Справа № 4-с-34/12
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2012 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Коцюрби М.П.

за участю секретаря: Кучер В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_2, державного виконавця державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_3, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфініті», -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із скаргою на дії начальника відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_2, державного виконавця державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_3.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду від 24.02.2010 року по цивільній справі № 2-295/10 частково задоволено позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфініті» на користь ОСОБА_1 278 881 (двісті сімдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят одна) грн. 11 коп.

29.09.2010 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист № 2-295/10.

04.10.2010 року до Державної виконавчої служби Києво-Святошинського району подано заяву про примусове виконання рішення.

12.10.2010 року постановою старшого державного виконавця органу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження про примусове виконання за виконавчим листом № 2- 295/10 Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.09.2010 року та надано семиденний строк боржнику для добровільного виконання рішення суду.

З моменту відкриття виконавчого провадження пройшло вже півтора року, а рішення суду не виконано боржником до цього часу.

01.12.2011 року державному виконавцю відділу ДВС Києво-Святошинського управління юстиції ОСОБА_3 було направлено запит з проханням надати інформацію про рух виконавчого провадження щодо виконання виданого Києво-Святошинським судом Київської області виконавчого листа № 2-295/10 від 29.09.2010 року. Відповіді на запит Позивач не отримав. Жодних дій щодо примусового виконання рішення суду не вчинено.

10.02.2012 року начальнику відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського управління юстиції Київської області в порядку ч. З ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» була направлена скарга на бездіяльність державного виконавця Данилишина Петра Богдановича.

Скарга на бездіяльність державного виконавця не була розглянута начальником відділу ДВС а ні в семиденний строк, а ні в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Отже, начальник відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського управління юстиції всупереч вимог ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» не вчинив дій, який він зобовязаний був вчинити, що на думку скаржника є грубим порушенням вимог чинного законодавства України та прав і інтересів стягувача .

ОСОБА_1 просив суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського управління юстиції ОСОБА_4 щодо виконання виконавчого листа № 2-295/10, виданого 29.09.2010 року Києво-Святошинським районним судом Київської області та визнати неправомірною бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського управління юстиції ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник скаржника уточнила заявлені вимоги, а саме крім вищезазначених вимог просила суд зобовязати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського управління юстиції ОСОБА_4 вчинити дії щодо примусового виконання рішення Києво-Святошинського районного суду від 24.02.2010 року по цивільній справі № 2-295/10.

Інші учасники справи в судове засідання не зявились.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 386 Цивільного процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_1 з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як встановлено в судовому засіданні, що рішенням Києво-Святошинського районного суду від 24.02.2010 року по цивільній справі № 2-295/10 частково задоволено позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфініті» на користь ОСОБА_1 278 881 (двісті сімдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят одна) грн. 11 коп.

Відповідно до ст.14 ЦПК України, рішення суду є обов'язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

29.09.2010 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист № 2-295/10.

Зі змісту ст. 17 Закону України «Про виконавчого провадження» вбачається, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, як зокрема виконавчі листи.

04.10.2010 року до Державної виконавчої служби Києво-Святошинського району подано заяву про примусове виконання рішення.

12.10.2010 року постановою старшого державного виконавця органу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження про примусове виконання за виконавчим листом № 2- 295/10 Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.09.2010 року та надано семиденний строк боржнику для добровільного виконання рішення суду.

З моменту відкриття виконавчого провадження пройшло вже півтора року, а рішення суду не виконано боржником до цього часу.

01.12.2011 року державному виконавцю відділу ДВС Києво-Святошинського управління юстиції ОСОБА_3 було направлено запит з проханням надати інформацію про рух виконавчого провадження щодо виконання виданого Києво-Святошинським судом Київської області виконавчого листа № 2-295/10 від 29.09.2010 року. Відповіді на запит Позивач не отримав. Жодних дій щодо примусового виконання рішення суду не вчинено.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставі, у спосіб та в межах повноважень, визначених у цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

10.02.2012 року начальнику відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського управління юстиції Київської області в порядку ч. З ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» була направлена скарга на бездіяльність державного виконавця Данилишина Петра Богдановича.

Скарга на бездіяльність державного виконавця не була розглянута начальником відділу ДВС а ні в семиденний строк, а ні в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до ч.8 ст.82 Закону України " Про виконавче провадження ", скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду. Скарга, подана без додержання вимог, викладених у частині шостій цієї статті, розглядається начальником відділу в порядку, встановленому Законом України " Про звернення громадян ".

Аналізуючи дії державного виконавця та начальника відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області з приводу розгляду заяв скаржника, у суду немає підстав вважати, що при їх розгляді, Державна виконавча служба України, до якої звернувся ОСОБА_1, вжила всіх можливих заходів щодо відновлення його порушеного права та забезпечила повний та всебічний розгляд заяв,а тому скарга підлягає задоволенню.

На підставі ст. ст. 1,11, 27, 30, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» та керуючись ст. ст. 3, 10, 209, 210, 213, 383 - 387 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії начальника відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_2, державного виконавця державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_3, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфініті» - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського управління юстиції ОСОБА_3 щодо виконання виконавчого листа № 2-295/10, виданого 29.09.2010 року Києво-Святошинським районним судом Київської області.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського управління юстиції ОСОБА_2.

Зобовязати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського управління юстиції ОСОБА_3 вчинити дії щодо примусового виконання рішення Києво-Святошинського районного суду від 24.02.2010 року по цивільній справі № 2-295/10 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфініті» про стягнення боргу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з її проголошення чи протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: М.П. Коцюрба