АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0435/2871/12 22-ц/491/3176/12
Провадження № 22-ц/491/3176/12 Головуючий в суді першої
Справа № 2-1662/12 інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 (4) Доповідач - Ляховська І.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2012 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів Михайлів Л.В., Соколан Н.О.,

при секретарі Куреденко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку ст..197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 ПриватБанк на заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27 квітня 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 ПриватБанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2012 року Публічне акціонерне товариство ОСОБА_2 банк ПриватБанк (далі - ПАТ КБ ПриватБанк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22 грудня 2006 року між ним та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1639 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21 грудня 2007 року. У зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість станом на 20 грудня 2011 року у розмірі 24054 грн. 44 коп., із яких: 1639 грн. - заборгованість за кредитом, 8945 грн. 89 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 235 грн. 98 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 11611 грн. 93 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1121 грн. 64 коп. - штраф (процентна складова), яку разом із судовими витратами в сумі 240 грн. 54 коп. просив стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27 квітня 2012 року позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк задоволені частково, на його користь з ОСОБА_3 стягнуто заборгованість в сумі 3278 грн., а також судові витрати в сумі 214 грн. 60 коп., у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ ПриватБанк ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд дійшов помилкового висновку про наявність обставин, які мають істотне значення, безпідставно зменшив розмір неустойки та не врахував, що при укладенні кредитного договору сторони досягли згоди щодо розміру та порядку сплати штрафних санкцій за порушення зобов'язань за ним.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 грудня 2006 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1639 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21 грудня 2007 року. У зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість розмір якої станом на 20 грудня 2011 року становить 24054 грн. 44 коп. з яких: 1639 грн. - заборгованість за кредитом, 8945 грн. 89 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 235 грн. 98 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 11611 грн. 93 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1121 грн. 64 коп. - штраф (процентна складова).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 3278 грн., суд першої інстанції виходив із того, що неустойка (пеня) не може перевищувати суму заборгованості, у звязку з чим з відповідача необхідно стягнути суму наданого кредиту у розмірі 1639 грн. та неустойку за несвоєчасне виконання зобов'язання в такому ж розмірі.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що з відповідача необхідно стягнути на користь Банку заборгованість в сумі 1639грн., а також неустойку в такому ж розмірі.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Так, ухвалюючи рішення, суд залишив поза увагою, що сума 1639грн. є заборгованістю за кредитом, окрім якої у відповідача існує заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 8945 грн. 89 коп., а також заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 235 грн. 98 коп., які суд безпідставно не стягнув на користь позивача.

Також неправильним є висновок суду і в частині визначення розміру неустойки, а також відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення пені та штрафних санкцій.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Як встановлено судом, 22 грудня 2006 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати, а відповідач отримав кредит у розмірі 1639 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21 грудня 2007 року.

Як убачається із умов кредитного договору, ОСОБА_3 зобовязався сплачувати банку щомісячний платіж у розмірі 171,97 грн., який складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також витрат згідно з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (надалі - Умови), з якими був ознайомлений і згодний, про що зазначено в анкеті позичальника.

При цьому, п. 3.2.9. Умов визначено, що при непогашенні кредиту у строки, зазначені в заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п. 4.2. цих Умов з дати виникнення простроченої заборгованості.

У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за даним договором не виконав, у звязку з чим станом на 20 грудня 2011 року заборгованість за кредитним договором становить 24054 грн. 44 коп., із яких: 1639 грн. - заборгованість за кредитом, 8945 грн. 89 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 235 грн. 98 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 11611 грн. 93 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1121 грн. 64 коп. - штраф (процентна складова).

Стаття 611 ЦК України містить перелік правових наслідків, які можуть застосовуватись до порушника в сукупності або окремо, залежно від умов, передбачених договором або законом, у тому числі сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) - є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з частиною другою статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Як убачається із п.5.3. Умов вищевказаного договору, сторони погодили, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+ 5% від суми заборгованості (а.с.8).

Таким чином, сторони погодили види, розмір штрафних санкцій та умови їх застосування, у звязку з чим суд безпідставно відмовив у стягненні з відповідача штрафу в сумі 500грн. та штрафу в розмірі 5% від суми заборгованості, який складає 1121грн.64коп., які є різними видами штрафів, передбаченими умовами укладеного сторонами договору.

Згідно з ч. 2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені ) застосовується позовна давність в один рік.

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно з п. 5.5 Умов терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю у пять років.

Таким чином, сторони домовились про подовжений строк позовної давності з вимог по кредиту, зокрема і щодо стягнення пені та штрафів, а тому колегія суддів вважає, що позовні вимоги про стягнення неустойки підлягають задоволенню без застосування положень ч. 2 ст.258 ЦК України, тобто за весь період, зазначений у позові.

Частина 3 ст. 551 ЦК України надає суду право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через неспівмірність з розміром основного зобовязання.

Встановивши, що сума пені перевищує суму заборгованості за кредитом, що вказує на неспівмірність співвідношення предявлених до стягнення санкцій і наслідків порушення зобовязання, суд першої інстанції зменшив розмір неустойки, яка підлягає стягненню, до суми заборгованості 1639 грн.

Однак, суд першої інстанції не врахував розяснення, викладені у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, згідно яких, положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача, а також за умов наявності інших обставин, які мають істотне значення,

Як убачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 участі у судових засіданнях суду першої інстанції не приймав, заяв про застосування ч.3 ст. 551 ЦК України до суду не надавав, а тому суд не мав підстав для зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки) через неспівмірність з розміром основного зобовязання.

У звязку з цим доводи апеляційної скарги позивача щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права при зменшенні розміру пені є обґрунтованими.

За таких обставин, колегія суду вважає, що рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а заочне рішення суду - скасуванню з ухваленням, відповідно до вимог п. 3, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, нового рішення про задоволення у повному обсязі позовних вимог ПАТ КБ ПриватБанк.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в судах першої та апеляційної інстанції в сумі 360 грн. 84 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 3,4 ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк ПриватБанк задовольнити.

Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27 квітня 2012 року скасувати ти ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк ПриватБанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк ПриватБанк заборгованість станом на 20 грудня 2011 року в сумі 24054 грн. 44 коп., з яких: 1639 грн. - заборгованість за кредитом, 8945 грн. 89 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 235 грн. 98 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 11611 грн. 93 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1121 грн. 64 коп. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк ПриватБанк судові витрати по сплаті судового збору в судах першої та апеляційної інстанції в сумі 360 грн. 84 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Повне рішення складено 24 грудня 2012 року.

Головуючий : І.Є.Ляховська

Судді: Л.В.Михайлів

ОСОБА_4