Справа № 2-426/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

16.01.2012 року Миколаївський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого -судді Бачун О.
І.

при секретарі Танчак О.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві справу за
позовом ОСОБА_1 до ДК»Укртрансгаз»
про визнання незаконним та скасування
рішення по трудових спорах ,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом в
якому просить визнати незаконним та
скасувати рішення комісії по трудових
спорах філії управління магістральних
газопроводів «Львівтрансгаз» від
04.03.2011року, а також визнати незаконним
та скасувати наказ начальника
Бібрського ЛВУ МГ від 30.07.2010року №276
«Про застосування дисциплінарного
стягнення». В обґрунтування своїх
вимог покликається на те, що він працює
оператором на газорозподільній
станції Новий Розділ. З 08.00год
27.08.2010року по 08.00год. 28.07.2010року була
його зміна. Відповідно до п.п.2.1.6.. п.2.1.
розділу інструкції з охорони праці
№72-ЛЕС оператора ГРС кожен оператор
чергує добу. Шість годин в добу
оператор працює безпосередньо на ГРС в
наступні години: з 08.00год. до 11.00год;
15.00год. до 16.30год.; з 23.45год. до 00.15год; з
07.00год. до 08.00год. 27.07.2010року, біля 23.40год.
він йшов на ГРС. Підійшовши до містка
через р.Колодницю, він побачив, що
рівень води в річці піднявся і затопив
значну частину містка, коли він
спробував перестрибнути через місток,
то послизнувся і впав у воду, після чого
о 00.20год. повернувся в будинок
оператора. Зазначив, що зі сторони
працедавця були істотні порушення його
законних прав, оскільки не була
здійснена оплата за роботу у нічний
час, періодична форма обслуговування
ГРС Новий Розділ суперечить вимогам
трудового законодавства. На протязі 25
років йому жодного разу не було надано
права на відпочинок у відповідності
ст..ст.59,70 КЗпП України. Роботодавець не
забезпечив йому належних умов праці, а
відтак накладення дисциплінарного
стягнення вважає неправомірним. Крім
цього, від нього не вимагалися письмові
пояснення всупереч вимогам ст.149 КЗпП
України. При накладенні стягнення не
було враховано за яких обставин був
вчинений проступок і попередню роботу.
Жодної шкоди внаслідок вчинення
проступку завдано не було. Просить
позов задоволити.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав. Пояснення дав
аналогічні викладеним в позовній
заяві, просить таку задоволити.
Додатково пояснив, що деякі підстави
зазначені в наказі яким оголошено
догану, не мають жодного відношення до
матеріалів справи, зокрема п.4.3.2 (а,б) та
п.7.2 Колективного договору за 2010-2012роки,
крім цього, в нього є сумніви щодо
правомірності складення акту від
28.07.2010року про відмову від дачі
письмових пояснень. Щодо оскаржуваного
рішення комісії по трудових спорах, то
обставини зазначені в такому нічим не
підтвердженні.

В судовому засіданні представник
відповідача проти задоволення позову
заперечив, пояснив, що згідно ст.60 КЗпП
України та інших відомчих нормативних
актів робота операторів ГРС
передбачена за графіком змінності.
27.07.2010року позивач чергував на ГРС.
Згідно інструкції, він повинен був
прибути на ГРС в 23.45год., включити
освітлення на території, здійснити
перевірку і при потребі відрегулювати
роботу обладнання (тиск та рівень
одоризації газу), подзвонити по
відомчому телефонному зв»язку
черговому диспетчеру Комарнівської
ВТС, а в 24.15год. залишивши освітлення
території, закрити виробничі
приміщення, браму огорожі, піти додому.
Однак, коли на місце прибула комісія, то
було встановлено, що 27.07.2010року, з
23.45год. до 00.15год. позивач на станції був
відсутній, територія не освітлювалася,
в службовій квартирі ОСОБА_1 світло
було відключене, а відтак мало місце
порушення вимог ст.139 КЗпП України. Щодо
твердження позивача, що він впав у воду,
вважає, що це не було перешкодою для
виконання покладених на нього
обов»язків, оскільки службова квартира
і газо-розподільна станція знаходяться
на невеликій відстані одна від одної, а
відтак можна було переодягнутися і
повернутися. Зазначив, що від службової
квартири позивача до станції ведуть
декілька доріг і він міг скористатися
будь-якою. Вважає, що позивач пропустив
десятиденний строк на звернення до
суду із заявою про оскарження рішення
КТС, оскільки витяг з протоколу був ним
отриманий 12.03.2011року, а звернувся в суд
24.03.2011року. Позивач був присутній на
засіданні КТС, згідно з вимогами ст.226
КЗпП України. Йому пропонувалися
надати пояснення, однак останній від
дачі таких відмовився . Крім цього,
зазначили, що однією з підстав для
оголошення догани, в наказі від
30.02.2010року за №276, були порушення п.4.3.2
а, б; п.7.2 додатку до колективного
договору однак в данному наказі було
допущено помилку, а саме не зазначено
слово «додаток». Просять в позові
відмовити.

