Справа № 617-2489/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

17 травня 2012 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Смиковська Л. О.

з секретарем Деменчук О. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість по кредитному договору від 10.08.2007 р. за №ZRXRRX08820024 в загальному розмірі 32231,71 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 322,32 грн., мотивуючи тим, що між ним та відповідачем був укладений кредитно-заставний договір. Позивач свій обов'язок по цьому договору виконав, надавши останньому кредит, однак відповідач свої зобовязання не виконав, внаслідок чого утворилась вищезазначена заборгованість.

Представник відповідача в судове засідання не зявилась, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, у звязку з перебуванням в іншому судовому засіданні, погоджується на заочний розгляд справи.

Відповідач в судове засідання не зявився. Судові повістки, що неодноразово, направлялись за адресою місця його реєстрації, вказаної і в позовній заяві, і в повідомленні СГІРФО Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області (а.с.15), поверталися з позначкою за «терміном зберігання». У відповідності до абз.2 ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. В абз.3 ч.5 ст.74 ЦПК України зазначається, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі даних та доказів.

Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 10.08.2007р. між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (в подальшому ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно внесення змін в найменування юридичної особи, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи (а.с.10)) та ОСОБА_1 було укладено кредитно-заставний договір № ZRXRRX08820024, відповідно до якого Позивач надав Відповідачу строковий кредит у сумі 5184,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості по кредитом, строк на 12 місяців з 10.08.2007 р. по 10.08.2008 р. включно з умовами оплати за користування кредитом.

Погашення заборгованості згідно заяви здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «20» по «25» число кожного місяця Позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 530,98 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами.

В заяві зазначається, що згідно п.4.2 Умов при порушенні Позичальником зобовязань із погашення кредиту, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом в розмірі 11,83% в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом.

Для виконання зобовязань Банк відкрив Позичальнику рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та ін. платежам.

Позичальник зобовязався повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до заяви та умов.

Вищенаведене підтверджується заявою позичальника (а.с.3) та умовами (а.с.4-6).

Позивач (ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») своє зобовязання виконав, що підтверджується заявою позичальника (а.с.3), оскільки згідно п.6.3 Умов дата видачі кредиту є дата укладання кредитно-заставного договору. Однак відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 01.12.2011 р. має заборгованість перед позивачем у сумі 32231,72 грн., яка складається з наступного:

- 3053,59 грн. заборгованість за кредитом;

- 11820,87 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 349,90 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 14996,32 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором;

А також штрафи відповідно до п.5.3 умов та правил надання банківських послуг:

- 500 грн. штраф (фіксована частина);

- 1511,04 грн. штраф (процентна складова).

Факт заборгованості підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с.2).

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Доказів про відсутність заборгованості перед позивачем, відповідач не надав, хоча відповідно до ст.ст. 10 11 ЦПК України це є його обовязком.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В Постанові Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» в п.27 зазначено, що положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2 ст.625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання).

Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може.

Однак заява від відповідача про зменшення неустойки, на адресу суду не надходила. Таким чином у суду відсутні підстави для застосування ч.3 ст.551 ЦК Україну.

Як вбачається з вищевикладеного, Відповідач умови кредитного договору не виконує, а тому з нього слід стягнути заборгованість в межах позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору в сумі 322,32 грн. підлягають стягненню з Відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 31, 60, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України, ст.ст.11,215,509,525,526,554,610-611,1049,1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, рах.№3111, МФО 305299) заборгованість по Кредитному договору від 10.08.2007 року за № ZRXRRX08820024 в загальному розмірі 32231,71 грн. з яких: 3053,59 грн. заборгованість за кредитом; 11820,87 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 349,90 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 14996,32 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500 грн. штраф; 1511,03 грн. штраф.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, рах.№0001, МФО 305299) судові витрати по справі, а саме: сплачений при подачі позовної заяви судовий збір в розмірі 322,22 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Овруцький районний суд в апеляційний суд Житомирської області позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення, відповідачем в цей же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення (крім відповідача), можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_2