Справа № 429/6437/12
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 вересня 2012 року

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Кононенко Т.О.

за участю секретаря: Кисіль Н.М.

за участю прокурора: Фіночко В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства фірма КАІ-Центр, треті особи Відділення виконавчої дирекції ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлограді, ОСОБА_2І, ПП ОСОБА_3 про визнання неправомірними актів комісії встановлення факту нещасного випадку на виробництві та зобовязання скласти акт за формою Н-1, Н-5 -

В С Т А Н О В И В:

19.06.2012 року позивач звернувся до Павлоградскького міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до 1. ПП фірми «КАІ-Центр», 2. ВВД ФССНВ та ПЗУ в м. Павлограді, третя особа ОСОБА_2 в якому просив суд: визнати неправомірними акт № 1 про нещасний випадок на підприємстві не пов'язаний з виробництвом та акт № 1 про розслідування нещасного випадку, затверджених 30 червня 2010 року ПП ОСОБА_3, визнати неправомірними акт № 1 про нещасний випадок на підприємстві не пов'язаний з виробництвом та акт № 1 про розслідування нещасного випадку, затверджених 19 травня 2011 року директором Приватного підприємства фірми «КАІ-Центр» ОСОБА_2; встановити факт нещасного випадку на виробництві, який стався з ним 30.06.2009 року, та зобов'язати директора ПП фірми «КАІ-Центр» ОСОБА_2 створити комісію по розслідуванню нещасного випадку та скласти акт за формою Н-1.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що 30.09.2009 року близько 17 год. 45 хв. під час виконання робіт по перевезенню пасажирів, працюючи водієм ПП фірми «КАІ-Центр», на нього було здійснено наїзд автомобілем НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 В наслідок ДТП йому були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. 30.06.2010 року комісією у складі ПП ОСОБА_3, начальника відділу організації та профілактики нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань ВВД ФССНВ та ПЗУ в м. Павлограді ОСОБА_5, головного спеціаліста з питань охорони праці та експертизи умов праці відділу трудових відносин та умов праці Виконкому Павлоградської міської ради ОСОБА_6 було складено акт № 1 про нещасний випадок на підприємстві не пов'язаний з виробництвом та акт № 1 розслідування нещасного випадку затверджених 30.06.2010 року ПП ОСОБА_3 З висновками викладеними в актах не згоден у зв'язку з чим вимушений звернутися до суду з позовом. 19.05.2011 року директором ПП фірми «КАІ-Центр» ОСОБА_2 був затверджений акт про нещасний випадок на підприємстві не повязаний з виробництвом та акт № 1 розслідування нещасного випадку.

В судовому засіданні 06.07.2012 року із заявою на захист прав та законних інтересів ОСОБА_1 звернувся прокурор Фіночко В.І. (посвідчення №302), яка заявила клопотання про перерву в судовому засіданні для уточнення позовних вимог.

24.07.2012 року через канцелярію суду позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, в яких він звертається з позовом до ПП фірма «КАІ-Центр», треті особи: 1. ВВД ФССНВ та ПЗУ в м. Павлограді, 2. ОСОБА_2 про визнання неправомірними акт № 1 про нещасний випадок на підприємстві не пов'язаний з виробництвом та акт № 1 про розслідування нещасного випадку, затверджених 30 червня 2010 року ПП ОСОБА_3, визнати неправомірними акт № 1 про нещасний випадок на підприємстві не пов'язаний з виробництвом та акт № 1 про розслідування нещасного випадку, затверджених 19 травня 2011 року директором ПП фірми «КАІ-Центр» ОСОБА_2; встановити факт нещасного випадку на виробництві, який стався з ним 30.06.2009 року, та зобов'язати директора ПП фірми «КАІ-Центр» ОСОБА_2 створити комісію по розслідуванню нещасного випадку та скласти акт за формою Н-1, Н-5.

Представник прокуратури м. Павлограда помічник прокурора Фіночко В.І. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала повністю посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що позивач звертався до відповідного органу зі скаргою про незгоду з висновками розслідування обставин та причин нещасного випадку. Комісією, на вимогу головного державного Територіального Управління Державного комітету з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Дніпропетровській області, актом позапланової перевірки ППФ «КАІ-Центр» № 11 від 13.05.2011 року було встановлено, що випадок з ОСОБА_1 не підпадає під дію п. 2 «Порядку розслідування нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» затвердженого ПКМУ № 1112 від 25.08.2004 року і як наслідок не може бути повязаний з виробництвом та відсутні підстави для скасування акту за формою Н-1, а тому його звернення до суду з вказаним позовом є передчасним. 19.05.2011 року директором Приватного підприємства фірми «КАІ-Центр» ОСОБА_2 було затверджено акт № 1 про нещасний випадок на підприємстві не пов'язаний з виробництвом та акт № 1 про розслідування нещасного випадку.

Третя особа представник ФСС в м. Павлоград та Павлоградському районі від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа ОСОБА_2 - (паспорт серія АК № 246066 виданий Павлоградським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 01.07.1998 року) - в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснив, що дійсно ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в ПП фірма «КАІ-Ценр» водієм з 18.06.2009 року до 01.07.2009 року. Згідно подорожнього листа 30.06.2009 року позивач працював водієм автобусу «КАРОСА», д.н.з. НОМЕР_2, за маршрутом Павлоградська АС - Тернівська АС, виїхав з підприємства о 06 год. 20 хв. заїхав на підприємство о 13 год. 45 хв. Іншої роботи 30.06.2009 року ПП фірма «КАІ-Центр» позивачу не доручала. Коли сталася ДТП позивач знаходився на території майданчика для відстою пасажирських автобусів по вул. Комарова в м. Павлограді не у зв'язку з виконанням трудових обов'язків з ПП фірма «КАІ-Центр» не виконував.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Допитаний свідок у судовому засіданні 24.07.2012 року ОСОБА_8 пояснив, що він працює шахтарем, 30.06.2009 року не був очевидцем ДТП, так як того дня його зміна була з 7 год. ранку до 15 год., після чого він поїхав додому та дізнався про нещасний випадок зі слів очевидців наступного дня. Зазначив, що ОСОБА_1 працював водієм на автобусах які здійснювали перевезення шахтарів, але у кого він працював і на якому саме автобусі працював 30.06.2009 року йому не відомо.

Допитаний свідок у судовому засіданні 24.07.2012 року ОСОБА_9 пояснила, що вона працювала диспетчером на шахті «Героїв Космосу» ПАТ ДТЕК «Павлоградвугілля», але саме 30.06.2009 року вона не працювала. Про нещасний випадок дізналася зі слів очевидців. Пояснила, що того дня диспетчером на шахті була ОСОБА_10. Про режим роботи водіїв та маршрут на якому працював ОСОБА_1 їй не відомо.

Допитаний свідок у судовому засіданні 04.09.2012 року ОСОБА_11 пояснив, що він працював водієм, але саме з ким у нього була угода не памятає, 30.06.2012 року працював цілодобово на шахті «Героїв Космосу», по суті заданих запитань зазначив, що в момент ДТП його на відстою пасажирських автобусів не було, йому стало відомо приблизно о 24 год.

Допитаний свідок у судовому засіданні 04.09. 2012 року ОСОБА_12 зазначила, що працювала на ПП фірма «КАІ-Центр» за сумісництвом, має свідоцтво про право на проведення перед рейсових медичних оглядів водіїв транспортних засобів. 30.06.2012 року саме вона підписувала дорожній лист № 036487 і допускала ОСОБА_1 до роботи на маршрут.

Заслухавши пояснення сторін, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 18 червня 2009 року позивач був прийнятий на роботу в ПП фірма «КАІ-Центр» водієм по трудовому договору строком на 2 тижні. 01 липня 2009 року. ОСОБА_1 був звільнений у зв'язку з закінченням строку дії трудового договору (а.с.96).

Як зазначає позивач 30 червня 2009 року о 17 год. 45 хв. під час виконання робіт по перевезенню пасажирів на посаді водія ПП фірма «КАІ-Центр» з ним сталася ДТП, а саме, на нього було здійснено наїзд автомобілем НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4 Внаслідок ДТП йому були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

30 червня 2010 року комісією у складі ПП ОСОБА_3, начальника відділу організації профілактики нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань ВВД ФССНВ та ПЗ в м. Павлограді ОСОБА_5, головного спеціаліста з питань охорони праці та експертизи умов праці відділу трудових відносин та умов праці Виконавчого комітету Павлоградської міської ради ОСОБА_6 складено акт № 1 про нещасний випадок на підприємстві не пов'язаний з виробництвом (а.с.7).

30 червня 2010 року тією ж комісією складений акт № 1 розслідування нещасного випадку згідно висновку якої прийнято рішення що нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 вважати не пов'язаним з виробництвом, у зв'язку з тим, що на момент отримання травми потерпілий безпосередньо не виконував трудові обов'язки (а.с.9).

Відповідно до шляхового листа № 036487 від 30.06.2009 року ПП фірми «КАІ-Центр» позивач працював 30.06.2009 року водієм автобуса «КАРОСА», д.н.з. НОМЕР_2, по перевезенню пасажирів за маршрутом Павлоградська АС - Тернівська АС, виїхав з підприємства о 06 год. 20 хв., заїхав на підприємство о 13 год. 45 хв. (а.с.87).

Згідно акту № 6 виконаних послуг по договору № 09-14/258-П від 31.12.2008 року між ППФ «КАІ-Центр» та ТОВ «Павлоградвугілля» шахта ім. Героїв Космосу від 30.06.2009 року, автобус «КАРОСА», д.н.з. НОМЕР_2, не був задіяний 30.06.2009 року при виконанні перевізником ПП фірма «КАІ-Центр» транспортних послуг (а.с.89).

13 травня 2011 року за скаргою позивача відділом по розслідуванню нещасних випадків та аварій на виробництві територіального управління Держгірпромнагляду по Дніпропетровській області була проведена позапланова перевірка ПП фірми «КАІ-Центр», в ході якої було складено акт № 11 від 13.05.2011 року в якому вимагалося провести розслідування нещасного випадку, який стався 30.06.2009 року з ОСОБА_1

Комісією призначеною розпорядженням ПП фірма «КАІ-Центр» № 55 від 17.05.2011 року, був складений акт розслідування нещасного випадку який стався з ОСОБА_1 від 19.05.2011 року. Згідно висновку, комісія вважає, що випадок з ОСОБА_1 не підпадає під дію п. 2 «Порядку розслідування нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» затвердженого КМУ № 1112 від 25.08.20004 року, і як наслідок не може бути визнаний пов'язаним з виробництвом та відсутні підстави для складання акту за формою Н-1 (а.с.88).

Згідно з зазначеним Порядком № 1112 визнаються повязаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками під час виконання трудових обовязків, в тому числі перебування у транспортному засобі або на його стоянці, на території вахтового селища, у тому числі під час змінного відпочинку, якщо настання нещасного випадку повязане з виконанням потерпілим трудових обовязків або з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів.

19 травня 2011 року був складений акт № 1 про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ, у висновку якого, комісією встановлено, що робоча зміна ОСОБА_1 30.06.2009 року тривала з 06 год. 20 хв. до 13 год. 45 хв., тобто на час отримання травми він не виконував трудові обовязки ПП фірма «КАІ-Центр», а автобус «КАРОСА», д.н.з. НОМЕР_2, участі в ДТП не приймав. Порушення нормативно-правових актів та винних осіб не має. Вирішуючи питання щодо зв'язку нещасного випадку з виробництвом або навпаки, комісії з розслідування звернула увагу на причинно-наслідковий зв'язок між подією та тим, що спричинило настання події.

Вимога позивача щодо визнання неправомірними акт № 1 про нещасний випадок на підприємстві не пов'язаний з виробництвом та акт № 1 про розслідування нещасного випадку, затверджених 30 червня 2010 року ПП ОСОБА_3 не підлягають задоволенню. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2012 року ПП ОСОБА_3, за клопотанням прокуратури був залучений у якості третьої особи. У судове засідання не зявився. Третя особа на стороні відповідача перебуває за межами спірних правовідносин сторін. Субєкти захисту прав інших осіб відрізняються від третіх осіб за виконуваними цивільно-процесуальними функціями - їх участь у процесі обумовлена необхідністю здійснення покладених на них обовязків і захисту прав громадян (у тому числі і третіх осіб) та інтересів держави (ч. 2 ст. 121 ЦПК). Суд відмовляє в задоволенні даної вимоги.

Вимоги позивача щодо визнання неправомірними акт № 1 про нещасний випадок на підприємстві не пов'язаний з виробництвом та акт № 1 про розслідування нещасного випадку, затверджених 19 травня 2011 року директором Приватного підприємства фірми «КАІ-Центр» ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, так як в судовому засіданні позивач не довів ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень та не надано суду доказів, які б в повному обсязі підтверджували факт нещасного випадку при виконанні ОСОБА_1 трудових обов'язків в ПП фірма «КАІ-Центр».

В судовому засіданні не підтвердилися факти виконання ОСОБА_1, трудових обовязків в ПП фірма «КАІ-Центр» 30 червня 2009 року о 17 год. 45 хв., що було також встановлено Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.04.2012 року, яке ухвалою Апеляційного суду Дніпроптервоської області залишено без змін, в задоволенні позову відмовлено. Преюдиційність фактів ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його межами, за якими сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судом у рішенні факти та правовідносини. Обставини, що встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (п. 3 ст. 61 ЦПК).

Позивач просив суд встановити факт нещасного випадку на виробництві, який стався з ним 30.06.2009 року.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про охорону праці" роботодавець зобовязаний організовувати розслідування нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням із всеукраїнськими об'єднаннями профспілок.

Пунктом 13 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 25 серпня 2004 року № 1112, передбачено, що встановлення та дослідження обставин пов'язаних з нещасним випадком на виробництві віднесено до компетенції утвореної роботодавцем комісії з розслідування нещасного випадку. У судовому порядку факт нещасного випадку встановлюється лише у разі ліквідації підприємства-роботодавця (ч. 2 п. 26 Порядку).

Крім того, нормами Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого вищезазначеною постановою КМУ, а саме п.п. 37 та 38 передбачено, що контроль за своєчасністю і обєктивністю розслідування нещасних випадків здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції. Громадський контроль здійснюють профспілки через свої виборні органи і представників, а також уповноважені найманими працівниками особи з питань охорони праці. Зазначені органи та особи мають право вимагати у межах своєї компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта форми Н-5, акта форми Н-1 (або форми НПВ), визнання нещасного випадку повязаним з виробництвом і складення акта форми Н-1, якщо ними виявлено порушення вимог цього Порядку чи інших нормативно-правових актів з охорони праці. Посадова особа органу Держнаглядохоронпраці має право у разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт форми Н-5, акт форми Н-1 (або форми НПВ) чи незгоди потерпілого або особи, яка представляє його інтереси, із змістом акта форми Н-5, акта форми Н-1 (або форми НПВ), надходження скарги або незгоди з висновками розслідування про обставини та причини нещасного випадку чи приховання нещасного випадку видавати обовязкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду. Рішення посадової особи органу Держнаглядохоронпраці може бути оскаржено у судовому порядку. Таким чином, законодавством визначено конкретний механізм щодо оскарження обставин та причин нещасного випадку.

Таким чином, якщо позивач не згоден з висновками комісії він має право звернутися до відповідного органу зі скаргою, а в разі не згоди з рішенням посадової особи органу Держнаглядохоронпраці оскаржити його рішення, дії чи бездіяльність в адміністративному суді.

Враховуючі те, що позивачем заявлені вимоги щодо встановлення факту нещасного випадку повязаного з виробництвом, порядок встановлення якого прямо передбачений чинним законодавством не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому провадження по даній вимозі в цивільній справі підлягає закриттю. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 205 ЦПК України, суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд розяснює, що розгляд зазначених вимог віднесено до компетенції утвореної роботодавцем комісії з розслідування нещасного випадку, а у разі незгоди потерпілого зі змістом акта про нещасний випадок питання вирішується посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, чиє рішення може бути оскаржене у судовому порядку, оскарження якого віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В частині вимог встановлення факту нещасного випадку на виробництві від 30 червня 2009 року та зобовязання директора приватного підприємства фірма «КАІ-Центр» ОСОБА_2 створити комісію по розслідуванню нещасного випадку, провести розслідування нещасного випадку та скласти акти Н1, Н5 закрити провадження.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Мотивований текст рішення виготовлений 10.09.2012 року.

Суддя: ОСОБА_13