В судовому засіданні від 16.01.2012року
позивач заявив клопотання про
подальший розгляд справи у його
відсутності, а відтак суд продовжив
розгляд справи у відповідності до
ст.158ч.2 ЦПК України

Суд заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає що
в позові слід відмовити з наступних
міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює
оператором ГРС Новий Розділ Бібрського
ЛВУМГ «Львівтрансгаз» ДК
«Укртрансгаз».

Згідно з Правилами технічної
експлуатації газорозподільних станцій
магістральних газопроводів,
затвердженого наказом ДК»Укртрансгаз»
від 09.10.2001року №220, а саме п.4.2.14,
вбачається, що у разі періодичного
обслуговування ГРС двома операторами
один оператор призначається старшим.
Кожний оператор чергує одну добу. Шість
годин на добу оператор працює
безпосередньо на ГРС, останні
вісімнадцять годин чергує вдома.

Інструкція з охорони праці №72-ЛЕС
оператора газорозподільної станції, а
саме п.2.1.6, вказує в які години оператор
чергує безпосередньо на ГРС, зокрема: з
08.00год. до 11.00год.; з 15.00год. до 16.30год;
23.45год. до 00.15год; з 07.00год до 08.00год.

Згідно з графіком чергування
операторів ГРС Бібрського ЛВУ МГ
Комарнівської ВТС на липень 2010року
вбачається, що ОСОБА_1 повинен був
заступити на чергування з 27.08.2010року по
28.08.2010рік. Зазначена обставина
стверджується і поясненнями самого
позивача викладеними в позовній заяві,
а також в заяві адресованій комісії по
трудових спорах УМГ»Львівтрансгаз»
від 15.12.2010року.

Як вбачається з акту від
28.07.2010року(а.с.39) складеного відповідною
комісією, 27.08.2010року при проведенні
обстеження ГРС-Новий Розділ було
встановлено, що черговий оператор
ОСОБА_1 з 23.45год. до 00.15год. був відсутній
на робочому місці. Прожектор
освітлення території не увімкнено, на
зв'язок у встановлений час оператор не
вийшов. 28.08.2010року позивач відмовився
дати пояснення про причини своєї
відсутності на робочому місці.

У зв'язку з цим, 28.07.2010року була складена
доповідна записка на ім'я начальника
Бібрського ЛВУМГ по даному факту з
проханням вжити заходів щодо
накладення адміністративного
стягнення до оператора ОСОБА_1 за
халатне відношення до виконання своїх
службових обов'язків.

30.07.2010року наказом за №276 за грубе
порушення виробничої дисципліни та
невиконання поставлених завдань
оператору ГРС ОСОБА_1 було оголошено
догану.

Будучи незгідним з зазначеним наказом
і накладеним на нього адміністративним
стягненням, позивач звернувся з заявою
в комісію по трудових спорах
УМГ»Львівтрансгаз»

04.03.2011року відбулося засідання комісії
по трудових спорах, на якій була
розглянута зазначена заява і в
задоволенні якої було відмовлено за
безпідставністю.

24.03.2011року від ОСОБА_1 поступила заява
про оскарження зазначеного рішення в
судовому порядку.

Суд вважає, що наказ №276 від 30.07.2010року
про оголошення догани є законним з
наступних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи
останній був винесений ОСОБА_1 у зв'язку
з грубим порушенням трудової
дисципліни та невиконання поставлених
завдань.

Згідно з п.4.5.1.3. Правил технічної
експлуатації газорозподільних станцій
магістральних газопроводів,
затвердженого наказом ДК»Укртрансгаз»
від 09.10.2001року №220 оператори служби ГРС
повинні працювати за графіком,
затверджених начальником служби ГРС.

Відповідно до зазначеного графіку
(а.с.55-56), з 27.08.2010року по 28.08.2010рік на ГРС
Новий-Розділ повинен був чергувати
ОСОБА_1 Зазначена обставина
стверджується і поясненнями самого
позивача викладеними в позовній заяві,
а також в заяві адресованій комісії по
трудових спорах УМГ»Львівтрансгаз»
від 15.12.2010року.

