Справа № 712/2-5694/2011
У Х В А Л А

Іменем України

10 квітня 2012 року м. Ужгород

Колегія суддів палати з цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Куцина М.М.,

суддів - Павліченка СВ., Собослоя Г.Г.,

при секретарі - Ердик В.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вест-Сток», ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет позову - товариство з обмеженою відповідальністю «Фондова компанія «Трансферт»», про визнання права власності, -

встановила:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ТзОВ «Вест-Сток» та ОСОБА_2, третьої особи без самостійних вимог ТзОВ «Фондова компанія «Трансферт»», про визнання права власності на 263132 прості іменні акції ВАТ «ГТК «Інтурист-Закарпаття»», зобов'язання вчинити певні дії : внести до системи власників іменних цінних паперів зміни в частині реєстрації позивачки як власниці 262132 простих іменних акцій ВАТ «ГТК «Інтурист-Закарпаття»» в системі реєстру ВАТ «ГТК «Інтурист-Закарпаття»» та стягнення з ТзОВ «Вест-Сток» та ОСОБА_2 на її користь 5000 грн. моральної шкоди.

Під час розгляду справи позивачкою ОСОБА_1 було подано заяву про уточнення позовних вимог, а саме: просила визнати за нею право власності на 263132 штуки простих іменних акцій ВАТ «ГТК «Інтурист-Закарпаття»», придбаних у ОСОБА_2 згідно з Договором купівлі-продажу цінних паперів № 08-08-22/01, зобов'язати ТзОВ «Фондова компанія «Трансферт»» внести відповідні зміни до реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ «ГТК «Інтурист-Закарпаття»» щодо реєстрації позивачки як власниці 263132 штук простих іменних акцій ВАТ «ГТК «Інтурист-Закарпаття»». які на даний момент обліковуються на рахунку у цінних паперах, зареєстрованому на ім'я TOB «ОМЕТА privat», про що видати відповідну виписку із рахунку у цінних паперах, та стягнути з відповідачів на її користь 5000 грн. моральної шкоди.

Свої вимоги позивачка обгрунтувала тим, що 22 серпня 2008 року між нею та відповідачами було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № 08-08-22/01. згідно з яким вона придбала у власність 263132 штуки простих іменних акцій ВАТ «ГТК «Інтурист-Закарпаття»».

Згідно з протоколом загальних зборів ВАТ «ГТК «Інтурист-Закарпаття»» від 22.07.2010 року третя особа - ТзОВ «Фондова компанія «Трансферт»» на даний момент є зберігачем. який веде реєстр власників іменних цінних паперів ВАТ «ГТК «Інтурист-Закарпаття»».

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про національну депозитарну систему особливості електронного обігу цінних паперів в Україні» підтвердженням пі власності на цінні папери, що існують в бездокументальній формі, є виписка з рахунж цінних паперах, яку зберігай зобов'язаний надати власнику цінних паперів.

На звернення позивачки до третьої особи із запитом про отримання виписки рахунку у цінних паперах, яка є доказом права власності ОСОБА_1 на належні їй 263132 штуки простих іменних акцій ВАТ «ГТК «Інтурист-Закарпаття»», була отримана відповідь ТзОВ «Фондова компанія «Трансферт»» про те. що позивачка не обліковується в системі реєстру акціонерів простих іменних цінних паперів ВАТ «ГТК «Інтурист Закарпаття»» як акціонер, тому відповідну виписку отримати не може.

Отже. 27 липня 2011 року позивачка ОСОБА_1 дізналася про те, що відповідачі не виконали своїх зобов'язань відповідно до п.п. 2.3. та 2.4. договору купівлі продажу цінних паперів № 088-22/01 та не передали реєстратору передавального розпорядження на перереєстрацію 263132 штук простих іменних акцій ВАТ ««Інтурист-Закарпаття»», відчужених ними на користь Позивачки відповідно до вказаного договору. Внаслідок невиконання відповідачами своїх зобов'язань позивач ОСОБА_1 не може отримати єдиного документу, необхідного для визнане власницею 263132 штук простих іменних акцій ВАТ «ГТК «Інтурист-Закарпаття»» та здійснювати права користування, володіння і розпорядження набутими нею у власність акціями.

Оскільки на даний момент спірні 263132 акції ВАТ «ГТК «Інтурист-Закарпаття» обліковуються на особовому рахунку у цінних паперах, зареєстрованому на ім'я ТОВ «ОМЕТА privat», позивачка ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на 263132 штуки простих іменних акцій ВАТ «ГТК «Інтурист-Закарпаття»», придбаних у ОСОБА_2 згідно з Договором купівлі-продажу цінних паперів № 08 - 08-22/1 зобов'язати ТзОВ «Фондова компанія «Трансферт»» внести відповідні зміни до peєстру власників іменних цінних паперів ВАТ «ГТК «Інтурист-Закарпаття»» щодо реєстрації позивачки як власниці 263132 штук простих іменних акцій ВАТ «ГТК «Інтуриі Закарпаття»», які на даний момент обліковуються на рахунку у цінних паперах, зареєстрованому на ім'я TOB «ОМЕТА privat», про що видати відповідну виписку із рахунку у цінних паперах.

Крім того, вважає, що неналежне виконання відповідачами зобов'язань за договором купівлі-продажу завдало їй моральних страждань, виражених в душевних переживаннях та погіршенню її нервового стану, тому просить стягнути на її користь з відповідачів 5000,00 грн. моральної шкоди.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 13 грудня 2011 року позі задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 263132 штуки простих іменних акцій ВАТ «ГТК «Інтурист-Закарпаття»». зобов'язано TOB «Фондої компанію «Трансферт»» внести відповідні зміни до реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ «ГТК «Інтурист-Закарпаття»» щодо реєстрації ОСОБА_1 власницею 263132 штук простих іменних акцій ВАТ «ГТК «Інтурист-Закарпаття»». і обліковуються на особовому рахунку TOB «ОМЕТА privat». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення на її користі відповідачів моральної шкоди 5000 грн. скасувати як незаконне і необгрунтоване і ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити зазначену вимогу. В решті рішення залишити без змін.

Межі доводів скарги: апелянтка вважає, шо рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовної вимоги щодо стягнення моральної шкоди не

відповідає дійсним обставинам справи. Судом не взято до уваги той факт, шо

безпосередньо в причинно-наслідковому зв'язку між винними діями відповідачів знаходиться спричинена позивачці моральна шкода, яка полягає у моральних та

душевних переживаннях у зв'язку з не визначенням та фактичним позбавленням права власності на 263132 штуки простих іменних акцій ВАТ «ГТК «Інтурист-Закарпаття»». а тому вимога про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн. є правомірною та обгрунтованою.

Апелянтка ОСОБА_1 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала та просила скасувати рішення суду першої інстанції в частині відшкодування моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути на її користь з відповідачів моральну шкоду в сумі 5000,00 грн.. В решті рішення суду залишити без змін.

Відповідачі - ТзОВ «Вест-Сток» та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, хоча про судове засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не попередили. Третя особа - ТзОВ «Фондова компанія «Трансферт»» також в судове засідання не з'явилася, але надала клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянтки, дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що вона до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено в судовому засіданні суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за нею права власності 263132 штук простих іменних акцій ВАТ «ГТК «Інтурист-Закарпаття» та зобов'язання TOB «Фондова компанія «Трансферт»» внести відповідні зміни до реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ «ГТК «Інтурист-Закарпаття»» щодо реєстрації позивачки власницею 263132 штук простих іменних акцій ВАТ «ГТК «Інтурист-Закарпаття»», що зареєстровані на особовому рахунку TOB «ОМЕТА privat» є обгрунтованими, доведеними та підлягають до задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з відповідачів 5000 грн. моральної шкоди на користь позивачки ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що в ході судового розгляду зазначена позовна вимога належним чином не доведена та дійшов вірного висновку про те, що в її задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ст.ст. 213,214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Разом з тим. зазначена стаття передбачає особливості умов компенсації моральної шкоди. Компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодо дою та вини заподіювача.

Судова практика при цьому виходить із положення, що «відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні» спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, шо мають значення для вирішення спору» (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справ про відшкодування моральної(немайнової) шкоди»).

Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судових засіданнях суду першої та апеляційної інстанції Договором купівлі-продажу цінних паперів: №08-08-22/01, невиконання зобов'язань відповідачами, що позивачка рахує підставою для стягнення моральної шкоди, не передбачено такого виду відповідальності за порушення умов договору як стягнення моральної шкоди.

Крім того, матеріали справи не містять, а позивачкою не надано жодної належного доказу про те. що не виконання відповідачами зобов'язань за договором купівлі-продажу завдало їй моральних страждань, виражених в душевних переживаннях та погіршенню її нервового стану. Нічим не доказано, що моральна шкода була заподіяна саме з вини відповідачів, не наведено фактів заподіяння моральних чи фізичних страждань або витрат майнового характеру, не наведено обставин, за яких було заподіяно моральну шкоду, отже відсутні всі необхідні умови для настання права на компенсацію моральної шкоди.

Факт часткового задоволення позовних вимог позивачки, а саме визнання за нею права власності на прості іменні акції ВАТ «ГТК «Інтурист-Закарпаття»». придбані нею у відповідачів за договором купівлі-продажу. та зобов'язання третьої особи вчинити зв'язку з цим певні дій. не може слугувати підставою для стягнення моральної шкоди заподіяної неналежним виконанням відповідачами умов зазначеного договору.

Посилання апелянтки на те. шо винні дії відповідачів знаходяться безпосередньо в причинно-наслідковому зв'язку із спричиненою позивачці моральною шкодою, яка полягає у моральних та душевних переживаннях у зв'язку з не визначенням та фактичним позбавленням права власності на 263132 штуки простих іменних акцій ВАТ «ГТК «Інтурист-Закарпаття»», також не знайшли свого підтвердження та не можуть бути взяті до уваги.

На підставі викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції обгрунтовано відмовив в задоволенні позовної вимоги щодо стягнення моральної шкоди з підстав, передбачених ст.ст. 57, 60 ЦПК України, оскільки позивачка не довела ті обставини, на які вона послалася як на підставу своїх вимог.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються й не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13 грудня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: