Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
23.04.2012 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді Полубан М.П.
при секретарі Філіповій В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської філії ЗАТ « Український страховий дім про стягнення страхової суми ,
Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача. У позові зазначає наступні обставини.
Відповідно до договору страхування наземних транспортних засобів НТ 09 № 0278 Дн від 30.10.2009 року, укладеного між ним та відповідачем (надалі - договір страхування), відповідач зобовязався своєчасно сплатити страховий платіж і виконати інші умови, передбачені договором страхування.
Обєктом страхування, відповідно до п. 2.1. Договору страхування є випадки по ризикам КАСКО, тобто майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з володінням , користуванням і розпорядженням транспортним засобом , а саме: автомобілем марки ЗАЗ TF 699 P, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова (шасі) Y6DTF699P7W360050, рік випуску 2007.
28.07.2010 року стався страховий випадок пошкодження застрахованого транспортного засобу внаслідок протиправних дій третіх осіб. Відповідно до умов договору страхування на місце пригоди ним одразу було викликано працівників ДАІ та аварійного комісара страховика, тобто відповідача, однак аварійний комісар на місце пригоди так і не зявився. У подальшому працівниками ДАІ не вдалось виявити осіб причетних до пошкодження автомобіля. Страховиком відмовлено у виплаті страхового відшкодування мотивуючи тим, що ним подані неправдиві відомості про факт настання страхового випадку, хоча він взагалі не міг надавати та не надавав будь-які відомості, бо нічого не знає. Він залишив свій автомобіль на авто зупинці, а коли вийшов, то виявив його пошкодження.
Ним були надані всі необхідні для відшкодування документи, надано відповідачу транспортний засіб для проведення авто товарознавчої експертизи пошкоджень, складено дефектну відомість огляду транспортного засобу. Однак, страхового відшкодування він не отримав та самостійно за власні кошти здійснив заходи по відновлювальному ремонту автомобіля.
Відповідно до калькуляції № 33 від 28.11.2010 року вартість відновлювальних робіт застрахованого транспортного засобу склала 15 598,60 грн.
Відповідно до умов договору страхування відповідач протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку зобовязаний вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування та починаючи з того, що аварійний комісар не виїхав на місто пригоди і в подальшому страховик ухилявся виплати страхового відшкодування, не дивлячись на те, що 29.07.2010 року , разом із заявою він подав всі необхідні документи , передбачені п. 10.1 договору страхування. Відповідно до п. 10.1 Договору прийняття рішення про виплату страхового відшкодування приймається протягом 15 банківських днів після одержання всіх необхідних документів. Однак, 12.11.2010 року страховик надіслав йому офіційну відмову. Тобто період прострочення страхової виплати становить 91 день і становить у грошовому виразі 15 598, 60/100 % х 3% х 91 = 42 584 грн. 00 коп. (сорок дві тисячі пятсот вісімдесят чотири грн. 00 коп.).
Крім того, йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 20 000 грн. (двадцять тисяч грн.). Моральна шкода полягає у душевних стражданнях від порушені його права та інтереси. Він не міг нормально використовувати свій автомобіль, тому втратив роботу, а разом з тим засоби до існування.
Просить суд стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування за Договором страхування засобів наземного транспорту НТ-09 № 0278 Дн від 30.10.2009 року у розмірі 15 598,60 грн. (пятнадцять тисяч пятсот девяносто вісім грн. 60 коп.).
Стягнути з відповідача на його користь пеню у розмірі 42 584 грн. (сорок дві тисячі пятсот вісімдесят чотири грн. 00 коп.)
Стягнути з відповідача завдану моральну шкоду 20 000 (двадцять тисяч) 00 коп.
Стягнути з відповідача втрачену заробітну плату в розмірі 20 400 грн. (двадцять тисяч чотириста грн. 00коп.) .
У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та дав пояснення о суті справи. Просить суд позов задовольнити.
Представник відповідачка у судове засідання не неодноразові виклики не зявлявся ,про причину неявки суду не повідомляв. Про останній день та час розгляду справи відповідач був повідомлений поштовою телеграмою № 0082 23.03.2012 р. , яка була передана 0 15.10год. Про що свідчить службові позначки на вказаній телеграмі. За таких обставин, суд вважає , що у відповідача було достатньо часу та можливостей повідомити про причину неявки , надати заяву про слухання справи у відсутність представника та направити свої письмові заперечення. В звязку з цим , вирішив розглянути справу у відсутність представника відповідача та ухвалити заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого варіанту вирішення справи і наслідки ст. 224 ЦПК України йому зрозумілі.
Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Вислухавши позивача , ви вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування»страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Яка саме подія визнається страховим випадком має бути детально зазначено у договорі страхування.
Згідно п.5 договору страхування страховим випадком визнаються … «ПДТО»- пошкодження ( знищення) ТЗ внаслідок протиправних дій третіх осіб .
28.07.2010 р. стався страховий випадок , а саме застрахований автомобіль було пошкоджено на стоянці невідомими особа. Про даний випадок страхувальник ( позивач) повідомив страховика ( відповідача) належним чином та своєчасно.
Тобто в даному листі страховик ( відповідач) відмовляє страхувальнику ( позивачу) у виплаті страхового відшкодування. Свою відмову обґрунтовує підпунктом 11.2.10 та п. 11.2 Договору страхування підставою для відмови Страховика у виплаті страхового відшкодування є наявність інших випадків , передбачених чинним законодавством України. Відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ « Про страхування» підставою для відмови Страховика у здійсненні виплати страхового відшкодування є подання Страхувальником свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку.
Постановою дільничного інспектора Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 10.08.2010 р. по факту пошкодження вищезазначеного автомобіля в порушені кримінальної справи було відмовлено. В даній постанові зазначається , що мав місце факт пошкодження автомобіля позивача на вул. Чкалова в районі будинку 54 в м. Дніпропетровську. Прийнятими заходами встановити невідому особу , можливо причетну до пошкодження автомобіля , а також можливих свідків та очевидців даної події не представилося .
Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 29.02.2012 р. заява ОСОБА_1 ( позивача по справі ) про встановлення факту , що має юридичне значення , було задоволено. Було прийнято рішення , який встановлено , що 28.07.2010 р. у м. Дніпропетровську по вул. Чкалова біля будинку № 60 був пошкоджений автомобіль марки ЗАЗ-ТР 699 Р , реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова ( шасі) Y60TF699P7W360050 , який належить на праві власності ОСОБА_1.

