Справа № 2114/5988/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2012 року

Суддя Комсомольського районного суду м. Херсона Черниш О.Л., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк Надра до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 05.10.06 року

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду із названою позовною заявою.

Відповідно до ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява має містити:

1)найменування суду, до якого подається заява;

2)імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий;

3) зміст позовних вимог;

4) ціна позову щодо вимог майнового характеру;

5) виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги;

6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до ч.4 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановлених законом.

Позовна заява публічного акціонерного товариства комерційний банк Надра не відповідає встановленим вимогам закону.

Позивач просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 05.10.06 року.

На обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що між банком та відповідачем було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб шляхом отримання позивачем особисто від відповідача письмового підтвердження про приєднання до умов Договору підписаного відповідачем, яким є Анкета клієнта на оформлення кредитної картки та підписання виписки-повідомлення, що надається позивачем відповідачу.

Як на правову підставу своїх вимог позивач посилається на ст.ст. 525, 526, 536, ч.1 ст.1049, 1050, 1054 ЦК України.

Статті 525, 526 ЦК України визначають загальні умови виконання зобовязання, а ст.536 ЦК України визначає, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Стаття 1054 ЦК України визначає поняття кредитного договору, а саме, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, позивач, в правове обґрунтування позовних вимог, посилається на норми закону, які регулюють кредитні відносин.

Згідно ст.1055 ЦК України визначає, що кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частина 2 ст.207 ЦК України визначає, що правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Якщо позивач вважає, що між сторонами було укладено кредитний договір, то він має надати докази укладання такого договору.

В порушення вимог п.п.5.6 ст.119 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, який підтверджує укладання сторонами кредитного договору відповідно до ст.ст.1054, 1055, ч.2 ст.207 ЦК України.

Всі види правовідносин, які виникають між фінансовими установами та фізичними особами, визначено гл.71-74 ЦК України.

Такого виду договору як комплексне банківське обслуговування фізичних осіб зазначені глави ЦК України не містять, а тому позивачеві необхідно вказати яким актом цивільного законодавство передбачено такий вид договору. Крім того, текст договору є неможливим для прочитання, а письмові докази підлягають дослідженню.

Згідно вимог п.5 ст.119 ЦК України позивач повинен обґрунтувати свої вимоги, але позовна заява замість обґрунтування позовних вимог містить виклад тексту статей Цивільного Кодексу, відсилання до пунктів Договору, тарифів позивача, тарифного пакету тощо, тоді як кредитні правовідносини не передбачають такого поняття, як тариф.

Позивач не зазначив яку суму коштів він видав відповідачеві і не додав до позовної заяви жодного доказу видачі відповідачеві грошових коштів, не вказав коли і в який спосіб видані кошти повинні були повертатися.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а згідно частини другої цієї статті докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а:

Позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк Надра до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 05.10.06 року залишити без руху.

Позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви у пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Розяснити позивачу, що в разі неусунення недоліків, вказанних у заяві, у визначений ухвалою строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві з усіма додатками до неї.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_2