АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/2244/12 Справа № 2-820/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Михайловська С.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2012 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Михайловської С.Ю.

Суддів Єлізаренко І.А., Чубукова О.П.

При секретарі Качур Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2011 року по справі за позовом ТОВ «АУЗ «Факторинг» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2011 року позовні вимоги ТОВ «АУЗ «Факторинг» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «АУЗ «Факторинг» заборгованість за договором фінансового лізингу у розмірі 2 835 633, 66 грн., а також витрати судового збору в сумі 1700 та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., а всього 2837363 грн. 66 копійок.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в позові, посилаючись на неповне зясування обставин по справі, неправильну оцінку доказів по справі, на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Судом не враховано, що на підставі договору факторингу № 05/09 від 30.09.2009 року перейшли лише права кредитора за договором фінансового лізингу, що укладений з ПП «Експерт-Оптик». При цьому суд не встановив, що за цим договором факторингу до ТОВ «УАЗ Факторинг» не перейшли права кредитора за договором поруки, що укладений з ОСОБА_2, до якого і заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги позивача, встановив, що 13 грудня 2006 року між акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк» та пп. «Експерт-Оптік» був укладений договір фінансового лізингу № 6/фл., на підставі якого лізингодавець передав у платне користування лізингоодержувачеві на умовах фінансового лізингу майно: діагностичне, лікувальне, торгівельне та технологічне обладнання згідно додатку № 1. Вартість предмету лізингу становить 9 000000, 00 грн. зі строком користування предметом лізингу 60 місяців.

Лізингодавець акціонерне товариство «Індустріально-експортний банк» свої зобовязання за вказаним договором виконало належним чином, що підтверджується актами прийому передачі № 1;2;3;4;5;6;7;8;9;10 від 14 грудня 2006 року.

В свою чергу лізингоодержувач приватне підприємство «Експерт-Оптик» порушило свої обовязки, передбачені п.п.6.4, 6.7. договору щодо повернення суми компенсації вартості предмету лізингу, суми лізингових відсотків у строки передбачені договором фінансового лізингу, у звязку з чим по договору фінансового лізингу виникла заборгованість, яка повернута лізингоодержувачем не була, та складає всього 2835633, 66 грн.

Суд прийшов до висновку, що лізингоодержувачем ПП «Експерт-Оптик» належним чином умови договору фінансового лізингу № 6 фл. від 13 грудня 2006 року АТ «Індустріально-експортного банку» був укладений договір поруки № 1/6п від 13 грудня 2006 року із ОСОБА_2.

Відповідно до п. 2.2.1 договору поруки у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за договором лізингу та/або в разі виникнення у кредитора права вимагати обовязкового дострокового виконання зобовязань позичальника за договором лізингу, поручитель зобовязаний сплатити, без будь-яких заперечень, суми компенсації вартості предмету лізингу (лізингові платежі) у розмірі зобовязань позичальника за договором лізингу, сплатити лізингові проценти та інші платежі, не пізніше ніж в термін, зазначений у відповідному повідомленні кредитора, і на рахунок кредитора, який буде зазначений в такому повідомленні.

Відповідно до договору факторингу № 05/09 від 30.09.2009 року про відступлення права вимоги за договором фінансового лізингу №6/фл від 13.12.2006 року право вимоги за даним договором було відступлено ТОВ «АУЗ Факторинг».

Виходячи з вищевикладеного суд прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором фінансового лізингу всього на суму 2835633, 66 грн.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія судді вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив вищезазначені обставини справи, дав цим обставинам та доказам по справі правильну правову оцінку і, відповідно до вимог ст.ст.. 509, 526, 806 ЦПК України, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Доводи, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі про на неповне зясування судом обставин по справі, неправильну оцінку доказів по справі, необґрунтовані та зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці, тоді як, згідно ст. 212 ЦПК України, оцінка доказів є виключним правом суду.

Доводи про порушення судом норм матеріального та процесуального права не можуть бути прийняті до уваги, оскільки таких порушень норм матеріального та процесуального права які б могли потягнути скасування правильно по суті постановленого рішення колегією суддів не встановлено.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що суд не врахував, що на підставі договору факторингу № 05/09 від 30.09.2009 року перейшли лише права кредитора за договором фінансового лізингу, що укладений з ПП «Експерт-Оптик». При цьому суд не встановив, що за цим договором факторингу до ТОВ «УАЗ Факторинг» не перейшли права кредитора за договором поруки, що укладений з тризубом О.В., за яким і заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_2 цей довід н спростовує правильності рішення, оскільки поручитель згідно п.1.1 Договору поруки № 1/6п від 13.12.2006 року (т.1.а.с.187) на добровільних засадах бере на себе зобовязання солідарно відповідати перед кредитором по зобовязання позичальника, які виникають у останнього з умов договору фінансового лізингу № 6/фл від 13 грудня 2006 року щодо сплати в повному обсязі на протязі 60 місяців у строки вказані в договорі лізингу сум компенсації вартості предмету лізингу, сплати лізингових процентів у розмірі 18% річних та інших платежів(в тому числі комісій, пені, штрафів) передбачених договору лізингу.

Оскільки судом встановлено, що лізингоодержувач не виконує взятих на себе обовязків за договором фінансового лізингу № 6/фл (т.1 а.с.160), то виходячи з вимог діючого законодавства поручитель повинен відповідати по зобовязанням позичальника.

Будь-яких підстав передбачених діючим законодавством, які могли б звільнити поручителя від виконання ним взятих на себе за договором поруки обовязків при правовідносинах які склались між сторонами, немає.

Крім того, відповідно до розяснень п. 24 Постанова пленуму ВСС від 30.03.2012 N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»: «Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Таким чином, рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному прядку протягом двадцяти днів.

Судді :