АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2з-281/091 Головуючий у 1 першій
Провадження- 22-ц/491/2200/12 ОСОБА_1
Категорія 27 ( І ) Доповідач Карнаух В.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Карнаух В.В.,

суддів Братіщевої Л.А., Остапенко В.О.,

при секретарі Бадалян Н.О.

за участю: представника Публічного акціонерного товариства Райффайзен банк Аваль - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19 листопада 2009 року у справі за заявою Відкритого акціонерного товариства Райффайзен банк Аваль (на теперешній час Публічного акціонерного товариства Райффайзен банк Аваль) про забезпечення позову Відкритого акціонерного товариства Райффайзен банк Аваль до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2009 року Відкрите акціонерне товариство Райффайзен банк Аваль, який в подальшому змінив назву на Публічне акціонерне товариство Райффайзен банк Аваль (надалі ПАТ Райффайзен банк Аваль) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У листопаді 2009 року Відкрите акціонерне товариство Райффайзен банк Аваль, звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належні відповідачці ОСОБА_5 квартири № 24 по бул.Кірова,1А в м. Кривому Розі та квартиру АДРЕСА_1. Тимчасово обмежити право виїзду за кордон відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_5 до розгляду справи по суті.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19 листопада 2009 року заяву ВАТ Райффайзен банк Аваль задоволено частково.

Накладено арешт на квартиру № 24 по бул. Кірова,1А в м. Кривому Розі та квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5 на праві приватної власності.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального законодавства, ставлять питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення ухвали про відмову в задоволенні заяви.

При цьому посилаються на те, що суд не врахував, що відповідачем згідно договору іпотеки передано в іпотеку майно, вартість якого в три рази перевищує суму заборгованості за кредитним договором, у зв'язку із чим, вважають, що підстав для задоволення заяви не було.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з копії позовної заяви від 26.06.2009 р., позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3В,, ОСОБА_5 про стягнення штрафних санкцій у зв'язку із порушенням умов договору іпотеки та наступної іпотеки на суму 286 662,3 грн. В забезпечення виконання рішення суду звернулися із заявою про забезпечення позову.

Оскільки правовідносини, які виникли між сторонами, не стосувались належного виконання умов кредитного договору, на забезпечення якого було укладено договори іпотеки, а стосувались порушення боржником вимог, щодо надання Банку документів, які свідчать про наявність права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки, позичальник ОСОБА_3 зобов'язалась протягом 185 днів з дати укладання договору оформити правоустановчі документи на земельну ділянки, даний обов'язок не виконала .

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру № 24 по бул. Кірова,1А у м. Кривому Розі та квартиру АДРЕСА_2, що належать ОСОБА_5 на праві приватної власності, відповідно до вимог ч.3 ст. 153 ЦПК України, суд першої інстанції правильно виходив з того, що предметом позову є стягнення штрафних санкцій в сумі 286662,3 грн. та вважав , що незабезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду від 04 лютого 2010 року, копія якого міститься у матеріалах справи, позов ВАТ Райффайзен банк Аваль задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 штраф в сумі 225757,92 грн., штраф в сумі 19000 грн., та різницю 2% у сумі 42662,3 грн. Вирішено питання судових витрат.

Доводи апеляційної скарги про те, що кредитний договір забезпечено предметом іпотеки, вартість якого у три рази перевищує суму кредиту , не можуть були взяті колегією суддів до уваги, оскільки позов заявлено не з підстав не виконнання умов кредитного договору, забезпеченого іпотекою.

Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування законної та обґрунтованої ухвали суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 відхилити.

У хвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: