Справа № 2-2496/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"23" листопада 2012 р. Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

в складі: головуючого судді Лихтанської Н.П.

при секретарі: Олійник Н.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділян-кою ,

В С Т А Н О В И В :

Як видно з позовної заяви, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 05.12.2002р. позивачам належить на правах приватної власності 2/3частини житлового будинку №3 по вул. Фурманова в м. Бердянську, що розташований на земельній ділянці площею 602,74 кв.м. Інша частина домоволодіння належить відповідачу ОСОБА_3. Фактич-на площа земельної ділянки, що знаходиться у спільному користуванні складає 626 кв. м. Згідно схеми фактичного користування земельною ділянкою, загальною площею 626 кв. м., розташова-ною за адресою: м. Бердянськ, вул. Фурманова, З, розробленої ПП «Інвестресурс», у фактичному користуванні позивачів знаходиться земельна ділянка площею 396 кв. м., а у користуванні відпо-відача - площею 230 кв. м. Згідно схеми розділу земельної ділянки, розташованої за адресою: вул. Фурманова, 3 у м. Бердянську, розробленої ПП «Інвестресурс», у користуванні відповідача, про-порційно його частки у домоволодінні, має бути земельна ділянка площею 209 кв. м., а у користу-ванні позивачів - площею 417 кв. м. Відповідач визнає, що він самовільно зайняв належну позива-чам частину земельної ділянки, але відмовляється переносити свій паркан в межах належної йому земельної ділянки. В зв"язку з цим позивачі просять усунути перешкоди в користуванні ними, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, частиною земельної ділян-ки, розташованої за адресою: вул. Фурманова, 3 у м. Бердянську, площею 417 кв. м., яка відпові-дає розміру належної їм частки домоволодіння, шляхом зобов'язання відповідача перенести пар-кан у межах належної йому частки в домоволодінні.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги у повному обсязу і пояснили, що вони в 2002році купили частину домоволодіння , співвласником якого був ОСОБА_3, двір був загальний, в 2003році за згодою відповідача та з його слів вони побудували паркан, який розділяє двір на окремі подвір»я , оскільки і у них, і у відпові-дача є окремі хвіртки, на теперішній час виникло питання про приватизацію земельної ділянки і тепер їх цей паркан не влаштовує, бо вони користуються ділянкою, яка не відповіає їхній частині у домоволодінні, порядок користування земельною ділянкою не визначався , а тому вони запро-сили експерта і він склав схеми розподілу земельної ділянки, відповідно до якої вони повинні займати земельну ділянку площею 417кв.м тоді як зараз займають ділянку площею 396кв.м., а відповідач перешкоджає їм користуватися більшою земельною ділянкою, а тому вони просять зобов»язати відповідача перенести паркан в межах належної йому частки в домоволодінні.

Представник відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_4 позов не визнала і пояснила, що відповідачу належить 1/3частина домоволодіння, після вселення в домоволодіння позивачі в 2003році самі збудували паркан, який поділив загальне подвір»я на окремі двори і з того часу во-ни так і користуються земельною ділянкою, відповідач організував собі окремий двір за рахунок частини сусідньої земельної ділянки , яку йому передали без оформлення, а тому на теперішній час він користується земельною ділянкою, яка не відповідає його частці в домоволодінні, бо збільшення відбулося за рахунок сусідньої ділянки. На теперішній час не визначений порядок користування земельною ділянкою у судовому порядку. Спірний паркан відповідач не ставив. Крім того, схема експерта, яку надали позивачі не відповідає дійсності, оскільки на ній не вказані будівлі, які мають місце на земельній ділянці на теперішній час, а також позивачі не конкрети-зували позовні вимоги і не зазначили № спірного паркану відповідно до технічного паспорту, оскільки в домоволодвнні є декілька парканів..

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає позов не обгрунтованим і не підлягаючим задоволенню з наступних підстав:

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 05.12.2002р. позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2 належить на правах приватної власності 2/3частини житлового будинку №3 по вул. Фурманова в м. Бердянську, що розташований на земельній ділянці площею 602,74кв.м. Фак-тична площа земельної ділянки, що знаходиться у спільному користуванні складає 626 кв. м, що підтверджується копією цього договору, копією технічного паспорту, копією витягу з реєстру власників на нерухоме майно від 28.09.2004р.

Відповідачу ОСОБА_3 належить 1/3частина житлового будинку №3 по вул. Фурма-нова в м. Бердянську, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.11.2002р., копією технічного паспорту.

Як встановлено у судовому засіданні, на час придбання частини домоволодіння позива-чами кожна частина домоволодіння мала окремий вхід до частин , але загальний двір. Відпові-дач ОСОБА_3 організував собі окремий вхід і двір за рахунок частини сусідньої земельної ділянки , яку йому передали без оформлення. Після вселення в 2003 році за згодою відповідача та з його слів позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, які підтвердили цю обставину у судовому за-сіданні, самі побудували паркан, який розділяє двір домоволодіння на окремі подвір»я і з того часу сторони користуються окремими подвір»ями.

Також схеми розподілу спірної земельної ділянки, які розроблені ПП «Інвестресурс»та які надали позивачі в матеріалах справи, не відповідають дійсності, оскільки на них не вказані будів-лі, які мають місце на земельній ділянці на теперішній час відповідно до технічного паспорту на домоволодіння від 27.05.20011р. та виготовлені більш за все на підставі технічного паспорту на домоволодіння від 02,09.2004р..Крім того позивачі не конкретизували свої позовні вимоги і не зазначили № спірного паркану відповідно до технічного паспорту , оскільки в домоволодінні є декілька парканів.

Згідно п. 1 ст. 88 ЗК України користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку

Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Враховуючи, що на теперішній час не визначений порядок користування земельною ділянкою у судовому порядку, позивачі сами збудували паркан, який поділив земельну ділянку і який їм тепер перешкоджає користуватися земельною ділянкою, а відповідач його не будував, суд при-ходить до висновку про те, що відсутні підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,212- 215 ЦПК України, ст. ст. 375- 391 ЦК України, ст.ст.88,152 ЗК України, суд

В и р і ш и в :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою протягом 10днів з дня оголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_5