Справа № Провадження №22-ц-2125/12
22-ц/1090/2149/12 Головуючий у І інстанції
Семенцов Ю.В.Категорія26Доповідач у 2
інстанціїСержанюк 24.04.2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 квітня 2012 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі головуючого - судді Сержанюка
А.С., членів колегії - суддів Білоконь
О.В., Верланова С.М., з участю секретаря
Мироненко А.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.
Києві апеляційні скарги ОСОБА_2 та
Акціонерного товариства «Український
інноваційний банк»на рішення
Миронівського районного суду
Київської області від 25 лютого 2010 року
у справі за позовом Акціонерного
товариства «Український інноваційний
банк»до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

02 вересня 2009 року Акціонерне
товариство «Український інноваційний
банк»звернулось до суду із вказаною
позовною заявою, у якій просило
стягнути солідарно з відповідачів
частину заборгованості за кредитним
договором у розмірі 310 766, 88 доларів США,
судовий збір - 1700 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи - 120 грн.

На обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що ОСОБА_3 не виконує
зобов'язання за кредитним договором, а
ОСОБА_2 -за договором поруки.

Рішенням Миронівського районного суду
Київської області від 25 лютого 2010 року
позов Акціонерного товариства
«Український інноваційний банк»до
ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2
на користь Акціонерного товариства
«Український інноваційний
банк»частину заборгованості за
кредитним договором у розмірі 2 483 027,37
грн., витрати по сплаті судового збору
по 850 грн., на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи - по 60
грн., з кожного.

На обґрунтування ухваленого рішення
суд першої інстанції зазначив, що
відповідачі не виконали належним чином
взяті на себе зобов'язання за кредитним
договором та договором поруки,
відповідно.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням,
ОСОБА_2 та Акціонерне товариство
«Український інноваційний банк»подали
апеляційні скарги.

ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення Миронівського
районного суду Київської області від 25
лютого 2010 року скасувати та закрити
провадження у справі з тих підстав, що
Обухівським районним судом
розглядається справа між тими самими
сторонами про стягнення
заборгованості за цим же кредитним
договором.

Акціонерне товариство «Український
інноваційний банк», у свою чергу,
заявило вимоги про зміну цього ж
рішення та стягнення з відповідачів на
його користь суму заборгованості за
кредитним договором у доларах США,
посилаючись на незаконність рішення
суду першої інстанції та порушення
норм матеріального права при його
ухваленні.

Суд, закінчивши з'ясування обставин і
перевірку їх доказами у межах доводів
апеляційних скарг та вимог, заявлених у
суді першої інстанції, вислухавши
учасників процесу у судових дебатах,
вважає за необхідне задовольнити
апеляційні скарги ОСОБА_2, Акціонерного
товариства «Український інноваційний
банк»частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, і це
підтверджується матеріалами справи,
09.08.2007 року між Акціонерним товариством
«Український інноваційний банк»,
правонаступником якого являється
Публічне акціонерне товариство
«Український інноваційний банк» та
ОСОБА_3 був укладений кредитний договір
№118 та 30.09.2008 року додаткова угода №1 до
нього, за якими позичальнику надано
кредит на умовах невідновлювальної
кредитної лінії на строк до 09.08.2012 року,
включно, з лімітом заборгованості 642
700,00 доларів США із урахуванням графіку
зниження ліміту та сплатою процентів у
розмірі 12,5 % річних від суми фактичної
заборгованості та щомісячної комісії
за обслуговування кредиту 0,2% від суми
фактичної заборгованості за кредитом.

У цей же день, у забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
Акціонерним товариством «Український
інноваційний банк» та ОСОБА_2 був
укладений договір поруки та 30.09.2008 року
додаткову угоду №1 до нього, згідно з
якими вона зобов'язувалась з ОСОБА_3
нести солідарну відповідальність
перед банком за невиконання
зобов'язань за кредитним договором з
урахуванням графіку зниження ліміту
кредитної лінії.

Окрім того, 09.08. 2007 року в забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між банком та ОСОБА_4 було
укладено іпотечний договір,
зареєстрований в реєстрі за №4208.

Оскільки, зазначені відповідачі не
виконували належним чином взяті на
себе зобов'язання за кредитним
договором, станом на 11.08.2009 року
утворилась заборгованість в розмірі 710
766,88 доларів США, з яких 542 597,95 доларів
США -строкова заборгованість за
кредитом, 100 102, 05 доларів США
-прострочена заборгованість за
кредитом, 46 661, 79 доларів США
-прострочена заборгованість за
відсотками по кредиту, 8 650, 70 доларів
США -прострочена заборгованість за
комісією по кредиту, 9 554, 34 доларів США -
пеня за простроченною заборгованістю
за кредитом, 2 700, 21 доларів США - пеня за
простроченими відсотками, 499, 84 доларів
США -пеня за простроченною комісією.

Позивач, у відповідності до вимог ч. 1
ст. 543 ЦК України, просив стягнути на
його користь у солідарному порядку з
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 частину
заборгованості за кредитним договором
у сумі 310 766, 88 доларів США, сплачений
судовий збір у розмірі 1 700 грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи - 120 грн.

Будь-яких доказів на спростування
визначеної позивачем суми
заборгованості за кредитним договором
матеріали справи не містять і
відповідачі таких доказів не надали.

За таких обставин, суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку, на
підставі. ст.ст. 509, 526, 530, 536, 543, 549, 550, 553,
554, 559, 572, 589, 590, 610, 629, 1046, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК
України про необхідність задоволення
позову про стягнення частини коштів за
кредитним договором.

Однак, усупереч заявлених вимог,
стягнув не у доларах США, а у гривнях, що
являється, на переконання апеляційного
суду, помилковим.

Так, Акціонерне товариство
«Український інноваційний банк»має
Банківську ліцензію №23 ( а.с. 293 т.1 ),
видану Національним Банком України
10.01.2002 року, на право здійснювати
банківські операції, визначені ч. 1 та
п.п. 5-11 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про
банки і банківську діяльність», та
Дозвіл №23-1 Національного банку
України від 10.01.2002 року на право
здійснення операцій, визначених п.п. 1-4
ч. 2 та ч. 4 ст. 47 Закону України «Про
банки і банківську діяльність»згідно з
додатком до цього Дозволу.

Відповідно до додатку до Дозволу №23-1
від 10.01.2002р., виданому Акціонерному
товариству «Український інноваційний
банк»( а.с. 294 т. 1 ), банк, зокрема, має
право залучення та розміщення
іноземної валюти на валютному ринку
України та міжнародних ринках.

А тому, вимоги позивача про стягнення
частини заборгованості за кредитним
договором у іноземній валюті
ґрунтується на матеріалах справи і
нормах чинного законодавства, зокрема,
ст. 47 Закону України «Про банки і
банківську діяльність».

При стягненні судових витрат по справі,
суд першої інстанції не звернув уваги
також на те, що ОСОБА_2 являється
інвалідом другої групи і, відповідно,
до декрету КМ України «Про державне
мито», який діяв на момент ухвалення
рішення, звільнена від сплати судового
збору.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України судові
витрати підлягають стягненню із
співвідповідачів за позовом у
дольовому порядку. Зокрема, ОСОБА_3 має
сплатити на користь Акціонерного
товариства «Український інноваційний
банк»витрати по сплаті судового збору
в сумі 850 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи - 60 грн., а всього 910 грн.

Витрати по сплаті судового збору в сумі
850 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи - 60 грн., які підлягають
стягненню із ОСОБА_2, на переконання
апеляційного суду, необхідно
компенсувати позивачу за рахунок
держави у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, доводи ОСОБА_2,
Акціонерного товариства «Український
інноваційний банк», названі у поданих
апеляціях, переконливо свідчать про
необхідність лише зміни рішення суду
першої інстанції у зазначених
частинах.

Сам по собі факт наявності у
провадженні Обухівського районного
суду Київської області цивільних справ
за позовом Акціонерного товариства
«Український інноваційний банк»до
ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_3, про
стягнення частини заборгованості за
кредитним договором шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки та інше,
не можуть слугувати підставою для
задоволення апеляції ОСОБА_2 та
закриття провадження по даній справі,
оскільки у зазначених судових справах
сторони та предмет спору різні.

При цьому, права та охоронювані законом
інтереси відповідачів по даній справі
зазначеними вимогами по цивільним
справам не порушуються.

З огляду на наведене, рішення суду
першої інстанції підлягає зміні в
частині стягнення заборгованості за
кредитним договором та судових витрат
на підставі ст. 309 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч.
3 ст. 309 ЦПК України порушення норм
процесуального права можуть бути
підставою для скасування або зміни
рішення, якщо порушення призвело до
неправильного вирішення справи, що
судом виявлено лише у частині рішення
щодо стягнення заборгованості за
кредитним договором та судових витрат.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
304, 307, 309, 313-314, 316-317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Акціонерного
товариства «Український інноваційний
банк»задовольнити частково.

Рішення Миронівського районного суду
Київської області від 25 лютого 2010 року
змінити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2
на користь Публічного акціонерного
товариства «Український інноваційний
банк»частину заборгованості за
кредитним договором у розмірі 310 766, 88
доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Український інноваційний
банк»витрати по сплаті судового збору
в сумі 850 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи - 60 грн., а всього 910 грн.

Витрати по сплаті судового збору в сумі
850 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи - 60 грн., які підлягають
стягненню із ОСОБА_2, компенсувати
позивачу за рахунок держави у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням апеляційного суду
законної сили.

Головуючий
А.С. Сержанюк

Судді:
О.В. Білоконь

С.М. Верланов