Суддя Маслов М. І.
Справа №2029/2377/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2012 р. м.Харків

Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого - судді Маслова М.І.

при секретарі- Сенцевич М.В.

з участю представника позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3В, третьої особи ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа- приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про виключення квартири з майна, яке передається по заповіту,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася з позовом до відповідача, в якому просить визнати недійсним заповіт, укладений 07.06.2011 року ОСОБА_6, посвідчений 07.06.2011 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстровим номером № 480, яким вона заповідала все своє майно ОСОБА_2. В обгрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що, зокрема, квартира АДРЕСА_1 , на момент смерті ОСОБА_6 не належала, а відповідно вона не могла її заповідати.

В судовому засіданні представник відповідачки підтримав позовні вимоги ОСОБА_5, пояснив, що спірна квартира ОСОБА_6 на момент її смерті не належала, так як не була за нею зареєстрована в БТІ на праві власності. Також представник позивачки пояснив, що спірна квартира є спадковим майном.

Відповідач та його представник відповідача проти позову заперечували з тих підстав, що ОСОБА_6 мала право заповідати все своє майно, в тому числі і спірну квартиру. Вважають, що підстав для виключення спірної квартири зі складу спадкового майна немає.

Третя особа- приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 проти позову заперечував, зазначив, що підстав для визнання заповіту немає, так як волевиявлення та дієздатність ОСОБА_6 на час складання нею заповіту були ним перевірені. Вона надала паспорт на ідентифікаційний код та зробила розпорядження всім своїм майном, що буде належати їй на день смерті, для чого їй не було необхідності підтверджувати належність їй цього майна. Також вважає, що спірна квартира входить в состав спадкового майна ОСОБА_6 і нема підстав для виключення спірної квартири зі складу спадкового майна.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача та його представника, третьої особи, дослідивши письмові докази, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням суду Орджонікідзевського роайону м.Харкова від 18 травня 2011 року був задоволений позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 та визнан недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, який було посвідчено 30 квітня 2009 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7 за р№1162.

Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 22 червня 2011 року зазначене рішення залишене без змін.

Згідно ч.1 ст.236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

07.06.2011 року ОСОБА_6 залишила заповіт, відповідно до змісту якого на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження - все її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, всі її майнові права, рухоме та нерухоме майно, та все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, у тому числі цінні папери, будь-які грошові внески з відсотками та компенсаціями, будь-які рахунки в усіх банківських та фінансових установах та організаціях, незалежно від форм власності та підпорядкування, вона заповідала ОСОБА_2.

Зазначений заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 07.06.2011 року, реєстровий номер № 480.

20 червня 2011 року ОСОБА_6 померла.

Стаття 203 ЦК України передбачає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а статтею 215 ЦК України передбачені підстави недійсності правочину.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов*язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов*язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Зазначити обєм спадкової маси вправі тільки спадкодавець, що він і зробив своїм заповітом.

Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) , до інших осіб (спадкоємців).

Обєктом спадкового наступництва є спадщина (спадкове майно, спадкова маса), тобто вся сукупність прав та обовязків, котрі за своєю правовою природою не є невіддільними від особи їх носія і здатні перейти до інших осіб і носієм яких був спадкодавець і котрі переходять до його спадкоємців після відкриття спадщини.

Той факт, що рішення суду Орджонікідзевського району м.Харкова набуло чинности на другий день після смерті ОСОБА_6 не є підставою вважати, що квартира АДРЕСА_3, яка зареєстрована за ОСОБА_6, не є обєктом спадкування.

Жодних підстав, передбачених законом, для виключеня квартири АДРЕСА_1 з майна, яке підлягає передачі на користь ОСОБА_2 за заповітом ОСОБА_6, позивачкою та її представником не приведено та судом не встановлено.

Так як заявлені вимоги не грунтуються на законі, то суд відмовляє в їх задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 88, 209, 212-218 ЦПК України, ст.ст. 203,215 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа- приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про виключення квартири з майна, яке передається по заповіту, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ: