Номер провадження: 22-ц/1590/3470/2012
Головуючий у першій інстанції Вергопуло
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Благорозумному О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до державного закладу «Котовська лінійна санітарно-епідеміологічна станція на Одеській залізниці» про стягнення невиплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та моральної шкоди, за апеляційною скаргою державного закладу «Котовська лінійна санітарно-епідеміологічна станція на Одеській залізниці» (далі Державний заклад) на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 грудня 2011 року,

встановила:

У листопаді 2011 р. ОСОБА_3 звернулася до суду із вищеназваним позовом, в якому вказала, що у порушення умов укладеного в установі колективного договору при наданні відпустки їй не виплатили матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 18 КЗпП просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 1082 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 грн. та судові витрати в розмірі 190 грн..

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, пояснивши, що у 2011 р. було зменшено кошторис на утримання закладу та відсутні кошти для виплати матеріальної допомоги на оздоровлення.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19.12.11 р. позов задоволено частково. Стягнуто з ДЗ ««Котовська лінійна санітарно-епідеміологічна станція на Одеській залізниці» на користь ОСОБА_3 матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 1082 грн. та судові витрати у розмірі 188,20 грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Державний заклад просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим: - Державний заклад не є належним відповідачем по справі, так як штатний розпис та кошторис на 2011 р. затверджено головним державним санітарним лікарем Одеської залізниці. Питання з виплати такої допомоги повинно вирішувати ДЗ «СЕС на Одеській залізниці»; - матеріальна допомога на оздоровлення виплачується за рахунок бюджетних коштів, її виплата не є обовязковою і до розрахунків по заробітній платі не входить; - право на отримання такої допомоги виникло тільки з 01.01.12 р..

Державний заклад свого представника до апеляційного суду не направив, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, причини неявки представника суду не повідомив.

ОСОБА_3 надала апеляційному суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких вважала необхідним відхилити апеляційну скаргу, рішення залишити без змін. Посилається на необґрунтованість скарги. До апеляційного суду не зявилась, причини неявки не повідомила.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу треба відхилити за таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що згідно наказу Головного лікаря державного закладу від 24.06.11 р. № 58-К позивачці надано щорічну відпустку за 2011 р. з 04.07.11 р. по 03.08.11 р.. Згідно п. п. 6.5, 6.6 колективного договору на 2008 2011 р. р., прийнятого на загальних зборах трудового колективу 21.11.08 р., при наданні щорічної відпустки кожному працівнику повинна виплачуватись один раз на рік матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу, яка виплачується за три дні до виходу у відпустку. Посадовий оклад позивачки становить 1082,00 грн. (а. с. 38). Вказані в апеляційній скарзі доводи не спростовують цих висновків суду.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідні правовідносини між сторонами встановлені, висновки щодо обставин справи зроблені судом першої інстанції на підставі наявних у справі і наданих сторонами доказів: довідки державного закладу від 27.11.11 р. (а. с. 5) про те, що посадовий оклад позивачки становить 1082,00 грн.; колективного договору ДЗ «Котовська лінійна санітарно-епідеміологічна станція на Одеській залізниці» МОЗ України на 2008 2011 роки від 21.11.08 р. (а. с. 6), п. п. 6.5, 6.6 якого передбачено, що при наданні щорічної відпустки кожному працівнику виплачується один раз на рік матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу, яка виплачується за три дні до виходу у відпустку; заяв ОСОБА_3 від 17.06.11 р. та від 10.08.11 р. (а. с. 7, 8) про надання матеріальної допомоги на оздоровлення; наказу державного закладу від 24.06.11 № 58-К про надання ОСОБА_3 щорічної відпустки за 2011 р. на 31 календарний день з 04.07.11 р. по 03.08.11 р. (а. с. 11); плану асигнувань на 2011 р. та довідки про зміни до річного штатного розпису на 2011 р. (а. с. 24, 25); листів державного закладу від 04.08.11 р. та ДЗ «Санітарно-епідеміологічна станція на Одеській залізниці» від 19.08.11 р. (а. с. 26, 27) щодо фінансування на оплату праці.

Встановлено судом, що п. п. 6.5, 6.6 колективного договору ДЗ «Котовська лінійна санітарно-епідеміологічна станція на Одеській залізниці» МОЗ України на 2008 2011 роки від 21.11.08 р. (а. с. 6) передбачено, що при наданні щорічної відпустки кожному працівнику державного закладу виплачується один раз на рік матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу, яка виплачується за три дні до виходу у відпустку (а. с. 6). Вищевказана матеріальна допомога не була виплачена позивачці при наданні відпустки у 2011 році.

За змістом ст. ст. 10, 17, 18 КЗпП колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобовязань з метою врегулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених органів. Колективний договір набуває чинності з дня його підписання представниками сторін або з дня, зазначеного в ньому. Положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства і є обовязковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства.

Статтями 1, 2, 5, 9, 14 Закону України від 01.07.93 р. № 3356-ХІІ «Про колективні договори і угоди» передбачено, що колективний договір укладається на основі чинного законодавства з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників або уповноважених ними органів. Він укладається на підприємствах незалежно від форм власності і господарювання, які використовують найману працю. Умови колективних договорів, укладених відповідно до чинного законодавства, є обовязковими для підприємств, на які вони поширюються та сторін, які їх уклали. Дія колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства. Він набуває чинності з дня його підписання представниками сторін або з дня, зазначеного в колективному договорі. Зміни і доповнення до колективного договору протягом строку його дії можуть вноситися тільки за взаємною згодою сторін в порядку, визначеному колективним договором.

Апелянт не надав ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду доказів, які б спростовували вищевказані висновки суду першої інстанції. Матеріали справи не містять доказів про внесення змін щодо припинення виплати матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки у 2001 році. Доводи апеляційної скарги є неспроможними.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, прийняв рішення на підставі наданих сторонами та досліджених у судовому засіданні доказів, повно і всебічно зясувавши обставини, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень. Рішення суду є справедливим, законним та обґрунтованим, підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу державного закладу «Котовська лінійна санітарно-епідеміологічна станція на Одеській залізниці» - відхилити.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 грудня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. Є. Федорова

ОСОБА_1