Справа №1490/2019/12 07.06.2012 07.06.2012 07.06.2012
Провадження №22-ц/1490/1393/12
Головуючий у першій інстанції-Васильченко Н.О.
Категорія 27 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 червня 2012 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.

суддів - Мурлигіної О.Я., Ямкової О.О.

при секретарі - Громовій Л.В.

за участю відповідачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 6 березня 2012 року у справі за позовом

публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ( далі ПриватБанк)

до ОСОБА_1

про стягнення кредитної заборгованості

У С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2011 року ПриватБанк звернувся з позовом до ОСОБА_1 про виконання кредитних зобовязань.

Позивач зазначав, що відповідно до договору б/н від 4 березня 2008 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3 500 грн. шляхом встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення протягом строку дії картки. Протягом 2008-2010 років розмір кредитного ліміту змінювався.

Посилаючись на порушення ОСОБА_1 кредитних зобовязань внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 31 травня 2011 року в розмірі 14 638 грн. 07 коп., в тому числі 6339 грн. 41 коп. заборгованість за кредитом, 5756 грн. 22 коп. процентів, 1369 грн. 20 коп. комісії, 500 грн. та 673 грн. 24 коп. штрафу, банк просив стягнути з відповідачки борг та судові витрати.

ОСОБА_1 позов не визнала, посилаючись на те, що фактично договір не укладався, з умовами кредитування не знайомилась, штрафні санкції нараховані поза межами строку позовної давності, а вимоги про повернення такої суми у досудовому порядку банк не заявляв.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 6 березня 2012 року, в якому виправлено описку ухвалою від 25 квітня 2012 року, з ОСОБА_1 на користь ПриватБанку стягнуто 14638 грн. 07 коп. та судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення скасувати та відмовити в позові, посилаючись на обставини, які були підставою заперечення проти позову.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 4 березня 2008 року між ПриватБанком та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки з встановленим кредитним лімітом «фінансовий» в розмірі 3 500 грн. зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості, щомісячним погашенням частини кредиту з кінцевим терміном, що відповідає строку дії картки (а.с.6-8, 41). Кредитний ліміт позивачем змінено до 7000 грн., а потім до 5910 грн. ( а.с.36).

ОСОБА_1 отримувала кредитні кошти готівкою ( а.с.39-49) , картрахунок не закрито, кредитні зобовязання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів, комісії позичальником не виконані.

За розрахунком боргу, наданим позивачем суду першої інстанції, станом на 31 травня 2011 року заборгованість складає 14 638 грн. 07 коп., в тому числі 6339 грн. 41 коп. заборгованість за кредитом, 5756 грн. 22 коп. заборгованості за процентами, 1369 грн. 20 коп. заборгованості за комісією, та 1173 грн.24 коп. штрафу (а.с. 4,5).

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що за договором про надання банківських послуг ОСОБА_1 має невиконані кредитні зобов'язання, строк виконання яких сплинув, що є підставою для стягнення кредитної заборгованості, відповідає обставинам справи та вимогам статей 526,530, 1048-1050 ЦК.

Разом з тим, визначаючи розмір заборгованості, суд першої інстанції не звернув належної уваги на умови та порядок нарахування штрафу.

В розрахунку позивача зазначено загальний розмір штрафу 1173 грн. 24 коп., а в позовній заяві його складові 500 грн. фіксована частина та 673 грн.23 коп. процентна частина. Але нарахування штрафу за пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг ( а.с.7-8) не відповідає змісту довідки про умови кредитування, на яку позивач посилається як складову договору ( а.с.41).

Конкретних порушень умов договору, які стали підставою нарахування кожної складової штрафу, розрахунок позивача не містить, що унеможливлює перевірку дотримання позивачем строку позовної давності.

Суперечить такий розмір штрафу і відомостям про рух коштів на рахунку ОСОБА_1В.( а.с.39-40).

Отже, колегія суддів не вбачає достатніх підстав для стягнення з відповідачки 1173 грн. 24 коп. штрафу, а тому загальний борг ОСОБА_1, що підлягає стягненню, складає 13 464 грн. 83 коп., в тому числі 6339 грн. 41 коп. за кредитом, 5756 грн. 22 коп. за процентами та 1369 грн.20 коп. за комісією.

Рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Доводи апелянта про те, що кредитний договір вона не укладала та з умовами надання банківської послуги про відкриття картрахунку не ознайомлена, колегія суддів не може прийняти до уваги.

Позивачем надано суду заяву ОСОБА_1 від 4 березня 2008 року про відкриття рахунку та надання кредитних послуг, яка містить зазначення про ознайомлення з Умовами та Правилами ( а.с.6). Умови та правила надання банківських послуг містять зазначення, що договір складається з заяви клієнта, цих правил та тарифів ( а.с.7). Матеріали справи містять і довідку, підписану власноручно ОСОБА_1 4 березня 2008 року, про ознайомлення з фінансовими умовами надання кредитної картки (а.с.41).

При цьому ОСОБА_1 не заперечувала факт отримання кредитних коштів як в розмірі первинного ( 3500 грн.), так в розмірі збільшеного (7000 грн.) ліміту.

Право банку в односторонньому порядку змінити розмір ліміту без повідомлення клієнта передбачено пунктом 5.3 Умов та Правил ( а.с.8). Отримавши гроші готівкою поза межами первинного ліміту, ОСОБА_1 усвідомлювала збільшення ліміту, встановленого раніше.

Отже, підстав, які б звільнили відповідачку від обовязку повернути кредитні кошти, а тому і підстав для відмови в позові, колегією суддів не встановлено.

Не надано апелянтом і доказів, що кредитний борг складає 1800 грн. Жодних обґрунтованих розрахунків такої суми ОСОБА_1 не надала.

Керуючись статтями 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 6 березня 2012 року змінити, зменшити розмір стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» кредитної заборгованості з 14 638 грн. 07 коп. до 13 464 (тринадцяти тисяч чотириста шістдесят чотири ) грн. 83 коп. та судових витрат з 266 грн. 38 коп. до 254 грн. 65 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді