Справа № 1412/3418/12
Провадження № 2/1412/3398/12
Заводський районний суд міста Миколаєва
РІШЕННЯ

(Додаткове)

Іменем України

28.09.2012 року м. Миколаїв

у складі

головуючого судді - Бобрової І.В.

при секретарі Пономарьовій Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про винесення додаткового рішення, мотивуючи де тим, що 31.07.2012 р. Заводським районним судом м. Миколаєва було ухвалено рішення № 2/1412/3398/12. При ухваленні рішення судом не було вирішено питання про задоволення позовної вимоги позивачки про відшкодування витрат на правову допомогу, хоча позивачкою в судовому засіданні було заявлено вищезазначену вимогу.

Заявниця просила суд ухвалити додаткове рішення в якому вирішити питання про задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу в розмірі 1600,00 грн.

В судове засідання сторони, повідомлені вчасно та належним чином, не зявились, що згідно з ст.220 ч.3 не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в справі докази суд приходить де наступного.

31.07.2012 р. Заводським районним судом міста Миколаєва було ухвалено заочне рішення яким було вирішено стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно але не меньше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.04.2012 р та стягнути з ОСОБА_2 214.60 грн. судового збору на користь держави.

Як вбачається з протоколу судового засідання, позивачкою було заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 1600 грн,, але при ухваленні рішення по суті, судом не було вирішено питання щодо вищезазначеної позовної вимоги.

Як бвачасться з матеріалів справи ОСОБА_1 уклада договір№ 11 від 03.05.2012 р. про надання юридичної допомоги, згідно з якого вартість юридичних послуг складає 1 600,00 грн. Також в матеріалах справи є квитанція, що підтверджує факт сплати ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_6 1600,00 грн. за надання юридичних послуг

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 220 ЦПК суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалив додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Ч. 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 та ухвалити додаткове рішення яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1О, витрати на правову допомогу в розмірі 1600,00 грн.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 1 600,00 (одна тисяча шістсот гривен) грн, втрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Боброва