Справа № 1604/2851/2012
провадження № 2/527/846/12
У Х В А Л А

іменем України

08 листопада 2012 року м. Глобине

Суддя Глобинського районного суду Полтавської області Прикіпєлова Л.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з залученням третіх осіб: Градизької селищної ради, Комунального підприємства «Міжміське бюро технічної інвентаризації», відділу Держкомзему у Глобинському районі Полтавської області

про відновлення межі земельної ділянки та відшкодування моральної шкоди

в с т а н о в и в:

Зазначена цивільна справа розподілена на розгляд судді Прикіпєловій Л.В. 05.11.2012 року.

При вивченні матеріалів справи виявлено, що в тексті позовної заяви позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилаються на ч.1, ч.2 ст. 103 ЗК України щодо виникнення спору з відповідачем ОСОБА_3 про використання земельної ділянки (добросусідство). Як вбачається позивачі раніше зверталися до Градизької селищної ради з заявами на відповідача стосовно утримання останнім собак та порушення ним будівельних норм при будівництві споруд на території належної йому садиби. В процесі проведення перевірок Градизька селищна рада підтвердила наявність порушень будівельних норм і правил, що допущені суміжним землекористувачем ОСОБА_3

Згідно ч. 5 ст. 158 ЗК України, тільки у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом. Як випливає з матеріалів позову позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не вказують на свою незгоду з висновками комісії про виявлені порушення будівельних норм та правил. Тобто позивачі згодні з висновками комісій виконкому. Відповідач також такої незгоди з висновками комісії не виказував.

При таких обставинах, вразі відсутності самої незгоди, то позивачі по справі не мали правових підстав звертатись в порядку ст. 158 ЗК до суду.

Згідно ч.3 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Тобто спори про власність на земельні ділянки. Між сторонами по справі спору про власність щодо належній кожному із сторін земельної ділянки не існує, а є спір в порядку ст. 103 ЗК.

При таких обставинах суд вважає, що вищезазначена позовна заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, а тому в порядку ст. 121 ЦПК підлягає поверненню позивачам.

Також суд звертає увагу, що згідно ч.7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил та необхідності внаслідок такого порушення проведення перебудови або проведення знесення такого майна, то позивачем в такому разі може бути лише відповідні органи державної влади або органу місцевого самоврядування.

В резолютивній частині позову заявленого про спір в порядку ст. 103 ЗК України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять суд поставити рішення, яким зобов»язати відповідача ОСОБА_3 усунути перешкоди шляхом знесення будівлі гаража та кочегарки. Доручення від відповідних органів державної влади або органу місцевого самоврядування на висування таких вимог у позивачів відсутнє.

Керуючись ст. 121 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з залученням третіх осіб без самостійних вимог: Градизької селищної ради, Комунального підприємства «Міжміське бюро технічної інвентаризації», відділу Держкомзему у Глобинському районі Полтавської області про відновлення межі земельної ділянки та відшкодування моральної шкоди повернути заявникам ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ Л.В. ПРИКІПЄЛОВА