на укладення договору.

Вважаючи рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, прохали апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 307 ч.І п. 2 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ст. 309 ч. 1 п. З, 4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. ^

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує так питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, іа якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази

З

на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 за життя не заперечував факту укладення договору оренди належної йому земельної ділянки з відповідачем, передача якої фактично відбулася, а позивачка на протязі 2010 - 2012 років приймала його виконання орендарем, а тому суд прийшов до висновку, що договір оренди землі від 15 січня 2009 року створив юридичні наслідки для сторін, а посилання позивача на відсутність волевиявлення її померлого батька на укладення договору оренди є необгрунтованим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач правомірно користується земельною ділянкою позивача на підставі договору оренди землі від 15 січня 2009 року.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що у відповідності до Державного акту про право власності на земельну ділянку, виданого на підставі розпорядження .голови Новосанжарської райдержадміністрації від 15 грудня 2008 року, № 560, ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка площею 3,18 га, кадастровий номер :00:002:0573, що розташована на території Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З матеріалів справи вбачається, що 15 січня 2009 року між ОСОБА_3 (орендодавцем) та ТОВ «Чиста криниця» (орендарем) було підписано договір оренди належної орендодавцю земельної ділянки строком на 10 років.

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. З ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрійшній волі.

Частина 1 статті 638 ЦК України пов'язує укладення договору не лише з досягненням сторонами згоди з усіх істотних умов договору, але і з наданням цій згоді належної форми.

Згідно зі ст. 208 ч . 1 п. 2 ЦК України, ст. 14 ч. 1 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі. '

Як убачається з висновку судової почеркознавчої експертизи від 30 травня 2012 року при дослідженні підписів від імені орендодавця у договорі від 15 січня 2009 року встановлено, що підпис від імені ОСОБА_3 виконаний не ОСОБА_3.

За таких обставин не можна вважати, що договір оренди землі, який фактично не укладався, відповідав волі орендодавця та вимогам закону.

ОСОБА_3 21 лютого 2009 року помер.

У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 березня 2010 року власницею земельної ділянки площею 3,18 га стала дочка померлого спадкодавця ОСОБА_2

У відповідності до розяснень, які містяться у пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у разі, якщо на виконання юридично не укладеного договору стороною передане майно, між сторонами виникають правовідносини внаслідок набуття, збереження майна без достатньої правової підстави ( ст.ст. 1212 - 1215 ЦК України).

Враховуючи, що на виконання юридично не укладеного договору оренди від 15 січня 2009 року спірна земельна ділянка передана відповідачу, яку він використовує, то між сторонами у справі виникли правовідносини внаслідок набуття, збереження майна без достатньої правової підстави.

Згідно зі ст. 1212 ч. 1,2 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберігла його у себе за рахнок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Таким чином, враховуючи, що ТОВ «Чиста криниця» заволоділа земельною ділянкою без достатньої правової підстави, то вона підлягає поверненню потерпілій особі - ОСОБА_2

За наведених обставин рішення місцевого суду необхідно скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

У відповідності до вимог ст. 88 ч.І ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно з ст. 89 ч. 1 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 прохає компенсувати за рахунок відповідача понесені нею судові витрати, які складаються з оплати судового збору при зверненні до суду з позовом у сумі 25,50 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 200,00 грн. за складання позовної заяви та на проведення судової експертизи у розмірі 2122,56 грн., а всього 2348,06 грн.

Враховуючи, що ОСОБА_2 при зверненні до суду було заявлено три позовні вимоги та згодом від однієї вимоги вона відмовилася, то у відповідності до приписів ст. 88 ч. 1, ст. 89 ч. 1 ЦПК України компенсації підлягають судові витрати на 2/3 частини, що складає 1565,36 грн. (2348,06 грн. : 3 вимоги = 782,68 грн. х 2 вимоги).

Керуючись ст. 303, ст. 307 ч. 1 п. 2, ст. 309 ч. 1 п. З, 4, ст. 314, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів-,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 7 липня 2012 ржу скасувати і ухвалити нове рішення. ¦

Позов ОСОБА_2 до ТОВ «Чиста криниця» про витребування звіна з чужого незаконного володіння задовольнити.

Витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ «Чиста криниця» земельну ^імжнку площею 3,18 га, кадастровий номер :00:002:0573, що розташована на їєршгорії Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області на язріеть ОСОБА_2.

Зобов'язати ТОВ «Чиста криниця» повернути ОСОБА_2 Іремельну ділянку площею 3,18 га, кадастровий номер :00:002:0573, що ¦ріашована на території Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Пнаавської області.

? Стягнути з ТОВ «Чиста криниця» на користь ОСОБА_2

судові витрати у сумі 1565,36 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з рогляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя:(підпис)ОСОБА_1
Судді:(підпис)ОСОБА_4
(підпис)ОСОБА_5