Справа №2-2340/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2012 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого-судді Мигович О.

секретаря Брусак С. В.,

з участю : позивача ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ТЗОВ " Карпатнафтохім" об"єднана організація профспілки " Лукор-Карпатнафтохім" стягнення матеріальної допомоги, визнання незаконним та скасування спільного рішення

В С Т А Н О В И В :

що ОСОБА_1 звернувся до відповідача з вищенаведеним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23 січня 2009 року він був прийнятий на роботу у ТОВ Карпатнафтохім- водієм автотранспортних засобів автотранспортного цеху. 31 жовтня 2011 року його було звільнено з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, у звязку із скороченням штату. Оскільки стаж роботи позивача на момент звільнення становив більше пяти років то відповідно п.7.9 колективного договору відповідач зобовязаний був при звільненні з роботи за скороченням чисельності або штату працівників, здійснювати виплату матеріальної допомоги в розмірі до пяти середніх заробітніх плат конкретного працівника. Однак в порушенні вимог колективного договору, позивача звільнено з роботи з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячного заробітку в сумі 2942грн.11 коп.. А тому позивач просить суд стягнути в його користь 14 710,55 грн. матеріальної допомоги при його звільненні.

Окрім того позивач вказує, що він відповідно до ч.3 ст.32 КЗпП України не був попереджений не пізніше ніж за два місяці до прийняття спільного рішення, а тому у ТзОВ Карпатнафтохімне було правових підстав для невиплати йому пяти середніх заробітніх плат на підставі пункту 7.9 Колективного договору, а також для доповнення Колективного договору пунктом 7.9-1. А тому вважає, що спільне рішення відповідачів є незаконним.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала та суду пояснила, що матеріальна допомога при звільненні не є зміною істотних умов праці та компенсаційних та гарантійних виплат, оскільки не передбачена діючим законодавством України, а тому в даному випадку не було зміни розміру оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах з роботодавцем, оскільки розмір тарифної ставки (посадового окладу) не був змінений. Повідомляти позивача про внесення змін до колективного договору за два місяці щодо зміни матеріальної допомоги при звільненні у ТзОВ Карпатнафтохімне було потрібно. А тому просить в позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що позивач не перебував у трудових відносинах з ООП Лукор-Карпатнафтохім, а тому вони є неналежним відповідачем по справі.

Суд, вислухавши доводи позивача, представника позивача, представників відповідачів, дослідивши письмові докази та матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

В судовому засіданні встановлено, що позивач 23 січня 2009 року був прийнятий на роботу у ТОВ Карпатнафтохім- водієм автотранспортних засобів автотранспортного цеху. 31 жовтня 2011 року його було звільнено з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, у звязку із скороченням штату працівників.

Згідно наказу ТзОВ Карпатнафтохімвід 29.07.2011 року від 29.07.2011 року автотранспортний цех , у якому працював позивач, було ліквідовано (а.с.26). Відповідно до п.3.1 працівники, по сади яких виносилися із штату, були попереджені про наступне звільненні із займаних посад по переводу у підприємства контрагенти, а саме - ТзОВ Калуш - Транста ТОВ Карпат-Полімер. Позивач також був попереджений про це завчасно і йому була запропонована інша робота. Однак працевлаштовуватись у підприємствах контрагентах він відмовився, а тому був звільнений з роботи.

У звязку із зазначеним та передачею функцій, які виконували працівники на виконання іншим субєктам господарювання Конртагентам, адміністрація ТзОВ Карпатнафтохімта профком ООП Лукор-Карпатнафтохімприйняло сіпльне №163 ср від 11 жовтня 2011 року, яким Колективний договір доповнено пунктом 7.9.1 і розмір допомоги працівникам, при звільненні, які не дали згоди на звільнення з роботи по переводу до контрагентів встановлено у розмірі однієї середньої заробітної плати, а вони підлягають звільненню з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України

Прийняттю цього рішення передувало рішення погоджувальної комісії трудового колективу, яка обговорювала це питання із працівниками, які підлягали звільненню по переводу чи звільненню, у разі їх незгоди на переведення звільненню.

Прийняття зазначеного рішення стосується саме зазначеної категорії працівників і відповідає вимогам ст..14 Закону України Про колективні договори, а тому суд вважає безпідставним позов в частині його скасування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що дія п.7.9 Колективного договору, яким передбачено, що в разі звільнення працівника у звязку із скороченням чисельності або штату працівників, виплачується матеріальна допомога у залежності від стажу роботи, а саме при стажі роботи до 1-ого року 2 середні заробітних плати; від 1 до 3-ох року - 3 середні заробітних плати; від 3-ох до 5-ти років - 4 середні заробітних плати та більше 5-ти років - 5 середніх заробітних плат, не може поширюватися на позивача, а тому суд вважає безпідставною його вимогу про стягнення у його користь із ТзОВ Карпатнафтохімматеріальної допомоги в розмірі 5 середніх заробітних плат, оскільки стаж його роботи становить більше 5 років в сумі 14710,55 грн.

Покликання позивача та представника на те, що відповідачі мали попередити позивача за 2 місяці про зміну розміру допомоги суд вважає безпідставною, оскільки вимоги ч.3 ст.32 КЗпП України щодо зміни істотних умов праці стосується працівників, які продовжують працювати, а позивач звільнений з роботи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.ст.32, 232 КЗпП України, керуючись ст. ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд -

Р І Ш И В :

.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТзОВ Карпатнафтохім, обєднаної організації профспілки Лукор - Карпатнафтохім, третя особа, без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_5 праці та соціального захисту населення Калуської міської ради про стягнення матеріальної допомоги, визнання незаконним та скасування спільного рішення - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 107грн.30коп судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Івано- Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10 денний строк апеляційної скарги з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: