Справа № 2-254/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2012 р. Куйбишевський районний суд
м.Донецька в складі:

головуючого – судді Якубенка О.Б., при
секретарях: Шевченко Ю.В., Власової О.А.,
Андрейкіної О.О., за участю позивачів:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника
позивачів ОСОБА_4, представника
відповідача ОСОБА_5, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду в м.Донецьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_3,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_1
до товариства з обмеженою
відповідальністю «Донспецпром» про
стягнення невиплаченої заробітної
плати, грошової компенсації за
невикористану відпустку, вихідної
допомоги, середнього заробітку за час
затримки повного розрахунку при
звільненні та за час вимушеного
прогулу в зв’язку із затримкою у
видачі трудової книжки, моральної
шкоди, зобов’язання виконати дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом
до відповідача про стягнення
невиплаченої заробітної плати,
грошової компенсації за невикористану
відпустку, вихідної допомоги,
середнього заробітку за час затримки
повного розрахунку при звільненні,
моральної шкоди, зобов’язання
виконати дії, мотивуючи його таким.
Вони працювали в ТОВ «Донспецпром»
водіями вантажівок. Оскільки жоден з
них з наказом про прийняття на роботу
не був обзнайомлений, то вважають, що
днем укладення трудового договору є
фактичний допуск їх до роботи.
Вважають, що трудові договори з ними
були укладені на такі періоди: з ОСОБА_6
– з листопада 2005 року по 20 вересня 2010
року включно; з ОСОБА_3 - з листопада 2006
року по 20 вересня 2010 року включно; з
ОСОБА_7 - з грудня 2006 року по 20 вересня 2010
року включно; з ОСОБА_8 - з травня 2009 року
по 20 вересня 2010 року включно; з ОСОБА_9 -
з квітня 2010 року по 20 вересня 2010 року
включно; з ОСОБА_2 - з липня 2008 року по 20
вересня 2010 року включно; з ОСОБА_1 - з
травня 2009 року по 21 вересня 2010 року
включно. За час роботи середній
заробіток складав 1500грн. В період
їхньої роботи відповідачем були
допущені численні порушення
законодавства про працю, а саме, не
додержана форма укладення трудового
договору; порушені строки виплати
заробітної плати; оплата частини
заробітної плати виплачувалася
натурою; не сплачувались внески на
загальнообов’язкове державне
соціальне страхування. Тому вони
прийняли рішення про звільнення за
власним бажанням. Дату звільнення
визначили 20.09.2010р., а ОСОБА_1 – з 21.09.2010р.
Однак, оскільки заяви про звільнення
відповідач прийняти відмовився, ці
заяви були відправлені ними поштою
цінним листом. В направлених ними
заявах був вказаний строк розірвання
трудового договору – 20.09.2010р., а ОСОБА_1
– 21.09.2010р. Однак до роботи вони не були
допущені з невідомої їм причини в
порушення ст.46 КЗпП України. 11.10.2010р.
вони додатково надіслали відповідачу
лист з вимогами про повний розрахунок
при звільненні, видачу трудових книжок,
надання довідок про роботу у
відповідача, довідок про суми, належні
їм при звільненні. Жодна з цих вимог
відповідачем не виконана. Таким чином,
відповідачем порушені вимоги ст.ст.47, 16
КЗпП України: не виплачена заробітна
плата за серпень і вересень 2010 року у
сумі 3000грн. на кожного; відповідно до ч.1
ст.83 КЗпП України не виплачена грошова
компенсація за всі невикористані дні
щорічної відпустки: ОСОБА_6 за 4 роки 10
місяців в сумі 7250грн., ОСОБА_3 за 3 роки 10
місяців в сумі 5750грн., ОСОБА_7 за 3 роки 9
місяців в сумі 5625грн., ОСОБА_8 за 1 рік 5
місяців в сумі 2125грн., ОСОБА_10 за 6
місяців в сумі 750грн., ОСОБА_2 за 2 роки 3
місяці в сумі 3375грн., ОСОБА_1 за 1 рік 6
місяців в сумі 2250грн.; відповідно до
ст.44 КЗпП України не виплачена вихідна
допомога внаслідок порушення
власником або уповноваженим ним
органом законодавства по працю,
колективного чи трудового договору не
менше тримісячного середнього
заробітку в розмірі 45000грн. на кожного.
Також в порушення ч.1 ст.47 КЗпП України
відповідачем їм не видані належним
чином оформлені трудові книжки. Всі
вказані протиправні дії відповідача
призвели до значного погіршення якості
їхнього життя та потребують від них
значних додаткових зусиль для
влаштування їхнього життя і життя їх
родин. Просять стягнути з відповідача:
на користь ОСОБА_6: невиплачену
заробітну плату за серпень, вересень 2010
року в сумі 3000грн., грошову компенсацію
за невикористані дні щорічної
відпустки у сумі 7250грн., вихідну
допомогу внаслідок порушення
відповідачем законодавства про працю в
розмірі тримісячного середнього
заробітку в сумі 4500грн., середній
заробіток за весь час затримки повного
розрахунку при звільненні в сумі
1350грн., моральну шкоду в сумі 1500грн., а
всього 17600грн.; на користь ОСОБА_3:
невиплачену заробітну плату за
серпень, вересень 2010 року в сумі 3000грн.,
грошову компенсацію за невикористані
дні щорічної відпустки у сумі 5750грн.,
вихідну допомогу внаслідок порушення
відповідачем законодавства про працю в
розмірі тримісячного середнього
заробітку в сумі 4500грн., середній
заробіток за весь час затримки повного
розрахунку при звільненні в сумі
1350грн., моральну шкоду в сумі 1500грн., а
всього 16100грн.; на користь ОСОБА_7:
невиплачену заробітну плату за
серпень, вересень 2010 року в сумі 3000грн.,
грошову компенсацію за невикористані
дні щорічної відпустки в сумі 5625грн.,
вихідну допомогу внаслідок порушення
відповідачем законодавства про працю в
розмірі тримісячного середнього
заробітку в сумі 4500грн., середній
заробіток за весь час затримки повного
розрахунку при звільненні в сумі
1350грн., моральну шкоду в сумі 1500грн., а
всього 15975грн.; на користь ОСОБА_8:
невиплачену заробітну плату за
серпень, вересень 2010 року в сумі 3000грн.,
грошову компенсацію за невикористані
дні щорічної відпустки у сумі 2125грн.,
вихідну допомогу внаслідок порушення
відповідачем законодавства про працю в
розмірі тримісячного середнього
заробітку в сумі 4500грн., середній
заробіток за весь час затримки повного
розрахунку при звільненні в сумі
1350грн., моральну шкоду в сумі 1500грн., а
всього 12475грн.; на користь ОСОБА_9:
невиплачену заробітну плату за
серпень, вересень 2010 року в сумі 3000грн.,
грошову компенсацію за невикористані
дні щорічної відпустки у сумі 750грн.,
вихідну допомогу внаслідок порушення
відповідачем законодавства про працю в
розмірі тримісячного середнього
заробітку в сумі 4500грн., середній
заробіток за весь час затримки повного
розрахунку при звільненні в сумі
1350грн., моральну шкоду в сумі 1500грн., а
всього 11100грн.; на користь ОСОБА_2:
невиплачену заробітну плату за
серпень, вересень 2010 року в сумі 3000грн.,
грошову компенсацію за невикористані
дні щорічної відпустки у сумі 4500грн.,
вихідну допомогу внаслідок порушення
відповідачем законодавства про працю в
розмірі тримісячного середнього
заробітку в сумі 4500грн., середній
заробіток за весь час затримки повного
розрахунку при звільненні в сумі
1350грн., моральну шкоду в сумі 1500грн., а
всього 14850грн.; на користь ОСОБА_1:
невиплачену заробітну плату за
серпень, вересень 2010 року в сумі 3000грн.,
грошову компенсацію за невикористані
дні щорічної відпустки у сумі 2250грн.,
вихідну допомогу внаслідок порушення
відповідачем законодавства про працю в
розмірі тримісячного середнього
заробітку в сумі 4500грн., середній
заробіток за весь час затримки повного
розрахунку при звільненні в сумі
1350грн., моральну шкоду в сумі 1500грн., а
всього 12600грн.Також просили
зобов’язати відповідача негайно
видати їм належним чином оформлені
трудові книжки з формулюванням
звільнення: «Звільнений за власним
бажанням (ст.38 КЗпП України)» і датою
звільнення 20.09.2010р.. а ОСОБА_1 з датою
звільнення 21.09.2010р.

В судовому засіданні представник
позивачів та позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги та
дали пояснення, аналогічні викладеним
у позові обставинам. Також представник
позивачів збільшив позовні вимоги -
просив стягнути з відповідача: на
користь ОСОБА_6: невиплачену заробітну
плату за вересень – листопад 2008 року,
вересень – листопад 2009 року, квітень -
вересень 2010 року в сумі 6100грн., грошову
компенсацію за невикористані дні
щорічної відпустки у сумі 7250грн.,
вихідну допомогу внаслідок порушення
відповідачем законодавства про працю в
розмірі тримісячного середнього
заробітку в сумі 4500грн., середній
заробіток за весь час затримки повного
розрахунку при звільненні та за весь
час вимушеного прогулу в зв’язку із
затримкою у видачі трудової книжки у
сумі, розрахованій на момент винесення
судом рішення, моральну шкоду в сумі
3000грн.; на користь ОСОБА_3: невиплачену
заробітну плату за вересень – листопад
2008 року, березень 2009 року - вересень 2010
року в сумі 20900грн., грошову компенсацію
за невикористані дні щорічної
відпустки у сумі 5750грн., вихідну
допомогу внаслідок порушення
відповідачем законодавства про працю в
розмірі тримісячного середнього
заробітку в сумі 4500грн., середній
заробіток за весь час затримки повного
розрахунку при звільненні та за весь
час вимушеного прогулу в зв’язку із
затримкою у видачі трудової книжки у
сумі, розрахованій на момент винесення
судом рішення, моральну шкоду в сумі
3000грн.; на користь ОСОБА_7: невиплачену
заробітну плату за вересень – листопад
2008 року, вересень – листопад 2009 року,
квітень - вересень 2010 року в сумі 6100грн.,
грошову компенсацію за невикористані
дні щорічної відпустки у сумі 5625грн.,
вихідну допомогу внаслідок порушення
відповідачем законодавства про працю в
розмірі тримісячного середнього
заробітку в сумі 4500грн., середній
заробіток за весь час затримки повного
розрахунку при звільненні та за весь
час вимушеного прогулу в зв’язку із
затримкою у видачі трудової книжки у
сумі, розрахованій на момент винесення
судом рішення, моральну шкоду в сумі
3000грн.; на користь ОСОБА_8: невиплачену
заробітну плату за вересень – листопад
2009 року, квітень - вересень 2010 року в
сумі 5200грн., грошову компенсацію за
невикористані дні щорічної відпустки у
сумі 2125грн., вихідну допомогу внаслідок
порушення відповідачем законодавства
про працю в розмірі тримісячного
середнього заробітку в сумі 4500грн.,
середній заробіток за весь час
затримки повного розрахунку при
звільненні та за весь час вимушеного
прогулу в зв’язку із затримкою у
видачі трудової книжки у сумі,
розрахованій на момент винесення судом
рішення, моральну шкоду в сумі 3000грн.;
на користь ОСОБА_9: невиплачену
заробітну плату за травень - вересень
2010 року в сумі 6000грн., грошову
компенсацію за невикористані дні
щорічної відпустки у сумі 750грн.,
вихідну допомогу внаслідок порушення
відповідачем законодавства про працю в
розмірі тримісячного середнього
заробітку в сумі 4500грн., середній
заробіток за весь час затримки повного
розрахунку при звільненні та за весь
час вимушеного прогулу в зв’язку із
затримкою у видачі трудової книжки у
сумі, розрахованій на момент винесення
судом рішення, моральну шкоду в сумі
3000грн.; на користь ОСОБА_2: невиплачену
заробітну плату за вересень – листопад
2008 року, січень 2009 року - вересень 2010
року в сумі 22900грн., грошову компенсацію
за невикористані дні щорічної
відпустки у сумі 4500грн., вихідну
допомогу внаслідок порушення
відповідачем законодавства про працю в
розмірі тримісячного середнього
заробітку в сумі 4500грн., середній
заробіток за весь час затримки повного
розрахунку при звільненні та за весь
час вимушеного прогулу в зв’язку із
затримкою у видачі трудової книжки у
сумі, розрахованій на момент винесення
судом рішення, моральну шкоду в сумі
3000грн.; на користь ОСОБА_1: невиплачену
заробітну плату за травень 2009 року -
вересень 2010 року в сумі 18000грн., грошову
компенсацію за невикористані дні
щорічної відпустки у сумі 2250грн.,
вихідну допомогу внаслідок порушення
відповідачем законодавства про працю в
розмірі тримісячного середнього
заробітку в сумі 4500грн., середній
заробіток за весь час затримки повного
розрахунку при звільненні та за весь
час вимушеного прогулу в зв’язку із
затримкою у видачі трудової книжки у
сумі, розрахованій на момент винесення
судом рішення, моральну шкоду в сумі
3000грн.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, мотивуючи це
таким. Позивачі працювали в ТОВ
«Донспецпром» в такі періоди: ОСОБА_3 з
02.09.2008р. по 25.02.2009р. та з 01.09.2010р. по
20.09.2010р., ОСОБА_2 з 03.09.2007р. по 04.08.2008р. та з
01.09.2010р. по 20.09.2010р., ОСОБА_8 з 03.09.2007р. по
03.11.2008р. та з 01.09.2010р. по 20.09.2010р., ОСОБА_9 з
01.09.2010р. по 20.09.2010р., ОСОБА_11 з 05.05.2008р. по
20.09.2010р., ОСОБА_6 з 03.09.2007р. по 02.03.2009р. та з
02.07.2009р. по 20.09.2010р. ОСОБА_1 взагалі в ТОВ
«Донспецпром» не працював. Заробітна
плата за періоди роботи та компенсація
за невикористану відпустку усім
позивачам крім ОСОБА_1 виплачена в
повному обсязі. Повідомлення про
звільнення з роботи позивачі зробили з
порушенням ч.1 ст.38 КЗпП України, тобто
менш ніж за два тижні. Заяви про
звільнення позивачі чомусь надіслали
поштою 18.09.2010р. (ці заяви ТОВ
«Донспецпром» отримало 01.10.2010р.), а
відлік часу для звільнення чомусь
розпочали 20.09.2010р., при цьому ніяких
документів окрім заяв про звільнення
надано не було. Фактично вони на роботу
з 20.09.2010р. не виходили з невідомих
причин, про причини невиходу не
повідомили, тому на підставі
розпоряджень генерального директора
було створено комісію, яка
досліджувала причини їх відсутності та
не знайшла поважних причин
відсутності. Всі матеріали
розслідування були надані
генеральному директору, який прийняв
рішення звільнити їх за прогули.
Відносно видачі трудових книжок ТОВ
«Донспецпром» не заперечує, однак з
формулюванням причини звільнення – за
прогули. Позивачі при прийомі на роботу
свої трудові книжки не надали.

Суд, дослідивши докази в їх сукупності,
вважає позов таким, що підлягає
частковому задоволенню, за таких
підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
відповідно до наданих відповідачем
наказів про прийом на роботу, про
звільнення, індивідуальних відомостей
про застраховану особу стосовно
ОСОБА_6, ОСОБА_2 позивачі працювали
водіями в ТОВ «Донспецпром» в такі
періоди: ОСОБА_3 з 02.09.2008р. ( наказ про
прийом на роботу №10-к від 01.09.2008р.) по
25.02.2009р. (наказ про звільнення за
власним бажанням) та з 01.09.2010р. (наказ
про прийом на роботу №9-к від 01.09.2010р.) по
20.09.2010р. ( наказ про звільнення на
підставі п.4 ст.40 КЗпП України (за
прогули) №10/1а від 13.10.2010р.), ОСОБА_2 з
03.09.2007р. (наказ про прийом на роботу №96-к
від 03.09.2007р. по 04.08.2008р. (наказ про
звільнення за власним бажанням №9/1к
від 04.08.2008р.) та з 01.09.2010р. (наказ про
прийом на роботу №9-к від 01.09.2010р.) по
20.09.2010р. ( наказ про звільнення на
підставі п.4 ст.40 КЗпП України (за
прогули) №10/1а від 13.10.2010р.), ОСОБА_8 з
03.09.2007р. (наказ про прийом на роботу №96-к
від 03.09.2007р.) по 03.11.2008р. (наказ про
звільнення за власним бажанням №12-к
від 03.11.2008р.) та з 01.09.2010р. (наказ про
прийом на роботу №9-к від 01.09.2010р.) по
20.09.2010р. ( наказ про звільнення на
підставі п.4 ст.40 КЗпП України (за
прогули) №10/1а від 13.10.2010р.), ОСОБА_9 з
01.09.2010р. ( наказ про прийом на роботу №9-к
від 01.09.2010р.) по 20.09.2010р. ( наказ про
звільнення на підставі п.4 ст.40 КЗпП
України (за прогули) №10/1а від 13.10.2010р.),
ОСОБА_11 з 05.05.2008р. (наказ про прийом на
роботу №6-к від 05.05.2008р.) по 20.09.2010р. (
наказ про звільнення на підставі п.4
ст.40 КЗпП України (за прогули) №10/1а від
13.10.2010р.), ОСОБА_6 з 03.09.2007р. (наказ про
прийом на роботу №96-к від 03.09.2007р.) по
02.03.2009р. (наказ про звільнення за
власним бажанням №3-к від 02.03.2009р.) та з
02.07.2009р. (наказ про прийом на роботу №7-к
від 01.07.2009р.) по 20.09.2010р. ( наказ про
звільнення на підставі п.4 ст.40 КЗпП
України (за прогули) №10/1а від 13.10.2010р.)
ОСОБА_1 згідно даним відповідача та
індивідуальних відомостей про
застраховану особу в ТОВ «Донспецпром»
зовсім не працював.

ОСОБА_1 та його представником в
судовому засіданні нічим не доведено,
що він працював в ТОВ «Донспецпром».
Тому його позовні вимоги задоволенню
не підлягають.

Наказ генерального директора ТОВ
«Донспецпром» №10/1а від 13.10.2010р., яким за
прогули звільнені позивачі, на
теперішній час не скасовано, та
позивачами не оспорюється. Також
позивачі не просять визнати
формулювання вказаних в ньому причин
звільнення неправдивими. Цей наказ
ґрунтується на службових записках
менеджера ОСОБА_12 про безпричинну
відсутність на робочих місцях
позивачів з 20.09.2010р. по 13.10.2010р., табелях
обліку робочого часу, актах створеної в
ТОВ «Донспецпром» комісії для вивчення
причин відсутності позивачів на
робочих місцях, які досліджені в
судовому засіданні.

Позивачами в судовому засіданні нічим
не доведено, що вони 20.09.2010р. не були
допущені відповідачем до роботи.

Згідно ст.44 КЗпП України якщо власник
або уповноважений ним органом порушує
законодавство про працю, колективний
чи трудовий договір (ст.ст.38 і 39),
працівник має право на отримання
вихідної допомоги в розмірі,
передбаченому колективним договором,
але не менше тримісячного середнього
заробітку. Оскільки позивачами та
їхнім представником нічим суду не
доведено, що до звільнення позивачів
відповідач порушив законодавство про
працю, колективний чи трудовий договір,
то в позовних вимогах про стягнення з
ТОВ «Донспецпром» вихідної допомоги
необхідно відмовити.

Відповідно до ст.47 КЗпП України власник
або уповноважений ним орган
зобов’язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести розрахунок у
строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу.
Згідно ст.116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред’явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Відповідно до ст.117 КЗпП
України в разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум
у строки, зазначені в ст.116 цього
Кодексу, при відсутності спору про їх
розмір підприємство, установа,
організація повинні виплатити
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

Відповідно до наданих суду штатного
розпису ТОВ «Донспецпром», де
встановлено оклад усіх працівників,
відомостей на виплату грошів, пояснень
в судовому засіданні свідків ОСОБА_13 та
ОСОБА_14 заробітна плата та компенсація
за невикористану відпустку за вказані
у позові та заявах представника
позивачів про збільшення позовних
вимог періоди виплачена ОСОБА_6, ОСОБА_8,
ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_9 в повному
обсязі. Тому позовні вимоги позивачів
про стягнення невиплаченої заробітної
плати, грошової компенсації за
невикористану відпустку, середнього
заробітку за час затримки повного
розрахунку при звільненні задоволенню
не підлягають як необгрунтовані.

В судовому засіданні позивачами та
їхнім представником нічим не доведено,
що при прийомі на роботу в ТОВ
«Донспецпром» вони здавали свої
трудові книжки. Цей факт заперечується
і представником відповідача. Але
відповідно до ст.47 КЗпП України
відповідач повинен був надати
позивачам в день звільнення належно
оформлені їхні трудові книжки, навіть
коли вони і не здавались при прийомі на
роботу, чого до теперішнього часу
зроблено не було. Тому суд вважає за
необхідне зобов’язати ТОВ
«Донспецпром» видати ОСОБА_6, ОСОБА_3,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_2 належним
чином оформлені трудові книжки з
формулюванням відповідної причини
звільнення. Однак в частині зазначення
в них формулювання звільнення: «за
власним бажанням» необхідно відмовити
в зв’язку з наявністю діючого наказу
генерального директора ТОВ
«Донспецпром» №10/1а від 13.10.2010р., яким
позивачі звільнені за прогули, та
відсутністю підстав для зміни
формулювання їхнього звільнення.

Відповідно до ч.4 ст.235 КЗпП України у
разі затримки видачі трудової книжки з
вини власника або уповноваженого ним
органу працівникові виплачується
середній заробіток за весь час
вимушеного прогулу. Оскільки
позивачами нічим не доведено, що ними
при прийомі на роботу в ТОВ
«Донспецпром» були здані трудові
книжки та що в зв’язку з затримкою
видачі їм відповідачем трудових книжок
вони зазнали вимушений прогул, позовні
вимоги про стягнення з відповідача на
користь позивачів середнього
заробітку за час вимушеного прогулу в
зв’язку із затримкою у видачі трудової
книжки задоволенню не підлягають.

У відповідності до ст.237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв’язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Суд вважає, що порушення відповідачем
вимог ст.47 КЗпП України в частині
невидачі при звільненні позивачам
належно оформлених трудових книжок
призвело до їх моральних страждань. З
урахуванням характеру таких страждань
суд вважає, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача моральної
шкоди підлягають частковому
задоволенню – в сумі 400грн. на користь
кожного з позивачів крім ОСОБА_1
Позовні вимоги про стягнення з
відповідача моральної шкоди в зв’язку
з іншими вказаними у позові
порушеннями відповідачем трудового
законодавства задоволенню не
підлягають, оскільки, як вже було
сказано вище, ці порушення позивачами
нічим не доведені.

Також з відповідача до доходу держави
підлягає стягненню судовий збір в сумі
107,30грн.

На підставі ст.ст.40, 44, 47, 116, 117, 235, 237-1
КЗпП України, керуючись ст.ст.60,209,212,214,215
ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Донспецпром» про стягнення
невиплаченої заробітної плати,
грошової компенсації за невикористану
відпустку, вихідної допомоги,
середнього заробітку за час затримки
повного розрахунку при звільненні та
за час вимушеного прогулу в зв’язку із
затримкою у видачі трудової книжки,
моральної шкоди, зобов’язання
виконати дії задовольнити частково.

Зобов’язати товариство з
обмеженою відповідальністю
«Донспецпром» видати ОСОБА_6, ОСОБА_3,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_2 належним
чином оформлені трудові книжки з
формулюванням відповідної причини
звільнення.

Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю
«Донспецпром» на користь ОСОБА_6,
ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_2
моральну шкоду по 400 гривень на користь
кожного.

В решті позову відмовити.

Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю
«Донспецпром» до доходу держави
судовий збір в сумі 107 гривень 30
копійок.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Куйбишевський районний суд
м.Донецька на протязі десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: