Справа №2-199/11
У Х В А Л А

10.10.2012 м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді - Головенко О.С.

секретаря Галів І.Б.

за участю представників позивача ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання недійсним державного акту на право власності на землю, розподіл земельної ділянки ,-

встановив:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним та скасувати Державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,19 на в м.Болехові по вул.. Грушевського,12 а також провести розподіл вказаної земельної ділянки між нею та відповідачем у відповідності до їх часток в будинковолодінні. Свої вимоги мотивує тим, що згідно рішення суду за яким проведено реальний розподіл будинковолодіння, придбаного за час шлюбу, за ними було визнано по 1/2 частині будинковолодіння, зокрема, їй була визначена ліва сторона будинку від вулиці Грушевського, а відповідачу- права сторона.

Вважає, що в такому випадку на підставі ст.. 120 ЗК України при переході права власності на частину будинку, їй, як власнику, відходить і відповідна частка земельної ділянки для обслуговування будинку.

Але відповідач, отримавши на своє імя Державний акт на право власності на вказану ділянку, відмовляється в добровільному порядку здійснити розподіл земельної ділянки, що стало підставою для звернення до суду.

В процесі розгляду справи відповідач подав клопотання про призначення судово-психічної експертизи ОСОБА_4, оскільки у нього склалося враження, що час зустрічей та спілкуванні із нею вона постійно перебуває у стані тривоги, емоційного напруження і у неї домінує невідповідність поведінки меті й мотивам вчиненого діяння. До такого клопотання його спонукали висновки двох католицьких судів та аналіз поведінки і вчинків позивачки.

Представники позивача категорично заперечували щодо проведення психічної експертизи , вважаючи таке клопотання безпідставним.

Суд вважає, що дане клопотання не може бути задоволена, виходячи з наступного.

Згідно ст.239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров'я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Призначення експертизи є обов'язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи (п. 2 ч. 1 ст. 145 ЦПК України). Це зокрема, стосується у справах про визнання особи недієздатною чи обмежено дієздатною ( статті 36, 39 ЦКУ) та про необхідність встановлення над нею опіки чи піклування, про визнання угод недійсними.

Суд вважає, що в даному спорі немає необхідності визначення психічного стану сторони, оскільки предметом спору є порядок користування земельною ділянкою і відсутні будь-які належні та допустимі докази про психічний розлад здоров'я вказаної особи..

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.145, 239ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В клопотанні ОСОБА_3В про призначення судово-психічної експертизи ОСОБА_4 в справі за її позовом про визнання недійсним державного акту на право власності на землю, розподіл земельної ділянки відмовити.

Суддя Головенко О.С.