Дане рішення набрало законної сили . Тобто факт настання страхового випадку є доказаним ( відповідно до ст. 61 ЦПК України)

Отже , позивач має всі підстави щодо отримання страхового відшкодування.

На думку , суду відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування є фактично односторонньою відмовою від виконання зобов'язання, узятого відповідачем на себе відповідно до договору страхування наземного транспорту , що є порушенням норм діючого законодавства.

Згідно положень ст. ст. 526, 527 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України та п.3 ч.1 ст.20 Закону України Про страхування страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором.

Враховуючи положення ст. 991 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про страхування», ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування у відповідача відсутні.

Згідно положень ст. ст. 526, 527 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 3% вартості суми відшкодування за кожний день, а саме суму в розмірі 42584 грн. посилаючись на ЗУ «Про захист прав споживача» , З цього приводу суд враховує наступне . Застосовуючи вимоги Закону України «Про захист прав споживача» слід мати на увазі, що цей закон встановлює загальні підстави відповідальності за порушення прав споживачів, а відносини, що виникають під час виплат страхових сум на підставі договорів страхування, відносяться насамперед до договірних відносин, а тому дана вимога з підстав вказаних позивачем не підлягає задоволенню.

Оскільки одностороння відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування є підставою для вимоги, відповідно до п. 16.1. Договору про стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 0,01% від належної до сплати суми за кожен день прострочення.

Однак , згідно з положеннями п. 36.5 ст. 36 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Суд вважає , що умови Договору добровільного страхування укладеного між сторонами ( в частині відповідальності страховика ) звужують права та гарантії позивача в порівнянні з вищезазначеним Законом. Тому суд керується вимогами даного Закону.

Відповідно до Постанови правління Національного банку України «Про регулювання грошово-кредитного ринку» від 09.08.2010 року №377 розмір облікової ставки з 10.08.2010 року становить 7,75% .

Розмір облікової ставки за один день становить 0,04% з розрахунку - 7,75% х 2 : 365 = 0,04 % .

Враховуючи вищезазначене, вбачається, що пеня за несвоєчасну виплату страхового відшкодування повинна вираховуватися з наступного розрахунку:

-15598,60(сума страхового відшкодування) х 0,04% ( відсоток за один день прострочення) х 91 (кількість днів прострочення) = 567,79 грн.

Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди ? Суд вважає , що дана вимоги позивача є необґрунтованою , а тому не підлягає задоволенню. Адже , ні Законом України «Про страхування», ні Законом України «Про захист прав споживачів»не передбачено відшкодування моральної шкоди за спірними правовідносинами. Не передбаченого такого відшкодування і укладеним між сторонами договором страхування .

Вимога позивача про відшкодування втраченого заробітку також не підлягає задоволенню.

Однією з необхідних умов цивільно-правової відповідальності є наявність безпосереднього причинного зв'язку між протиправною поведінкою правопорушника і збитками потерпілої сторони. Мається на увазі, що протиправна дія або бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, що виникли у потерпілої особи, наслідком протиправної поведінки заподіювача.

Як зазначалося вище постановою дільничного інспектора Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 10.08.2010 р. по факту пошкодження вищезазначеного автомобіля в порушені кримінальної справи було відмовлено. В даній постанові зазначається , що мав місце факт пошкодження автомобіля позивача на вул. Чкалова в районі будинку 54 в м. Дніпропетровську. Прийнятими заходами встановити невідому особу , можливо причетну до пошкодження автомобіля , а також можливих свідків та очевидців даної події не представилося можливим .Таким чином , безпосереднього винуватця , тобто заподіювача у пошкодженні автомобіля позивача не встановлено , а тому за дану шкоду відповідач не несе відповідальності.

Оскільки дані обставини повністю підтверджуються матеріалами справи, суд вважає, що в позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного й керуючись ЗУ «Про страхування», ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»ст. ст. 10,11,88,209,212,214-215,224-226 ЦПК України, ст. ст. 526,527,988,991 ЦК України, суд

ідповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Стягнути з закритого акціонерного товариства « Український Страховий Дім» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування та пеню в сумі 1712, 69 грн., судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього стягнути 1883 грн. 69 коп.( одну тисячу вісімсот вісімдесят три грн..69 коп.).

На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 3 , 57,61 , 88, 212-214, 224 ЦПК України , ст.ст. 979, 988, 990, 992 ЦК України , суд

В И Р І Ш И В :

Відповідачу , представник якого не з'явся в судове засідання , направити рекомендованим листом із повідомленням копію заочного рішення не пізніше 5 днів з дня його проголошення .

Заочне рішення може бути переглянуте судом , що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії .

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку , встановленого цим Кодексом .