Справа № 0427/1223/2012
№ 2/0427/2192/2012
21 листопада 2012 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Дубовенко І.Г., при секретарі Гончаровій С.Є. розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -
ОСОБА_1 звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за позовом до ОСОБА_2 в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 6131,83 гривень, моральну шкоду в розмірі 100000 гривень, судові витрати у справі та витрати на правову допомогу.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що 23.06.2010 року о 15-30 годині, на території домоволодіння № 45 по вул. Павлоградська в м. Новомосковську Дніпропетровської області, ОСОБА_3 було завдано їй численні тілесні ушкодження легкого та середнього ступеню тяжкості. За наслідками зазначених дій, відносно ОСОБА_2 було порушено кримінальну справу за ч. 1 ст. 122 КК УК України, однак постановою Новомосковського міськрайонного суду від 04.10.2011 року провадження у даній справі закрито, та застосовано до обвинуваченої ЗУ «Про амністію» від 08.07.2011 року, а цивільний позов потерпілої залишено без розгляду.
Позивач вважає, що діями ОСОБА_2, їй завдана матеріальна шкода в розмірі 6231,83 гривень. Так, відповідачем при завданні тілесних ушкоджень позивачу, було зірвано з шиї останньої золоту ціпочку з хрестиком вартістю 3900 гривень. Після побиття ОСОБА_1 було доставлено каретою швидкої допомоги до хірургічного відділення КЗ «Новомосковська міська лікарня», де вона проходила стаціонарний курс лікування з 23.06. по 07.07.2010 року. Після чого позивача було переведено до неврологічного відділення, де вона продовжила лікування до 14.07.2010 року. За період проходження курсу лікування позивачем було витрачено 1713,81 гривень. На поїздки до лікарні, чоловіком позивача було витрачено 518,02 гривень на придбання бензину. 13.01.2011 року ОСОБА_1 зверталась до косметолога м. Дніпропетровська, де витратила на консультацію лікаря 32,28 гривень.
Крім того позивач просить стягнути завдану їй діями відповідача моральну шкоду в розмірі 100000. Дана шкода виразилась больових курсах стаціонарного лікування, які були повязані проведенням хірургічної операції, а також довготривалих та больових лікувальних процедурах. Позивачем було втрачено нормальний сон та апетит. Крім того вона має перенести курс косметологічного лікування шрамів на обличчі. Відповідач в добровільному порядку ухиляється від надання матеріальної допомоги, що змушує позивача звернутись з даним позовом до суду.
Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої віна підтримує позовні вимоги та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, оскільки судом рекомендовано направлялися судові повістки за її зареєстрованим місцем проживання.
В звязку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав, а саме.
Як вбачається з оглянутої в судовому засіданні постанови Новомосковського міськрайонного суду від 04.10.2011 року за фактом вчинення протиправних дій ОСОБА_2 було порушено кримінальну справу за ч. 1 ст. 122 КК України, провадження по даній кримінальній справі було закрито в внаслідок акту амністії згідно ст. 1 п. „г Закону України „Про амністію від 08.07.2011 року (а.с. 8-9). Як вказано в вищезазначеній постанові, 13.06.2010 року о 15-30 годині ОСОБА_2, перебуваючи у дворі домоволодіння № 45 по вул. Павлоградська м. Новомосковська Дніпропетровської області, в ході словесної перепалки з ОСОБА_1, завдала останній один удар кулаком правої руки в область груді та багаточисельні удари кулаками рук по різним частинам тіла, точну кількість яких не встановлено, в наслідок чого потерпілій завдано тілесні ушкодження у вигляді перелому нігтьової фаланги 5-го пальця правої руки, які відносяться до середнього ступеню тяжкості, забитих ран на лобі посередині, зліва, саден в темяній області посередині та в правій скроневій області, струс головного мозку, саден на передній поверхні грудної клітини посередині, шиї справа, синців на внутрішній частині поверхні обох плечей, зовнішньої поверхні лівого плеча, лівого передпліччя, правого колінного суглобу, лівої грудді, які відносяться до легкого ступеню тяжкості.
Проте, закриття кримінальної справи по Закону України про амністію звільняє тільки від кримінальної відповідальності, але не звільняє особу від обовязку відшкодувати шкоду, заподіяну його діями, оскільки згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» з подальшими змінами, шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, що її заподіла. Це положення також відображене в ст. 1195 ЦК України.
Як вбачається з копій епікризів (а.с. 11-12) та копії довідки № 1170 від 23.06.2010 року (а.с. 10), позивач ОСОБА_1 внаслідок злочинних дій відповідача 23.06.2010 року була доставлена каретою швидкої допомоги до хірургічного відділення КЗ «Новомосковська міська лікарня», де вона проходила стаціонарний курс лікування з 23.06. по 07.07.2010 року. Після чого позивача було переведено до неврологічного відділення, де вона продовжила лікування до 14.07.2010 року.
Як вбачається з копій чеків та квитанцій (а.с. 14-16), документально підтверджені витрати позивача на лікування та придбання бензину для автомобіля склали 6131,83 гривень.
Відповідачем 14.06.2011 року позивачу було перераховано 2000 грн., що підтверджується квитанцією, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 6131,83грн.-2000грн.=4131,83грн.
Згідно роз'яснень, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.95р., з наступними змінами та доповненнями, розмір моральної (немайнової) шкоди, суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість заподіяної травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Суд вважає, що діями відповідача позивачу була завдана моральна шкода, що виразилася в моральних стражданнях від перенесеного стресу, шоковому стані та переживаннях від того, що трапилося, через розлад здоров'я та перенесений фізичний біль, через порушення нормального ритму життя, що змусило додавати додаткових зусиль для організації свого життя, через лікування та несення непередбачених матеріальних витрат. Все це, на думку суду, доставило позивачу моральні страждання та психологічний дискомфорт, що посилюється небажанням відповідача добровільно відшкодовувати шкоду і необхідністю позивачу звертатися до суду за захистом своїх прав. При визначенні розміру заподіяної позивачу моральної шкоди, суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, як того вимагає ст. 41 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, враховує характер та обсяг фізичних та душевних страждань, які зазнала та продовжує зазнавати позивач, важкість вимушених змін в житті позивача, характер додаткових зусиль для організації її життя, характер отриманих ушкоджень на обличчі.
Виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що розмір завданої позивачу моральної шкоди нею завищений та обґрунтований в частині відшкодування в розмірі 5000 гривень, тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню в розмірі 5000 грн.
А тому в іншій частині позовних вимог позивача необхідно відмовити.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати повязані зі сплатою судового збору в розмірі 214,60 гривень (а.с. 2, 20), а також витрати на правову допомогу у розмірі 1000 гривень, у відповідності до ст. 84 ЦПК України (а.с. 16), а всього 1214,60 гривень.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 5-8, 10, 57, 60, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 1195, 1167 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя І.Г.Дубовенко