Справа 0810/3690/2012
№/п 2/0810/1395/2012
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 серпня 2012 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Мінгазова Р.В.,
при секретарі Отєговій О.В.
розглянувши у відкритомусудовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства МетаБанкдо Відділу державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області, третя особа ОСОБА_1 про виключення майна з акту опису та арешту і звільнення його з під арешту, суд
11.03.2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-182, виданого 12.05.2008 року Запорізьким районним судом Запорізької області було описано та арештовано вищезазначений автомобіль, який перебуває у заставі у позивача.
Водночас, постановою державного виконавця ВДВС Запорізького РУЮ ОСОБА_2 від_12.02.2008 року АМ093222, АА732136 вих. 1512/1 було накладено арешт на все рухоме майно ОСОБА_1, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1436, виданого 18.10.2007 року Запорізьким районним судом, що підтверджується витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна № 37245946 від 06.08.2012 року (Запис 2, зареєстровано 03.04.2008 р.).
Разом з тим, постановою державного виконавця ВДВС Запорізького РУЮ ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження від 21.09.2007 року накладено арешт на вищевказане заставне майно, що підтверджується витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна № 37245946 від 06.08.2012 року (Запис 3, зареєстровано 02.10.2008 р.).
Крім того, постановою старшого державного виконавця ВДВС Запорізького РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.01.2012 року було накладено арешт на все рухоме майно ОСОБА_3, при примусовому виконанні виконавчого листа № 1-116 від 23.03.2011 р., виданого Вільнянським районним судом Запорізької області, що підтверджується витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна № 37245946 від 06.08.2012 року (Запис 4, зареєстровано 14.03.2012 р.).
Виходячи з викладеного позивач просить суд виключити з акту опису та арешту майна від 11.03.2011 року серії АА № 863800, вищезазначений автомобіль, звільнити його з під арешту та зобов'язати відділ державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області, в порядку п. 2 ст. 60 Закону України Про виконавче провадження винести постанову про зняття арешту з автомобілю, окрім цього просить суму сплачених судових витрат у розмірі 107,30 грн. покласти на Відповідача.
23.08.2012 року від представника відповідача надійшла заява, в якій останній просить розглядати справу за його відсутності. Заперечень проти позову відповідач не надав.
Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про відкладення розгляду справи до суду не надав.
За таких обставин суд вважає за можливе винести заочне рішення по даній справі.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ПАТ МетаБанкпідлягає задоволенню у звязку з наступним.
Відповідно до ст. 16 Закону України Про заставу, право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору.
Згідно ст. 572 Цивільного кодексу України, ст. 1, 19 Закону України Про заставу, застава - це спосіб забезпечення зобов'язань. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, тобто Позивач має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок вищевказанного майна перед іншими кредиторами.
Статтями 17 та 18 Закону України Про заставупередбачено, що заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом або договором. Наступні застави вже заставленого майна допускаються в разі, якщо інше не передбачено законом і попереднім договором застави. Якщо предметом застави стає майно, яке вже є заставним забезпеченням іншого зобовязання (боргу), заставне право попереднього заставодержателя зберігає силу. Якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше.
Відповідно до ст. 23 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяженьобтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.
Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, а обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.
Згідно п. 6.1. Договору застави цей договір діє до повного виконання Заставодавцем своїх зобовязань за цим договором та Кредитним договором.
Згідно ст. 589, 590, 592 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки.
Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), у разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави.
Отже, Позивач як заставодержатель має першочергове право на реалізацію предмета застави в рахунок погашення заборгованості за кредитними зобовязанням у випадку порушення основного зобовязання відповідно до умов Договору застави.
Таким чином, існування арешту на заставне майно, порушує права Позивача як застводержателя відносно реалізації предмета застави при наявності фактів невиконання кредитних зобовязань.
Відповідно до ст. 54 Закону України Про виконавче провадження, звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.
Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.
Керуючи ст.ст. 7, 10, 11, 60, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд
Суму сплачених судових витрат у розмірі 107,30 грн. покласти на Відповідача
Суддя Р. В. Мінгазов