Справа №1419/1692/2012
12 вересня 2012 року
районний суд Миколаївської області у
головуючого судді Гажі О.П.
при секретарі Шведовій Я.О.
з участю позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду м. Нова Одеса,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про відшкодування завданої
Позивач 27.08.2012 року звернувся в суд з
вищевказаним позовом до відповідача.
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що 04 листопада 2010
року син відповідача - ОСОБА_4 незаконно
керував трактором «МТЗ-80.1», грубо
порушив Правила безпеки дорожнього
руху та допустив зіткнення з
автомобілем «БМВ-525ТД»під керуванням
водія ОСОБА_5, внаслідок чого пасажир
автомобіля - його донька -ОСОБА_6 -
загинула. Посилається на те, що
відповідач ОСОБА_3 злочинно допустив
до керування трактором свого сина
-ОСОБА_4, який являється інвалідом 1-ої
групи, який не мав права на керування
цим транспортним засобом. Не оцінивши
дорожньому обстановку, відповідач
ОСОБА_3. дав команду своєму сину
переїжджати дорогу, в темну пору доби,
не дивлячись на те, що він бачив, як в
сторону м. Миколаєва по головній дорозі
рухався автомобіль «БМВ», під
керуванням водія ОСОБА_5, та не вжив
ніяких дієвих заходів по недопущенню
цієї ДТП. На думку позивача, відповідач
ОСОБА_3 являється головним виновником
цієї ДТП, який проявив злочинну
недбалість, внаслідок якої загинула
ОСОБА_6 також зазначив, що вироком
Новоодеського районного суду від 15.03.2011
року, ОСОБА_3 було визнано винним за
ст.287 КК України і засуджено до
позбавлення волі на строк 3 роки 6
місяців, з випробуванням, з іспитовим
строком на 3 роки. Після цього
відповідач ОСОБА_3 був амністований на
підставі Закону України «Про амністію
Позивач в своєму позові посилається на
те, що внаслідок смерті дочки, йому було
завдано моральної шкоди, яка полягає в
тому, що загинула його єдина дочка, у
дуже молодому віці, через злочинне
діяння відповідача і цим було завдано
йому тяжкої психологічної травми на
все життя, так як вони зі своєю
дружиною, залишившись інвалідами,
навіки будуть позбавлені можливості
бачити доньку, відчувати до неї та її
Посилаючись на викладені в позові
обставини, на факт спричинення йому
тяжкої невиправної моральної шкоди,
позивач просив суд стягнути з
відповідача на його користь моральну
шкоду в розмірі 100000 грн.
В судовому засідання позивач повністю
підтримав свої позовні вимоги та
посилаючись на викладені в позові
обставини справи, характер та ступінь
тяжкості перенесених ним душевних
страждань та нервових переживань,
просив суд його позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому
засіданні, не заперечуючи вини
відповідача, разом з тим, послався на
вину водія автомобіля «БМВ»ОСОБА_5,
який не забезпечив дотримання всіх
вимог ПДР України, перевозив пасажира
-дочку позивача, в автомобілі без
застосування паска безпеки, що на думку
представника відповідача, було
основною причиною її загибелі, а тому з
урахуванням цих обставин, вважає, що
відповідач повинен відшкодувати
позивачу моральну шкоду в розмірі лише
Вислухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
обставини справи та перевіривши їх
письмовими доказами, проаналізувавши
та оцінивши дослідженні в судовому
засіданні докази, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню.
Цей висновок суду ґрунтується на
Як вбачається з досліджених в судовому
засіданні фактичних обставин справи,
які визнаються і не заперечуються
сторонами, а також з матеріалів
дослідженої в судовому засіданні
кримінальної справи у відношенні
ОСОБА_3, вироком Новоодеського
районного суду Миколаївської області
від 15.03.2011 року, який ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 19.07.2011 року залишено без
зміни, ОСОБА_3 було визнано винним за
ст.287 КК України і засуджено до
позбавлення волі на строк 3 роки 6
місяців з випробуванням, з іспитовим
З цього вироку суду, який відповідно до
ст.61 ЦПК України, являється
обов'язковим для суду, що розглядає
цивільно-правові наслідки, відповідач
ОСОБА_3, 04 листопада 2010 року, близько 18
години, 30 хвилин, допустив до керування
своїм трактором «МТЗ-80.1», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 сина ОСОБА_4
- інваліда 1-ої групи, який не мав права
керування транспортними засобами.
В цей же день, 04.11.2010 року, в темну пору
доби, близько 18 години 30 хвилин, син
відповідача ОСОБА_4, не маючи
посвідчення на право керування
транспортним засобом, реєстраційного
посвідчення на транспортний засіб, а
також документу, що посвідчує право
керування, керував трактором «МТЗ-80.1»,
на якому не працював задній габаритний
ліхтар, буксирував плоскоріз, який не
було позначено знаком «негабаритний
вантаж»та світловідбивачами або
ліхтарями. Рухаючись по ґрунтовій
польовій дорозі в напрямку із с.
Новоінгулка Новоодеського району до
асфальтованої автодороги
«Ульянівка-Миколаїв»в напрямку с.
Новопетрівське, при під'їзді до
перехрестя з головною автодорогою,
грубо порушуючи Правила дорожнього
руху, не впевнившись в безпечності
свого маневру, син відповідача,
керуючись вказівками батька,
переїжджаючи головну дорогу, не надав
переваги в русі автомобілю, що рухався
по цій головній дорозі, внаслідок чого
відбулося зіткнення автомобіля
«БМВ-525ТД»під керуванням водія ОСОБА_5,
з плоскорізом трактору «МТЗ-80.1» під
керуванням ОСОБА_4 В результаті цього
зіткнення пасажир автомобіля
«БМВ-525ТД»- донька позивача -ОСОБА_6-
Вироком Новоодеського районного суду
від 07.09.2011 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 17.01.2012 року,
сина відповідача - ОСОБА_4 було визнано
винним у скоєнні злочину та засуджено
за ч.2 ст.286 КК України з призначенням
покарання у виді позбавлення волі на
строк п'ять років та на підставі ст.75 КК
України звільнено від відбування
призначеного покарання з
випробуванням, з іспитовим строком на
три роки. Крім того, судом було частково
задоволено цивільний позов ОСОБА_1 і
стягнуто з цивільного відповідача
ОСОБА_3, як власника джерела підвищеної
небезпеки, 26941грн.50коп. на
відшкодування завданої матеріальної
шкоди.

Ці дослідженні в судовому засіданні
матеріали кримінальної справи та
наявні в них докази доводять винну,
протиправну діяльність відповідача, як
власника джерела підвищеної небезпеки,
який злочинно, незаконно допустив до
його керування свого сина, який не мав
на це права, що в подальшому, за їх вини,
безпосередньо привело до вчинення ДТП
і загибелі дочки позивача. Позивачу
ОСОБА_1 було заподіяно тяжкої,
невиправної нервово-психологічної
травми, тобто було завдано моральної
шкоди, яка полягає в тому, що загинула у
дуже молодому віці єдина його дочка.
Смерть дочки позивача сталася через
злочинне діяння відповідача і ця
завдана позивачу тяжка психологічна
травма залишиться з ним на все його
життя. Позивач зі своєю дружиною,
залишившись обоє інвалідами і навіки
будуть позбавлені можливості бачити
свою доньку, спілкуватись з нею, давати
їй свою любов та відчувати від неї
любов та турботу.

Суд зазначає, що людське життя,
являється найвищою цінністю, яке
охороняється законом.

Статтею 23 ЦК України встановлено право
особи на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав, зокрема на відшкодування
завданої моральної шкоди, що полягає у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала, у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо членів її сім'ї чи
близьких родичів.

Відповідно до ч.3 даної статті ЦК розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань, а також
з урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Згідно положень ч.2 статті 1168 ЦК
України, моральна шкода завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові (дружині), батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам, які проживали з нею
однією сім'єю.

Аналізуючи та оцінюючи дослідженні в
суді докази в частині позовних вимог,
що стосуються моральної шкоди, суд
абстрагується як від описаних в позові
та досліджених в судовому засіданні
фактичних обставин справи, так і
приймає до уваги особисті пояснення
позивача щодо характеру та обставин
заподіяної йому моральної шкоди,
враховує ступінь тяжкості душевних
страждань, які позивач переносить
щодня, усвідомлюючи факт загибелі його
дочки внаслідок аварії, неможливості
виправлення ситуації, а також враховує
форму та ступінь вини відповідача у
загибелі дочки позивача і зазначає, що
залагодити ці душевні страждання і
нервові переживання позивача
неможливо.

З урахуванням всіх цих фактичних
обставин справи, а також з урахуванням
вимог розумності і справедливості, суд
приходить до висновку, що заподіяна
позивачу моральна шкода повинна бути
відшкодована відповідачем у
відповідності до заявлених ним вимог, а
саме в грошовому виразі.

При визначені розміру відшкодування
завданої позивачу моральної шкоди, суд
керується висновками апеляційного
суду, викладеними в рішенні від 02
серпня 2012 року по справі №22-ц/1490/2234/12,
які, у відповідності до ст.61 ЦПК
України, являються обставинами, що не
підлягають доказуванню і є
обов'язковими для суду.

У відповідності до цього рішення суду,
вищестоящий суд, прийшов до висновку,
що визначення розміру моральної шкоди,
спричиненої позивачу, у зв'язку зі
смертю його доньки, в сумі 100000грн. -є
обґрунтованим.

Також суд зробив висновок, що з
урахуванням встановлених обставин
справи і вимог закону, вина власника
джерела підвищеної небезпеки у
заподіянні позивачу моральної шкоди
повинна складати 70 %, а вина
безпосереднього заподіювача цієї
шкоди - сина відповідача складає 30 %, а
тому стягнув із сина відповідача на
відшкодування завданої ним моральної
шкоди позивачу 30000 гривень із заявлених
100000 гривень.

Відповідно до вимог статті 1187 ЦК
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка неправомірно заволоділа
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, завдала шкоди
діяльністю щодо його використання,
зберігання або утримання, зобов'язана
відшкодувати її на загальних
підставах. Якщо неправомірному
заволодінню іншою особою транспортним
засобом, механізмом, іншим об'єктом
сприяла недбалість її власника
(володільця), шкода, завдана діяльністю
щодо його використання, зберігання або
утримання, відшкодовується ними
спільно, у частці, яка визначається за
рішенням суду з урахуванням обставин,
що мають істотне значення.

Тому, на підставі всього викладеного,
згідно зі ст.ст.23, 1167, 1187 ЦК України, з
відповідача слід стягнути на користь
позивача 70000 гривень на відшкодування
завданої ним позивачу моральної шкоди.

Суд не приймає до уваги доводи
представника відповідача щодо
зменшення розміру відшкодування
моральної шкоди до 5 тисяч гривень, так
як, ці доводи спростовуються
дослідженими в судовому засіданні
доказами та фактичними обставинами
справи, і доводять той факт, що
заподіяна шкода позивачу була завдана
внаслідок протиправних, винних,
злочинних дій відповідача, а не третьої
названої ним особи, яка до кримінальної
чи будь-якої іншої відповідальності не
притягувалася.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з
відповідача також слід стягнути на
користь держави судові витрати по
справі в сумі 214,60 гривень, так як
позивача, відповідно до закону було
звільнено від сплати цього судового
збору.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 179, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш
И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
відшкодування завданої злочином
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування
завданої злочином моральної шкоди 70000
(сімдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір по справі в сумі 214,60
гривень.

В задоволені іншого розміру
позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу
не було подано.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Новоодеський
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги, яка подається протягом 10
днів дня проголошення рішення.

Головуючий: