Справа № 2-2723/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2012

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої - судді Бойко О.М.

при секретарі Гулі А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ЛКП «Житловик-С»про зарахування зайво сплачених коштів за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в рахунок майбутніх платежів, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобовязати відповідача зарахувати переплату за послуги по утримання будинку і при будинкової території за період з 2005р. по 2008р. в розмірі 990 грн. в рахунок майбутніх поточних платежів за комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1. В обгрунтування позовних вимог покликаються на те, що рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №1032 від 30.09.2005р. «Про впорядкування тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м.Львові»визнане незаконним постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.12.2006р., яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду від 15.05.2008р., вважає, що за оспорюваний період з 01.10.2005р. по 15.03.2008р. відповідач повинен був при нарахуванні плати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території використовувати усереднений розмір квартирної плати в сумі 0,30 грн. з утримання 1 кв.м загальної площі.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що нарахування плати відбувалося згідно норм діючого законодавства та на підставі встановлених і діючих на той час тарифів, механізм перерахунку не визначений, а тому проведення такого є неможливим. Крім того, позивачем пропущений строк звернення до суду, поважних причин його пропуску не наведено, а тому просить відмовити в задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав, ствердив, що строк позовної давності позивачем не пропущений, оскільки позивач досяг повноліття лише 28.06.2009р., просить позов задоволити.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та позивач, загальна площа квартири становить 81,72 кв.м. За період 2005-2008р.р. плата з утримання будинку та прибудинкової території згідно нарахувань відповідача повністю оплачена ОСОБА_3 та ОСОБА_2, про що в судовому засіданні ствердили як сам позивач, так і третя особа ОСОБА_2 та не заперечив представник відповідача.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМ України від 08.10.1992р. №572 (діяли до 02.02.2006р.), п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції постанови КМ України від 24.01.2006р. №45, діють з 02.02.2006р.), ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власники квартир зобовязані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Плата за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в оспорюваний період з 01.10.2005р. по 15.03.2008р. нараховувалася відповідачем згідно тарифів, встановлених рішень виконкому Львівської міської ради №1032 від 30.09.2005р. З 18.03.2008р. набрало законної сили рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 18.02.2008р. «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м.Львові індивідуально по кожному будинку».

Рішення виконкому Львівської міської ради №1032 від 30.09.2005р. «Про впорядкування тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкової території для населення м.Львова»було визнано незаконним постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.12.2006р.

Право особи на судовий захист визначено ст.16 Цивільного кодексу України, згідно вказаного положення, а також ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи зазначені положень, а також принцип диспозитивності цивільного судочинства, визначений статтею 11 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів та зважаючи на те, що позивачем ОСОБА_1, 28.06.1991р.н., протягом спірного періоду, в силу його неповноліття, не оплачувались кошти за надані житлово-комунальні послуги, що ним визнано в судовому засіданні, суд приходить до висновку про відсутність порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, свобод чи інтересів останнього. Третя особа ОСОБА_2 самостійних вимог до суду не заявив, позивач на представництво інтересів ОСОБА_3 не уповноважений. З огляду на вказані обставини, суд вважає, що позов є безпідставним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі ст.16 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ЛКП «Житловик-С»про зарахування зайво сплачених коштів за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в рахунок майбутніх платежів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 10 днів після його проголошення.

Головуюча: