Справа № 2/1513/384/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2012 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.,

при секретарі Д'яченко М.В.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Вилківської міської ради

про

визнання права власності

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом в якому вказав, що у 2001 році ним на підставі дозволу Вилківської міської ради було побудовано гараж по вул. Клари Цеткін в м. Вилкове. 06.11.208 року рішенням виконавчого комітету Вилківської міської ради № 183 було затверджено акт комісії та гаражу присвоєно порядковий номер 24 по вул. К. Цеткін в м. Вилкове. На підставі вказаного рішення позивачем було виготовлено технічну документацію на побудований гараж і він звернувся до Вилківської міської ради з заявою з приводу прийняття побудованого гаражу в експлуатацію, однак отримав відмову з посиланням на те, що вказаний гараж позивачем було побудовано самовільно. В звязку з відмовою органу місцевого самоврядування позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав, як власника новоствореного нерухомого майна, яке відповідає встановленим державним будівельним стандартам і правилам, на підставі чого позивач просить суд визнати за ним право власності на гараж, розміщений по вул. Клари Цеткін, 24 в м. Вилкове Кілійського району Одеської області.

На призначену дату розгляду справи позивачем було надано заяву, відповідно до якої він підтримує позовні вимоги та просить суд розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача Вилківської міської ради, ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, надав заяву в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову та просив розглянути справу за його відсутності.

На підставі письмових заяв сторін суд ухвалює рішення за відсутності сторін без фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним пристроєм, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Рішенням виконавчого комітету Вилківської міської ради від 21 жовтня 1999 року № 158, ОСОБА_1 було передано у власність земельну ділянку під забудову автомобільного гаражу в районі насосної станції рибзаводу в межах земель 2-ї школи.

Рішенням виконавчого комітету Вилківської міської ради від 24 лютого 2000 року № 04, ОСОБА_1 було надано дозвіл на будівництво автомобільного гаражу по вул. Клари Цеткін в районі насосної станції.

Відповідно до технічного паспорту, складеного КП Кілійське РБТІ та РОН, автогараж, розміщений по вул. Клари Цеткін, 24, в м. Вилкове, Кілійського району, Одеської області, в цілому складається з будівель під літерами: А- гаражу, 2001 року побудови; розташованого на земельній ділянці площею 29,7 кв.м.

Рішенням виконавчого комітету Вилківської міської ради від 6 листопада 2008 року № 183, на підставі заяви ОСОБА_1, рішень виконавчого комітету Вилківської міської ради від 04.02.2000 р. № 04 та 21.10.1999 р. № 158, - було затверджено акт комісії від 30 липня 2008 року про присвоєння гаражу, побудованого ОСОБА_1 відповідної адреси та надано № 24 автогаражу який розташований в м. Вилкове, вул. К. Цеткін,

На звернення ОСОБА_1І з приводу оформлення права власності на побудований гараж Вилківська міська рада листами від 19.01.2009 р. № 07 та від 19.03.2012 р. № Т115, відповіла відмовою з посиланням на те, що гараж побудований самовільно, в звязку з чим ОСОБА_1І рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

Як вказано у висновку відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Кілійської районної державної адміністрації від 07.11.2011 року № 220, складеного на підставі технічного висновку ПП Модульза № 86 від 07.07.2011 р. про проведення обстеження авто гаражу, побудованого ОСОБА_1, - автогараж по вулиці Клари Цеткін, 24, в м. Вилкове Кілійського району відповідає вимогам ДБН 360-92 Містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень.

09.11.2011 Кілійський районний відділ Головного управління Держтехногенбезпеки у Одеській області погодив ОСОБА_1 будівництво гаражу по вулиці Клари Цеткін, 24, в м. Вилкове Кілійського району.

Гідно листа від 09.11.2011 р. № 2801, Кілійська районна санітарно-епідеміологічна станція н заперечує проти оформлення права власності на гараж по вул. Клари Цеткін, 24 в м. Вилкове Тюміну ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стосовно вимог про визнання права власності за позивачем суд виходить з наступного:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ст. ст. 328, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином цивільним законодавством встановлено положення про презумпцію правомірності набуття права власності, якщо не доведено інше.

Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нову річ виготовлену (створену) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором чи законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про архітектурну діяльність/чинній в редакції на а проведення будівництва гаражу/ - будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил.

Згідно ст. 23 Закону України Про планування і забудову територій, яка діяла на час проведення позивачем будівництва нерухомого майна, - забудова територій передбачає здійснення нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, впорядкування об'єктів містобудування, розширення та технічного переоснащення підприємств (далі - будівництво). Будівництво об'єктів містобудування здійснюється згідно з законодавством, державними стандартами, нормами та правилами, регіональними і місцевими правилами забудови, містобудівною та проектною документацією.

Згідно ст. 5 Закону України Про основи містобудуванняпри здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил.

Відповідно до ст. 6 ЗК України /який діяв на час прийняття міською радою рішень про передачу земельних ділянок у власність позивачам/ - громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для: ведення селянського (фермерського) господарства; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка); садівництва; дачного і гаражного будівництва.

Громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі: одержання їх у спадщину; одержання частки землі у спільному майні подружжя; купівлі-продажу, дарування та обміну.

Передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно.

Безплатно земельні ділянки передаються у власність громадян для:

ведення селянського (фермерського) господарства у межах середньої земельної частки, що обчислюється у порядку, передбаченому цією статтею;

ведення особистого підсобного господарства;

будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), в тому числі земельні ділянки, що були раніше надані у встановленому порядку громадянам для цієї мети, у межах граничного розміру, визначеного статтею 67 цього Кодексу;

садівництва;

дачного і гаражного будівництва.

Згідно ст. 37 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Системний аналіз норм цивільного законодавства, що регулюють порядок набуття права власності на новостворене нерухоме майно, дозволяє визначити умови, за яких право власності на новостворене нерухоме майно не може бути визнане за особою, яка здійснила відповідне будівництво: 1) якщо законний власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила будівництво на його земельній ділянці; 2) якщо будівництво порушує права інших осіб) 3) при істотному відхиленні від проекту забудови.

Згідно ст.19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмеженьоднією з підстав для реєстрації прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, беручи до уваги встановлені обставини справи, наявність у позивача погоджувальних висновків уповноважених державних органів, те що будівництво проведено позивачем на належній йому земельній ділянці, переданій за раніше діючими положеннями земельного законодавства йому у власність, а також позицію представника відповідача, який не заперечував проти позову, суд приходить до висновку, що позивач правомірно набув правомочності з володіння, користування та розпорядження новоствореним нерухомим майном, побудоване ним майно не порушує права третіх осіб, в звязку з чим право позивача підлягає захисту згідно ст. 16 ЦК України, а позов задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11, 209, 212-215 ЦПК, ст. ст. 16, 328, 331 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно гараж, розмішений по улиці ОСОБА_4, 24, в м. Вилкове Кілійського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_5