Справа № 22 - ц/2690/ 4262 / 2012 Головуючий у 1-й інстанції: Зотько Т.А.
доповідач: Поливач Л.Д.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Головачова Я.В., Шахової О.В.

при секретарі: Охневській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання попере-днього договору оплаченим;

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 грудня 2011 року

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання попереднього договору оплаченим.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12.12.2011 року ОСОБА_1 від-мовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції іухвалити нове, яким задовольнити його позов, посилаючись на те, що рішення суду першої ін-станції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що за умовами попереднього договору і договорів про внесення змін до попереднього договору він сплатив ОСОБА_3 у вигляді авансу 823 650 грн., що за курсом Національного банку України на той час складало 170 000 доларів США. Зазначений факт знайшов своє відображення в тексті попереднього договору і в текстах договорів про внесення змін до попереднього договору. Апелянт послався на те, що помилко-вим є висновок суду про те, що оскільки відсутня розписка ОСОБА_3 про отримання повної суми грошей, то відсутні докази про оплату за договором.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 підтримав апеля-ційну скаргу, посилаючись на доводи викладені в ній. Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 апеляційну скаргу не визнала, просила суд її відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність сторін, оскільки участь у справі приймають їх представники.

Відповідно до ч. 1 п.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої ін-станції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґру-нтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеля-ційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Так, відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про визнання попе-реднього договору оплаченим, суд виходив з того, що позивач не довів суду сплати ним коштів ОСОБА_3 за попереднім договором та за договорами про внесення змін до зазначеного по-переднього договору.

Повністю з таким висновком суду не можна погодитись, оскільки він ухвалений з пору-шенням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з резолютивною частиною рішення суду першої інстанції про відмову ОСОБА_1 в позові, але не погоджується з обґрунтуванням таких висновків

суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.02.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено попередній договір про укладення договору купівлі - продажу земельної ділянки, згідно якого сторони погодили, що продаж земельної ділянки площею 0.43 га буде вчинено за ціною, що згідно з курсом НБУ на день підписання основного договору буде еквівалентом 200 000 доларів США, при укладенні вказаного попереднього договору покупець сплачує продав-цеві передоплату у вигляді авансу в готівковому порядку в розмірі 40 400 грн., що за курсом НБУ на день підписання вказаного договору є еквівалентом 8.000 дол. США, а покупець отри-мує зазначену суму. Сторони домовились, що при укладенні основного договору сума, яка під-лягатиме передачі покупцем продавцеві, буде зменшена на суму виданого за цим договором авансу, тобто на 40 400 грн. (а.с.8).

12.08.2008 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір про внесення змін до попереднього договору про укладення договору купівлі - продажу земельної ділянки, згідно якого сторони погодили, що у строк до 12.02.2009 року продавець зобов'язується передати у власність покупця за договором купівлі-продажу, а покупець зобов'язується прийняти і оплати-ти земельну ділянку, площею 0,43 га за адресою: Київська обл., Броварський р-н с. Пухівка вул.Шевченка. Крім того сторони погодили істотні умови що були викладені в п.п.4, 5 попередньо-го договору про укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки в наступній редакції «При укладенні цього договору Покупець сплачує Продавцеві передоплату у вигляді авансу у готівковому порядку в розмірі 823 650 грн., що за курсом НБУ на день підписання цього дого-вору є еквівалентом 170 000 дол. США, а Покупець отримує зазначену суму.», «Сторони домо-вилися, що сума продажу за основним договором дорівнює сумі авансу, переданого покупцем продавцеві за цим договором, та передаватися не буде. Під час укладення основного договору Продавець передає Покупцеві заяву, засвідчену нотаріально, що сума за основним договором отримана повністю та відсутні будь-які претензії до Покупця.» (а.с.9).

Крім того, 14.05.2009 року та 16.06.2009 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладе-но договори про внесення змін до попереднього договору про укладення договору купівлі - про-дажу земельної ділянки, згідно яких сторони погодили подовження терміну підготування всіх не-обхідних документів для нотаріального посвідчення основного договору, остаточно було пого-джено строк передачі у власність покупця земельної ділянки до 16.08.2009 року (а.с. 10, 11).

Відповідно до вимог ч.3 ст. 10. ч. ч.І, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що основний договір між позивачем та ОСОБА_3 у визначений ними строк, а саме - 16.08.2009 року, укладений не був з тих підстав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, зазначені обставини не заперечують представники сторін по справі.

Як пояснив суду представник позивача в суді апеляційної інстанції, зазначений позов було пред'явлено до суду з метою подальшого вирішення питання про повернення ОСОБА_1 сплачених ним коштів за зазначеними вище договорами, оскільки 170 000 доларів США він сплатив ОСОБА_3, а земельна ділянка йому продана не була.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 є дружиною померлого ОСОБА_3 Вона не приймала спадщину після смерті чоловіка, оскільки відмовилась від неї на ко-ристь неповнолітнього ОСОБА_7, який спадщину прийняв, що вбачається з рішення Апеляційного суду Київської області від 20.10.2010 року (а.с. 39-41). ОСОБА_7 (в особі законного представника) не притягнутий до участі у даній справі, а рішенням по даному спору зачіпляються його права та обов'язки щодо зобов'язань померлого ОСОБА_3, оскільки він є правонаступником померлого.

Так позивач, з метою захисту порушених, на його думку, прав пред'явив позов до дружи-ни померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 про визнання попереднього договору оплаченим з метою вирішення в подальшому питання про повернення йому сплачених ним за попереднім договором і договорами про внесення змін до попереднього договору грошових коштів.

Тобто, позивач вважає, що його права порушені саме ОСОБА_2, оскільки до неї він пред'явив даний позов і обрав позивач такий спосіб захисту свого порушеного права, як ви-знання судом того, що попередній договір ним був оплачений.

Статтею 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів осіб, які вважають що їх права та інтереси порушені. Серед способів визначених даною нормою матеріального права відсутній такий спосіб, як визнання судом договору оплаче-ним.

Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес ін-шим способом, що встановлений договором або законом, але такий спосіб, як обрав позивач не встановлений а ні договором, ні законом.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивач обрав неналежний спосіб захисту порушеного, на його думку, права, що є підставою для відмови йому у позові.

Відповідно до ст.213 ЦПК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовід-носин відповідно до статті 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Разом з тим, як вбачається з вищенаведеного, Деснянський районний суд м. Києва, ухва-люючи рішення у даній справі, не дотримався усіх вимог процесуального та матеріального пра-ва, що призвело до неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції, ух-валює нове рішення про відмову ОСОБА_1 у позові, чим частково задовольняє апеляцій-ну скаргу позивача.

Висновки колегії суддів відповідають фактичним обставинам справи та наявним у справі

доказам.

ОСОБА_1 не позбавлений можливості захищати порушене, на його думку право, в інших спосіб передбачений законом.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, 309, 313, ч.2 ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 грудня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позову про визнання попере-днього договору оплаченим.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскарже-не в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: