РІШЕННЯ

іменем України

27.08.2012 м. Зміїв Зміївський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Бібіка О.В.,

за участю секретаря судового засідання Міненко Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

07 серпня 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 6 вересня 2003 року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем на даний час фактично припинені, з квітня 2012 року однією сім`єю не проживають. Сімейне життя не склалося в звязку з систематичними сварками з боку відповідача. Просила розірвати шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_2

Позивачка ОСОБА_1 у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, на розірванні шлюбу наполягала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, просив розгляд справи провести за його відсутності.

Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 6 вересня 2003 року, який оформили у відділі реєстрації актів громадянського стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, свідоцтво про одруження серії 1-ВЛ № 163755, актовий запис № 80 /а.с. 5/.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не намагаються примиритись, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Спору про майно між сторонами не існує.

Між сторонами досягнута згода про майбутнє місце проживання їхньої неповнолітньої дитини. За взаємною згодою син залишиться проживати разом з матірю.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 169, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 115 СК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (до шлюбу Никифоренко) ОСОБА_4 та ОСОБА_2, який зареєстрований 06 вересня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, свідоцтво про одруження серії 1-ВЛ № 163755, актовий запис № 80 розірвати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В.Бібік