Відповідно до інструкція з охорони
праці №72-ЛЕС оператора
газорозподільної станції, а саме п.2.1.6,
позивач повинен був чергувати
безпосередньо на ГРС з 23.45год. до 00.15год,
однак такий на робочому місці був
відсутній, що стверджується актом від
28.07.2010року.

Згідно з ст.147 КЗпП України за порушення
трудової дисципліни до працівника може
бути застосовано тільки один з таких
заходів стягнення: 1) догана; 2)
звільнення

Згідно правил внутрішнього трудового
розпорядку ДК»Укртрансгаз», які є
додатком до колективного договору
ДК»Укртрансгаз» на 2010-2012роки, а саме
п.7.1 вбачається, що порушенням
працівником трудової дисципліни,
недбайливе виконання або невиконання
ним без поважних причин обов'язків,
покладених на нього трудовим
договором, посадовою(робочою)
інструкцією, цими Правилами, іншими
положеннями та інструкціями тягне за
собою стягнення передбачене
законодавством.

Пункт 7.2 вказаних правил передбачає два
види стягнення 1)догана; 2) звільнення.

Пункт 7.3 вказує на те, що дисциплінарне
стягнення до працівника
застосовується, зокрема, керівництвом
структурного підрозділу компанії, не
пізніше одного місяця з дня виявлення.

Враховуючи те, що оспорюваний наказ
винесений начальником
управління(керівником структурного
підрозділу) підставно, в межах строків
передбачених Законом (на протязі трьох
днів), а відтак такий є законним.

Суд не бере до уваги покликання
позивача на те, що при винесені догани
не були враховані вимоги ст..149ч.3 КЗпП
України, а саме ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини за яких вчинено
проступок і попередню роботу
працівника, оскільки до позивача був
застосований менш суворіший захід
стягнення, що, навпаки, свідчить про
врахування зазначених вище обставин.

Суд не бере до уваги покликання
позивача на те, що однією з незаконних
підстав для оголошення догани було
порушення п.4.3.2 та п.7.2 колективного
договору, які жодного відношення до
вчиненого порушення не мають, оскільки
відповідно до пояснень представника
відповідача, в оспорюваному наказі
помилково не вказано, що має місце
порушення зазначених пунктів додатку
до колективного договору, а саме правил
внутрішнього трудового розпорядку
ДК»Укртрансгаз» .

У відповідності до вимог Постанови
пленуму ВСУ «Про практику розгляду
судами трудових спорів» за №9 від
06.11.1992року, суд вважає, що строк
оскарження рішення комісії по трудових
спорах слід поновити, оскільки такий
пропущений на незначний термін (два
дні), крім цього вбачається, що позивач
намагався вчасно подати позовну заяву,
оскільки така підписана 22.03.2011року.

Проте, в частині визнання незаконним та
скасування рішення комісії по трудових
спорах філії УМГ»Львівтрансгаз» від
04.03.2011року, суд вважає, що слід
відмовити з наступних міркувань.

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви та пояснень позивача, однією з
підстав визнання вказаного рішення
незаконним є невідповідність
висновків комісії дійсності. Проте
вказані твердження є безпідставними.

Як вбачається з заяви адресованої
комісії по трудових спорах від
15.12.2010року (а.с.9-11) позивач пояснив по
якій причині він був відсутній на ГРС
Новий Розділ. Зазначена заява була
предметом розгляду засідання комісії
по трудових спорах філії
УМГ»Львівтрансгаз»ДК»Укртрансгаз».

Як вбачається з витягу протоколу №2-2011
від 04.03.2011року членами комісії
досліджувалися обставини викладені в
заяві, однак враховуючи їх
необґрунтованість останні не вбачали
підстав для скасування накладеного
дисциплінарного стягнення.

Враховуючи той факт, що комісія
здійснювала розгляд заяви в межах
своєї компетенції, правомочним
складом, з врахуванням обставин події,
а відтак підстав для визнання
незаконним та скасування прийнятого
ними рішення суд не знаходить.

Суд не бере до уваги покликання
позивача на те, що в нього неналежні
умови праці, він не зміг прибути на
станцію у зв'язку з поганими погодними
умовами, оскільки зазначені обставини
є надуманими і не перешкоджали ОСОБА_1
виконати покладені на нього обов'язки.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст.ст. 10,60,158,209,212-215 ЦПК України, ст.ст. 9.
57, 59, 70, 153, 228, 231 КЗпП України, ст.ст. 4, 6
Закону України «Про охорону праці»,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України №9 від 06.11.1992року, суд, -

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ДК»Укртрансгаз» про
визнання незаконним та скасування
рішення по трудових спорах - відмовити
за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через суд першої
інстанції, який ухвалив рішення.

Суддя :
Бачун О. І.