Справа № 2-5353/11 Головуючий у 1
інстанції:Савицька Н.В. Провадження №
22-ц/0390/637/2012 Категорія:27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2012 року

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О І.,

суддів: Стрільчука В.А., Карпук А.К.,

при секретарі - Масляній С.В.,

з участю пр-ка позивача -
Коломійцева Д.І.,

пр-ка апелянта ОСОБА_2- ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку матеріали
цивільної справи за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль»до ОСОБА_5, третя особа на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
-ОСОБА_6, про звернення стягнення на
предмет іпотеки за апеляційною скаргою
особи, яка не брала участі у розгляді
справи -ОСОБА_7 на ухвалу Луцького
міськрайонного суду від 22 липня 2011
року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
від 22 липня 2011 року задоволено заяву
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»про
забезпечення позову.

Вжито заходи забезпечення позову в
даній справі шляхом накладення арешту
на офіс № 1 загальною площею 59,1 кв.м та
офіс № 2 загальною площею 129,1 кв.м, які
знаходяться на АДРЕСА_1.

Заборонено ОСОБА_5 вчиняти відносно
зазначеного нерухомого майна будь-які
дії, спрямовані на його відчуження, а
також на його реконструкцію
(переобладнання).

Заборонено КП «Волинське обласне бюро
технічної інвентаризації» (м.Луцьк,
вул.Січова,22) здійснювати будь-які дії
щодо реєстрації (перереєстрації) права
власності на нерухоме майно офіс № 1
загальною площею 59,1 кв.м та офіс № 2
загальною площею 129,1 кв.м, які
знаходяться на АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі особа, яка не
брала участі у розгляді справи -ОСОБА_7,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить зазначену ухвалу суду
скасувати.

Апелянт зазначає, що судом в порядку
забезпечення позову накладено арешт на
нерухоме майно, яке належить не
відповідачу, а їй -особі, яка не є
стороною у справі.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку, що заявлені позивачем вимоги
та зазначені обставини дають підстави
для забезпечення позову.

Заслухавши осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши доводи скарги,
законність і обґрунтованість ухвали
суду, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення, а ухвала суду
-до скасування з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи 22
липня 2011 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль»звернулося в суд з позовом до
ОСОБА_5, третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
-ОСОБА_6, про звернення стягнення на
предмет іпотеки, а саме -об'єкти
нерухомості офіси № 1 та № 2, які
знаходяться за адресою: м.Луцьк,
просп.Волі,52 та належать ОСОБА_5 (а.с.1-9).

Одночасно подало заяву про
забезпечення позову до вирішення спору
по суті, в якій просило накласти арешт
на спірні приміщення та заборонити
вчиняти будь-які дії щодо його
відчуження. (а.с.92).

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.151 ЦПК
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити заходи
забезпечення позову. У заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно
забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для
забезпечення позову.

Згідно ч.8 ст.153 ЦПК України суд,
встановивши, що заяву про забезпечення
позову подано без додержання вимог
статті 151 цього Кодексу, повертає її
заявнику, про що постановляє ухвалу.

Згідно ч.4 ст.334 ЦК України (в редакції
станом на 22.07.2011 року), якщо договір про
відчуження майна підлягає державній
реєстрації, право власності у набувача
виникає з моменту такої реєстрації.

Колегія суддів приходить до висновку,
що судом безпідставно задоволено заяву
позивача про забезпечення позову,
оскільки до відповідної заяви
позивачем не додано жодних належних та
допустимих доказів про належність
спірного майна саме відповідачу
(а.с.92-96).

Покликання представника позивача, що
вказана обставина, тобто що власником
майна є ОСОБА_5, не підлягає
доказуванню, оскільки встановлена
рішенням господарського суду
Волинської області від 13.07.2011 року -не
заслуговує на увагу, оскільки
суперечить вимогам ст.334 ч.4 ЦК України.

Із приєднаних апелянтом копій
договорів купівлі-продажу та витягів
про державну реєстрацію прав
вбачається, що спірне нерухоме майно
-офіси №№ 1 та 2 на АДРЕСА_1 придбані
апелянтом 07.07.2011 року і не у ОСОБА_5,
якого позивач вказував у своїй заяві
власником цього майна, а у Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ксюніан»,
право власності за яким було
зареєстровано на день відчуження
майна. Відповідно і апелянт
зареєструвала своє право власності на
спірне нерухоме майно (а.с.109-116).

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що заява ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль»про
забезпечення позову була розглянута
судом першої інстанції без перевірки
відомостей, необхідних для
забезпечення позову, тобто з
порушенням норм процесуального права,
в зв'язку з чим ухвала суду підлягає
скасуванню, а заява позивача про
забезпечення позову -залишенню без
задоволення.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312 ч.1 п.2, 313, 314, 315
ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яка не
брала участі у розгляді справи -ОСОБА_7
задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду
від 22 липня 2011 року в даній справі
скасувати та постановити нову ухвалу.

В задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль»про забезпечення позову в
даній справі -відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді