Справа №22-ц-6580/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія21Доповідач у 2 інстанції Білоконь
УХВАЛА

Іменем України

23 грудня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді Даценко Л.М.,

суддів: Білоконь О.В., Верланова С.М.,

при секретарі Мироненко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 10 жовтня 2011 року у справі за поданням старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції ОСОБА_3 про примусове входження до приміщення боржника,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10 жовтня 2011 року подання задоволено. Дозволено державному виконавцю відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції примусово проникнути до будинковолодіння, що належить боржнику ОСОБА_2, з метою проведення виконавчих дій на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 01.10.2009 року № 8807.

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_2 просить вказану ухвалу скасувати, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права та винести нову ухвалу, якою в задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції про примусове входження до приміщення боржника відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи подання державного виконавця суд першої інстанції виходив з того, боржник перешкоджає проникненню до свого житла, разом з тим без примусового проникнення до житла боржника державний виконавець позбавлений можливості застосувати всі заходи для виконання виконавчого провадження, а саме описати майно боржника в рахунок погашення боргу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла і не допускається проникнення до нього чи до іншого володіння особи та проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Проте указана конституційна гарантія не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Тому вказане обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Згідно з положеннями ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла боржника при виконанні судових рішень та рішень інших органів ( посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст. 1, з п. 15 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" ( далі Закону) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). У процесі здійснення виконавчого провадження, державний виконавець має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Відповідно до ст.ст. 32, 52 Закону звернення стягнення на майно, як один із заходів примусового виконання рішень, полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Згідно з ч.2 ст. 57 Закону арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження або шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Судом першої інстанції встановлено, що у відділі державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 01.10.09 № 8807 про звернення стягнення на житловий будинок № 42-б по вул. Центральна в м. Буча Київської області та земельну ділянку за цією ж адресою, що належать ОСОБА_2 для задоволення вимог кредитора на суму 541600 грн. 77 коп. ( а.с.3-5).

Як вбачається з подання державного виконавця, примусове проникнення до житла боржника зумовлене необхідністю опису майна боржника ( а.с.2).

Дозволяючи державному виконавцю примусово проникнути до житла боржника з метою опису майна боржника, суд першої інстанції правильно виходив з того, що одним із способів арешту майна боржника є його опис, згідно з ч.2 ст. 57 Закону, що є необхідним для забезпечення своєчасного і повного проведення виконавчих дій про звернення стягнення на предмет іпотеки.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про необхідність задоволення подання державного виконавця, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду має залишитись без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 10 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: