Дата документу 13.03.2012 Справа № 2-2905/11
Номер провадження 2/814/323/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2012 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Турбіної Т.Ф.

при секретарі Шульженко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,

встановив:

Позивач звернувся з даним позовом до ОСОБА_1, в обґрунтування якого вказав, що 18.09.2007р. між Банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №ZPO0AU19460173, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 78378,97 грн. зі сплатою 16,08% річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 17.09.2014р.

Внаслідок невиконання умов договору у боржника станом на 07.06.2011р. виникла заборгованість в розмірі 54429,80 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 40825,17 грн., заборгованості по процентам у розмірі 13337,14 грн., пені у розмірі 267,49 грн. Вимога банку про погашення заборгованості виконана не була.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором Банк і відповідач уклали договір застави, згідно якого відповідач передав у заставу автомобіль DAEWOO, модель LANOS TF69Y, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий, номер кузова/шасі: Y6DTF69YD7W359212, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить відповідачці на праві власності.

Відповідно до умов кредитного договору та діючого законодавства ПАТ КБ «ПриватБанк» має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення не предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання зобовязань передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані.

Також відповідач в порушення умов договору застави предмет застави в заклад банку не передав.

Посилаючись на зазначені обставини, уточнивши позовні вимоги, позивач просив передати в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом вилучення у ОСОБА_1 належне їй на праві власності заставне майно, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмети застави шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

У судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без участі представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачка неодноразово у судове засідання не зявлялася, про час та місце судового розгляду повідомлена у встановленому законом порядку.

Суд, за згодою представника позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України за відсутністю відповідача.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 1049 , 1050 , 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

В силу ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.

З матеріалів справи вбачається, що 18.09.2007р. між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №ZPO0AU19460173. Відповідно до умов договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 78378,97 грн. на умовах сплати 16,08% річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 17.09.2014р.

Внаслідок невиконання умов договору у боржника станом на 07.06.2011р. виникла заборгованість в розмірі 54429,80 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 40825,17 грн., заборгованості по процентам у розмірі 13337,14 грн., пені у розмірі 267,49 грн.

Сума заборгованості підтверджується наданим розрахунком, відповідачем не оспорена і визначена з додержанням умов кредитного договору та вимог чинного законодавства.

В забезпечення виконання зобовязань за даним кредитним договором, Банк і відповідач уклали договір застави, згідно якого відповідач передав у заставу банку автомобіль DAEWOO, модель LANOS TF69Y, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий, номер кузова/шасі: Y6DTF69YD7W359212, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить відповідачці на праві власності згідно свідоцтва реєстрації транспортного засобу серія АРС №040145 від 14.09.2007р. Згідно п.34.5 договору застави вартість предмету застави становить 48935,00 гривень.

Пунктом 15.7.1 укладеного між сторонами договору застави передбачено право заставодержателя звернути стягнення на заставлене майно у випадку, якщо в момент настання термінів якого-небудь із передбачених кредитним договором зобовязань, вони не будуть виконані.

Пунктом 15.9 договору застави визначено, що у разі звернення стягнення на предмет застави заставодержатель має право задовольнити за рахунок предмету застави свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи кредит, відсотки, винагороду та інші платежі, відшкодування збитків, неустойки за порушення зобовязань, за кредитним договором, тощо.

Банк звертався до ОСОБА_1 з листом №30.1.0.0/2-764 від 31.05.2011р., в якому вона повідомлялася про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання та вимогу погасити заборгованість не пізніше 30 календарних днів з дати одержання цього повідомлення. Також листом повідомлялося, що у разі невиконання цієї вимоги, банк вимагає повернути суму кредиту у повному обсязі, нараховані проценти, комісії та штрафні санкції, а також попереджено про намір звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу або будь-яким іншим чином, передбаченим договором або законом.

На підтвердження направлення повідомлення банком надано копію реєстру на рекомендовані листи від 02.06.2011р. Вимоги банку залишилися без виконання.

Відповідно п.17.10 Договору застави сторони передбачили, що у випадку порушення Позичальником зобовязань за Кредитним договором, Заставодавець зобовязується передати Предмет застави Заставодержателю в заклад за актом прийому передачі. Вказані умови договору узгоджуються з вимогами ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який регулює звернення стягнення на рухоме майно, що є предметом застави. Всупереч умовам договору відповідач також відмовився добровільно передати автомобіль у заклад.

Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. При частковому виконанні боржником забезпеченого заставою зобовязання застава зберігається в початковому обсязі.

Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Звернення стягнення на рухоме майно, що є предметом застави, регулюється нормами Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», чинним з 1 січня 2004 року.

Відповідно до ст. 25 Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.

Пунктом 24 договору застави визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється з дотриманням встановлених чинним законодавством порядку за вибором заставодержателя будь-яким зі способів, визначених договором. Способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження у п.24 договору застави визначені відповідно до ч.1 ст. 26 Закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», в тому числі продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позову відповідають умовам договору та вимогам закону і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 544,30 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 120 грн., у звязку з їх документальним підтвердженням.

На основі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» задовольнити.

Передати в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом вилучення у ОСОБА_1 належного їй на праві власності заставного майна: автомобіля DAEWOO, модель LANOS TF69Y, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий, номер кузова/шасі: Y6DTF69YD7W359212, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить відповідачці на праві власності згідно свідоцтва реєстрації транспортного засобу серія АРС №040145 від 14.09.2007р.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 18.09.2007р. №ZPO0AU19460173, яка станом на 07.06.2011р. становить 54429,80 грн. (пятдесят чотири тисячі чотириста двадцять девять грн. 80 коп.), і яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 40825,17 грн., заборгованості по процентам у розмірі 13337,14 грн., пені у розмірі 267,49 грн., звернути стягнення на предмет застави автомобіль DAEWOO, модель LANOS TF69Y, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий, номер кузова/шасі: Y6DTF69YD7W359212, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 на праві власності згідно свідоцтва реєстрації транспортного засобу серія АРС №040145 від 14.09.2007р., шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ а також наданням банку повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» витрати на оплату судового збору у розмірі 544,30 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особа, без участі якої було постановлено рішення, має право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Турбіна