Справа № 2/1416/1957/2012
РІШЕННЯ

Іменем України

26 вересня 2012р. Ленінський районний суд м. Миколаєва, у складі: головуючого судді Румянцевої Н.О., при секретарі Ляшик С.В., за участю: представника позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Миколаєва, справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виселення із квартири без надання іншого житлового приміщення та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про виселення із квартири без надання іншого житлового приміщення та стягнення моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1. Відповідачка незаконно зайняла вказану квартиру та чинить перешкоди позивачці у користуванні цією квартирою.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд виселити відповідачку із вказаної квартири без надання іншого житла та стягнути з неї на користь позивачки моральну шкоду в сумі 1500,00 грн.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали.

У судовому засіданні 22.05.2012р. відповідач та її представник заперечували проти позову.

Вислухавши думку позивача, дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного.

ОСОБА_3 є власницею квартири АДРЕСА_1, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6 02.03.2012р. за № 207.

Крім того право власності підтверджується Довідкою ММБТІ від 26.04.2012р. № 2929.

ОСОБА_5 не зареєстрована у спірній квартирі, незаконно зайняла квартиру АДРЕСА_1, та проживає в ній. Відповідачка чинить перешкоди у здійсненні позивачкою своїх прав щодо володіння, користування та розпорядження належною їй квартирою.

Стаття 150 ЖК України встановлює, що власники квартир мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 317 ЦК України передбачена належність власникові права володіння, користування та розпорядження своєю власністю.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Проживання ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1, обмежує права позивачки щодо користування та розпорядження цією квартирою.

Таким чином вимога позивача про усунення перешкод у користуванні її власністю шляхом виселення ОСОБА_4, обґрунтована та підлягає задоволенню.

Вимога позивача про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки на думку суду задоволення вимоги про виселення відповідача є достатнім захистом права позивача як власника квартири.

Таким чином, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст. 79, 84, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 321 грн. 90 коп., витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн. 00 коп..

Керуючись ст.ст. 10, 14, 30, 60, 62, 212-215, 226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виселення із квартири без надання іншого житлового приміщення та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1, без надання їй іншого жилого приміщення.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати: судовий збір у розмірі 321 грн. 90 коп. (триста двадцять одна грн. девяносто коп.) та витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн. 00 коп. (одна тисяча пятсот грн. нуль коп.).

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя :