справа № 2-2499/11
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2011 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Кузьменка В.А.
при секретарі - Забєловій К.О.
за участю адвоката - Дубинського В.М.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до виконавчого комітету Черкаської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:
Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Соснівського райвиконкому м. Черкаси, Соснівського райвиконкому м. Черкаси про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Свої позовні вимоги мотивували тим, що позивачі в зазначеній квартирі проживають вже більше 30 років. Весь час проживання сплачують комунальні послуги за квартиру. Також відповідно до акту обстеження житлових умов від 23.03.2010 року підписаними сусідами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , з 1981 року і по даний час проживає в спірній квартирі позивачі. В спірній квартирі ніхто не зареєстрований. Іншого житла у позивачів не має. Просять визнати за ними право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 змінені позовні вимоги підтримали, вказували, що в 1981 році в спірну квартиру АДРЕСА_1 вони вселилися, за наказом командира військової частини і з тих пір вже 30 років в ній проживають. На той час ця квартира належала військовій часті. Тоді позивач ОСОБА_3 , працював в даній військовій частини. В квартирі в період з 1981 1983 роки вони проживали разом з сім`єю двоюрідного брата позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , який на той час був наймачем спірної квартири. В 1983 році той, разом зі своєю сімґєю отримав інше житло, та з даної квартири виписався і виїхав до іншого місця проживання. Всі ці три роки, - з 1981 по 1983р.р., позивачі ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 з ОСОБА_7 , його дружиною ОСОБА_8 , та їх сином ОСОБА_9 проживали як одна сімґя, у них був спільний бюджет, вони всі разом покупали продукти харчування, разом готували, разом сплачували комунальні послуги за спірну квартиру. Після виселення у 1983 році ОСОБА_7 з даної квартири позивачі ОСОБА_10 продовжували проживати у спільній квартирі і вони вже самі сплачували комунальні за неї послуги. Іншого житла у них немає. Будинок, де вони зареєстровані, є ветхим і проживати в ньому неможливо. Тим більше, що в ньому проживає сім`я доньки позивачів разом з онуком.

Представник відповідача виконавчого комітету Черкаської міської ради Науменко М.С. позов не визнав, та пояснив, що позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право на спірну квартиру не набули. Вони до неї вселилися без ордера, проживали без прописки (реєстрації), немає достатньо доказів, що позивачі ОСОБА_10 з Грязновими, проживали однією сімґєю, та що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 ,- є двоюрідними братами. Грошові квитанції за комунальні послуги за спірну квартиру, які в судовому засіданні надали позивачі, виписані на ім`я ОСОБА_11 , а тому немає достатньо підстав вважати, що саме позивачі сплачували комунальні послуги за спірну квартиру.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пояснення позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтверджуються наступними доказами по справі:

- ордером № 160 від 21.01.1977 року, згідно якому, ОСОБА_7 зі складом сімґї трьох чоловік, надана спірна квартира;

- актом обстеження житлових умов від 23.03.2010 р., згідно якому позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 1981р. та по теперішній час проживали в спірній квартирі;

- показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , сусідів по квартирі, які в судовому засіданні пояснили, що вони живуть з дня здачі будинку в якому вони і зараз проживають. З 1977 року та по 1981 рік в спірній квартирі проживав ОСОБА_11 , разом із своєю сімґєю. З 1981 по 1983 р.р. з ними в даній квартирі стали проживати позивачі. Свідки постійно відвідували цю квартиру і бачили, що вони проживали, як одна сім`я,- як одна родина. Між ними були гарні відносини. ОСОБА_11 та позивач ОСОБА_10 - двоюрідні брати. В 1983 році Грязнови виїхали з цієї квартири і в ній, до теперішнього часу, залишилися проживати позивачі;

- квитанціями за комунальні послуги;

- довідкою начальника дільниці № 4 Ідес І.Г., згідно якої оплата за вказану квартиру проводиться своєчасно і заборгованість по квартплаті станом на 01.02.2011р. складає всього 74 гривні 12 коп.;

- довідкою начальника дільниці № 4 КП Соснівська СУБІдес І.Г. від 25.07.2011р. № 4122,згідно якої, в спірній квартирі ніхто не зареєстрований;

- довідкою Управління житлово-комунального хазяйства міськвиконкому №176 від 18.04.1995р. згідна якої житловий будинок, де зареєстровані позивачі визнано ветхим.

Суд встановив, що хоча комунальні послуги за спірну квартиру сплачувалися на імґя ОСОБА_7 , але вони дійсно сплачувалися саме позивачами тому, що ОСОБА_7 зі своєю сімґєю у 1983 році із квартири вибув і виїхав за межі міста Черкаси. Заборгованості по квартирі до теперішнього часу практично немає. Весь цей час в квартирі продовжували проживати позивачі. Також даний факт підтверджується копія квитанцій скерованими позивачами в судовому засіданні

Виходячи з вищевикладеного, оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки позивачі в спірній квартирі приживають вже 30 років. В 1981 році вони вселився в спірне житлове приміщення, як члени сімґї наймача ОСОБА_7 , позивачі постійно, майже три роки з 1981 по 1983 р. проживали разом з наймачем в спірній квартирі однією сім`єю, вели з ним спільне господарство. У них був спільний бюджет, вони всі разом сплачували комунальні послуги за квартиру.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 11, 57-60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України ст.ст. 64 ч. 2, 65 ч.2 ЖК України,
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Черкаської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий: