АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

Іменем України 26 квітня 2012 року Колегія судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

Позивач звернувся до суду із вищенаведеним позовом в якому просив скасувати наказ №59 від 23.06.2011 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Як на підставу своїх вимог послався на те, що догану йому було оголошено безпідставно. Підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення стало невиконання позивачем завдань, які були на нього покладені керівництвом підприємства і які ним виконані ніби то не були. В подальшому збільшив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь недоотриману ним премію в розмірі 85100 грн. у зв'язку із тим, що наказом №1/1 від 04.01.2011 року працівникам управління лізингу обладнання та лізингу транспорту було встановлено премію в розмірі 10000 грн. після оподаткування за кожен 1 000 000 евро фінансової вартості укладених угод фінансового лізингу (для обладнання не зі складу). Для управління лізингу легкових автомобілів було встановлено премію в розмірі 10000 грн. після оподаткування за кожні 500000 евро фінансової вартості укладених угод лізингу нових легкових або комерційних автомобілів вантажопідйомністю до 3,5 тон. У випадку укладення працівником вказаного управління угод фінансового лізингу з іншим типом обладнання, преміювання проводиться в розмірі, визначеному п. І вказаного наказу. Посилаючись на те, що з початку 2011 року позивачем було укладено на загальну суму 4077494 10 евро, а відповідачем не було виконане взяте на себе зобов'язання по преміюванню позивача тому перед ним утворився борг, який підлягає стягненню із відповідача. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 26 грудня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «УніКредит Лізинг» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та стягнення премії залишено без задоволення. Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове по суті позовних вимог, а саме: скасувати Наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «УніКредит Лізинг» №59 від 23 червня 2011 року про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - догани та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УніКредит Лізинг» на його користь невиплачену премію у загальному розмірі 85 100 грн. В скарзі посилається на те, що суд першої інстанції при винесенні рішення по справі порушив норми матеріального права, зокрема до спірних правовідносин не застосував ту норму законодавства, яку повинен був застосувати, а також прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи. На обґрунтування своєї позиції апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що Наказ № 59 є безпідставним та таким, що не відповідає законодавству, крім того, не звернув увагу на загальний та рекомендаційний характер даного документу. Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було враховано об'єктивну можливість особистого виконання ОСОБА_2 завдань викладених в Плані в межах посадових обов'язків визначених в Посадовій інструкції, а також не оцінено твердження відповідача сформульоване в Наказі № 59 від 23.06.2011, про наявність у ТОВ «УніКредит Лізинг» збитків

головуючого - судді суддів при секретарі - за участю позивача представника відповідача

ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 22-ц/2690/3076/2012

Головуючий у 1 інстанції - Диба О.В. Доповідач - Кулікова С.В.

ОСОБА_6М, ОСОБА_1 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 26 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УніКредит Лізінг» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та стягнення премії, заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

УКРАЇНА

спричинених систематичним неналежним виконанням поставлених задач та їх невиконанням менеджером із збуту управління корпоративного бізнесу ОСОБА_1, при цьому жодних доказів, якими б відповідач міг би обґрунтувати наявність збитків від таких дій, надано не було, а тому твердження про наявність збитків апелянт вважає безпідставним та необґрунтованим. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що в наказі не наведено конкретного складу дисциплінарного проступку, за який його притягнуто до дисциплінарної відповідальності, не зазначено де, коли та за яких обставин були вчинені дисциплінарні проступки. В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги та надавши додаткові пояснення та докази просив суд задовольнити її в повному обсязі. Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував, просив скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін. Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з постановленням в частині відмови у скасуванні наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності нового рішення виходячи з наступних підстав. Згідно положень ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Так, відмовляючи у позові, суд першої інстанції встановив, що позивач до 25.04.2011 року працював у відповідача на посаді начальника управління лізингу транспортного обладнання та входив в робочу групу, яка була створена розпорядженням від 12.10.2010 року для зниження обсягів простроченої заборгованості клієнтів, реструктуризації заборгованості та покращення якості активів. На засіданні, яке відбулося 29.03.2011 року, на нього було покладено обов»язок організувати погашення клієнтом «Укрмістобуд» в строк до 01.04.11 р. вартості дефектовки Бауєру по буровій БГ-36 в повному обсязі, по договору 136R10/00 в повному обсязі, боргу по договору №22R10/00 часткове погашення. Про розмір часткового погашення по договору №22R10/00 повідомити WOT до 31.03.11 року. У випадку не сплати вказаних сум - розірвати договір оренди №22R10/00 01.04.2011 року. В подальшому, з причин зміни внутрішньої структури підприємства відповідача 25.04.2011 року посаду позивача було змінено на менеджера із збуту управління корпоративного бізнесу та під підпис ознайомлено із його новою посадовою інструкцією. Посилаючись на пункти відповідної інструкції та ст.. 30 КЗпП України, суд прийшов до висновку, що позивач, відповідно до його посадових інструкцій, зобов'язаний був виконувати розпорядження його безпосереднього керівництва також і в протокольній формі. У зв»язку із невиконанням покладених на нього обов»язків, на підставі доповідної записки про це директора із управління ризиками від 30.05.2011 року, та у відповідності до ст.. 148 КЗпП України, позивача правомірно було притягнуто до дисциплінарної відповідальності і було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, тому підстав для скасування наказу про притягнення дисциплінарної відповідально немає. З таким висновком суду колегія суддів погодитись не може виходячи з наступного. 29 березня 2011 року відбулося спільне засідання працівників управління корпоративного бізнесу, управління роздрібного бізнесу та відділу по роботі з простроченою заборгованістю ТОВ «УніКредит Лізинг», на якому було складено певний робочий план дій щодо конкретних клієнтів та визначені особи, які в міру своїх посадових обов'язків та повноважень повинні сприяти його виконанню. Суд першої інстанції не звернув увагу на загальний та рекомендаційний характер даного документу та не дав належної правової оцінки тому факту, що такі обов»язки виходили за межі його повноважень, оскільки завдання, які були окреслені в Плані дій, мали відношення до так званої проблемної заборгованості, питаннями якої в структурі ТОВ «УніКредит Лізинг» займається відповідний відділ по роботі із проблемною заборгованістю. Суд першої інстанції також не звернув увагу на строки, в межах яких необхідно було організувати процес погашення заборгованості. Так, з моменту прийняття плану дій до кінцевого строку повернення проблемної заборгованості виконавцеві відводилося менше двох робочих днів, що є вкрай недостатнім проміжком часу для повернення заборгованості. Проте, незважаючи на складність поставленої задачі, позивачем на виконання даного Плану було здійснено наступні дії: Укрмістобуд сплатив 19200 грн. згідно рахунку-фактури № БМ-0000026 від 22.03.2011 за дефектування бурової установки БГ-36 в повному обсязі (що підтверджується наданою позивачем від ТОВ «БК «Укрмістобуд» копією банківської виписки від 31.03.2011 p.);

- Укрмістобуд погасив заборгованість в розмірі 81000 грн. по договору оренди № 136R10/00 в повному обсязі 30.03.2011 р. (що підтверджується наданою позивачем копією банківської виписки від 30.03.2011 р.); Таким чином, весь борг по договору № 22R10/00 був сплачений завдяки переговорам ОСОБА_1, а Договір оренди № 22R10/00 був закінченим в частині оренди 16.10.2010 р. , після повернення бурової БГ-36 16.10.2010 р. На спростування встановлених вище фактів, представник відповідача на прохання колегії суддів доказів не надав, судом першої інстанції в порушення вимог процесуального права, факти невиконання позивачем завдань перевірені не були. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Колегія суддів приходить до висновку про те, що Наказ № 59 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани ОСОБА_1 не можна вважати законним та обґрунтованим, тому він підлягає скасуванню, оскільки крім встановлених фактів виконання ним покладеної на нього роботи, в наказі не наведено конкретного складу дисциплінарного проступку, не зазначено де, коли, за яких обставин були вчинені дисциплінарні проступки, тому неможливо встановити, чи дотримано відповідачем вимог ст. 148 КЗпП України щодо строків застосування дисциплінарного стягнення. Проте, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача премії з тих підстав, що у позивача наявне непогашене дисциплінарне стягнення у вигляді догани, яке було до нього застосоване згідно із наказом від 27.01.2011 року, оскільки він ґрунтується на нормах матеріального права та передбачено Положенням про оплату праці працівників ТОВ «УніКредит Лізинг», яким визначено, що в структурі заробітної плати передбачена основна та додаткова заробітна плата та заохочувальні і компенсаційні виплати до складу яких входить винагороди та премії за підсумками роботи. Наказом №3 від 27.01.2011 року позивача було притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Даний наказ позивачем не оскаржувався та є чинним, про що позивач підтвердив в судовому засіданні. Згідно із ч. З ст. 151 КЗпП України протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються. Відповідно до ст.. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких підстав, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині відмови скасувати наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача є необґрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, тому в цій частині підлягає скасуванню з постановлениям нового рішення. Інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому в іншій частині рішення суду слід залишити без змін. Судові витрати розподіляються між сторонами у відповідності до ст.. 88 ЦПК України. Керуючись ст.. ст.. 88, 303, 304, 307,309,313-315 ЦПК України, - ВИРІШИЛА: Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 26 грудня 2011 року - задовольнити частково. Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 26 грудня 2011 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності - скасувати та в цій частині постановити нове рішення, яким скасувати наказ №59 від 23.06.2011 року ТОВ «УніКредит Лізинг» про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Стягнути з ТОВ «УніКредит Лізинг» на користь держави судовий збір у розмірі 107 грн. 30 коп. В іншій частині рішення суду залишити без змін. Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Головуючий: Судді: