Справа № 2-2715/11
(2/401/680/12)
РІШЕННЯ

Іменем України

03.04.2012 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

судді Руденко В.В..,

при секретарі Чорнойван О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання договору купівлі-продажу домоволодіння частково недійсним, визнання права власності на Ѕ частину домоволодіння, третя особа: четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із зазначеним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначив, що у 1989 році він з відповідачем вирішили створити сімю. З того часу він та відповідач з її сином стали проживати в домоволодінні по вул. Михайлівській 13/2 в м. Дніпропетровську, яке належало позивачу на праві власності, при цьому вели спільний бюджет та господарство. У 1991 році відповідач отримала двокімнатну квартиру №69 по вул. Донецьке шосе в м. Дніпропетровську. Для покращення житлових умов для проживання їхньої сімї вони вирішили продати квартиру відповідача та його частину домоволодіння та купити великий будинок. Відповідач знайшла для покупки будинок №325 по вул. Грінченка в м. Дніпропетровську, при цьому з господарями будинку була домовленість, що частину коштів вони віддадуть відразу, а частину після продажу його домоволодіння. За час спільного проживання з відповідачем вони зібрали за рахунок заощаджень з його зарплати та пенсії 1500 доларів США, які і віддали в якості завдатку продавцям будинку. 11.04.1995 року було укладено договір купівлі-продажу будинку по вул. Грінченка, 325 в м. Дніпропетровську, в якості покупця в договорі значиться тільки відповідач. 18.04.1995 року відповідач продала свою квартиру, коштами від продажу якої відповідач розплатилась з боргами, які у неї виникли до 1989 року. Коли він дізнався, що відповідач почала оформлювати документи на спірне домоволодіння на своє імя, то він відмовився продавати своє домоволодіння, а відповідач, зрозумівши, що угода може не відбутися, запропонувала йому укласти шлюб. 28.08.1995 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, проте спірне домоволодіння по вул. Грінченка,325 а м. Дніпропетровську було вже оформлене на відповідача. 28.12.1995 року було продано його домоволодіння по вул. Михайлівській, 13/2 в м. Дніпропетровську, кошти від продажу якого отримала відповідач і остаточно розрахувалась за куплене спірне домоволодіння. З того часу вони зареєструвались та стали проживати сімєю у спірному домоволодінні, він приймав участь у його утриманні. Таким чином, вважає спірне домоволодіння спільною сумісною власністю, оскільки воно придбане за рахунок їхніх спільних сумісних коштів за час проживання однією сімєю. 15.12.2004 року шлюб між ним та відповідачем було розірвано, позивач залишила його без грошей та житла. Просить суд встановити факт проживання його та відповідача однією сімєю без реєстрації шлюбу з 1989 року, визнати частково недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння №325 по вул. Грінченка в м. Дніпропетровську, визнати за ним право власності на Ѕ частину спірного домоволодіння.

Позивач та його представник в судовому засіданні свій позов підтримали та надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували, стверджуючи, що спірне домоволодіння є власністю відповідача, про що є відповідні рішення суду. При цьому, позивач зареєстрований в спірному домоволодінні і відповідач не чинить йому перешкоди в користуванні житлом. Факт спільного проживання не заперечується відповідачем, проте, норми закону, які визначають правовий статус майна чоловіка та жінки, які проживають однією сімєю без шлюбу, на час придбання спірного домоволодіння, не діяли. Також, зазначали про пропуск позивачем позовної давності щодо вимог про визнання договору купівлі продажу спірного домоволодіння недійсним. Просили у позові відмовити.

Представник третьої особи до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та винести рішення на розсуд суду.

Вислухавши сторони та їх представників, пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 1989 року проживали однією сімєю, шлюб між ними укладено 27.08.1995 року. Зазначені обставини визнаються сторонами та не підлягають доказуванню. 11 квітня 1995 року відповідачем за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу було придбане домоволодіння №325 по вул. Грінченка в м. Дніпропетровську. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду від 22.10.2007 року у позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину домоволодіння №325 по вул. Грінченка в м. Дніпропетровську відмовлено, оскільки позивачем не надано суду належних доказів щодо факту створення сторонами спільної сумісної власності, оскільки спірне домоволодіння було придбане відповідачем до шлюбу з позивачем.

Відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуюся при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на вимоги ст. 74 СК України щодо визначення правового статусу спірного майна, як спільної сумісної власності, бо останнє придбане за час спільного проживання сторін однією сімєю без реєстрації шлюбу, оскільки вищезгадана норма закону не діяла на час виникнення спірних правовідносин та не має зворотної дії у часі.

Щодо позовних вимог позивача про визнання частково недійсним договору купівлі продажу спірного домоволодіння від 11.04.1995 року, то останнім взагалі не наведено будь-яких підстав, передбачених ст. 215-235 ЦК України, для визнання оспорюваного правочину недійсним.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 5, 10, 11, 15, 212-218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання договору купівлі-продажу домоволодіння частково недійсним, визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння,- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя