Справа № 2-430/12
Провадження № 2/1015/6523/11
РІШЕННЯ

Іменем України

16.03.2012 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючого судді Усатова Д.Д. при секретарі Шевчук О.М., розглянувши у судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Біо-Оріяна», Виконком Софіївсько-Борщагівської сільської ради, треті особи Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 Аваль», Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» про визнання рішення виконкому сільської ради, свідоцтва про право власності на квартиру недійсними і визнання права власності на квартиру, -

встановив:

В жовтні 2011 року позивачка звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання рішення виконкому сільської ради, свідоцтва про право власності на квартиру недійсними і визнання права власності на квартиру, мотивуючи тим, що між ТОВ «Біо Оріяна» та ОСОБА_2 був укладений договір №46/50 від 05.08.2005 року на пайову участь в фінансуванні будівництва житлового будинку, а саме квартири АДРЕСА_1.

Після внесення першого грошового внеску ОСОБА_2 не була в змозі в подальшому фінансувати свою частку в зазначеному обєкті і тому звернулась до позивачки з проханням оформлення кредиту в банку для продовження фінансування будівництва своєї квартири. У звязку з цим між позивачкою ОСОБА_2О та ТОВ «Біо Оріяна» було укладено угоду від 16.04.2007 року про передачу прав та обовязків за вищевказаним договором від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Переуступка прав і обовязків за даною угодою передбачала, крім отримання кредиту для продовження сплати вартості збудованої квартири і обовязок для ОСОБА_2 після відшкодування коштів переоформлення кредиту і майнових прав на збудовану квартиру на своє чи близьких родичів імя.

На підставі цієї угоди між позивачем та ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» був укладений кредитний договір №014/9408/74/55305 від 11.05.2007 року поручителем за яким виступила ОСОБА_4, а майнові права позивача на переуступлену квартиру були оформлені як застава за кредитним договором.

ОСОБА_2 не виконала покладені на неї зобовязання та незаконно оформила право власності на збудовану квартиру АДРЕСА_2, хоча правових підстав на оформлення права власності на цю квартиру у неї не було.

Просила визнати рішення виконкому Софіївсько-Борщагівської сільської ради №163 від 11.09.2007 року недійсним, визнати свідоцтво про право власності на квартиру на імя ОСОБА_2 недійсним, визнати за позивачкою право власності на вказану квартиру та зобовязати виконком Софіївсько-Борщагівської сільської ради прийняти відповідне рішення та видати на її імя свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Представник ТОВ «Біо Оріяна» та ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» проти позову не заперечували, просили задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 та представник виконкому Софіївсько-Борщагівської сільської ради до суду не зявилися двічі, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Представник КП «БТІ» в судове засідання не зявився, до суду надав листа, де просив справу cлухати у його відсутність.

Вислухавши сторін, дослідивши докази, зібрані в справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Встановлено, що між ТОВ «Біо Оріяна» та ОСОБА_2 був укладений договір №46/50 від 05.08.2005 року на пайову участь в фінансуванні будівництва житлового будинку, а саме квартири АДРЕСА_3.

Після внесення першого грошового внеску ОСОБА_2 не була в змозі в подальшому фінансувати свою частку в зазначеному обєкті і тому звернулась до позивачки з проханням оформлення кредиту в банку для продовження фінансування будівництва своєї квартири.

У звязку з цим між позивачкою ОСОБА_2О та ТОВ «Біо Оріяна» було укладено угоду від 16.04.2007 року про передачу прав та обовязків за вищевказаним договором від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Переуступка прав і обовязків за даною угодою передбачала, крім отримання кредиту для продовження сплати вартості збудованої квартири і обовязок для ОСОБА_2 після відшкодування коштів переоформлення кредиту і майнових прав на збудовану квартиру на своє чи близьких родичів імя.

На підставі цієї угоди між позивачем та ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» був укладений кредитний договір №014/9408/74/55305 від 11.05.2007 року поручителем за яким виступила ОСОБА_4, а майнові права позивача на переуступлену квартиру були оформлені як застава за кредитним договором.

Пункт 4 угоди від 16.04.2007 року про передачу прав та обовязків передбачав передання ОСОБА_2 позивачці оригіналу договору від 05.08.2005 року, а також і оригіналу цієї угоди, що першим не було вчинено.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки до завершення будівництва будинку ОСОБА_2 не здійснила зворотній викуп у позивачки майнових прав на квартиру, що будувалася, то в неї не виникало права на оформлення права власності на цю квартиру.

ОСОБА_2 не виконала покладені на неї зобовязання та на підставі лише оригіналу договору №46/50 від 05.08.2005 року, де вона яка сторона була учасником фінансування будівництва, оформила право власності на збудовану квартиру АДРЕСА_3, хоча правових підстав на оформлення права власності на цю квартиру у неї не було.

Таким чином ця частина позовних вимог підлягає задоволенню.

Однак, стосовно вимоги про зобовязання сільської ради прийняти рішення та видати свідоцтво про право власності на майно слід зазначити наступне.

Рішення про видачу свідоцтва про право власності знаходиться у компетенції колегіального органу сільської ради, та суд не має підстав для зобовязання сільської ради здійснювати видачу такого свідоцтва поза межами процедури, передбаченої законом для позивачки. Після набрання чинності цим рішенням вона матиме право отримати таке свідоцтво у встановленому законом порядку на підставі наявного судового рішення та не позбавлена цього права. Крім цього, у разі відмови сільською радою після проходження встановленої процедури отримання свідоцтва про право власності позивачкою, остання має право на звернення до суду за захистом своїх прав у порядку адміністративного судочинства. На момент ухвалення цього рішення судом такої підстави для задоволення вимоги позивачки про зобов'язання сільської ради вчинити дії немає. Тому суд має відмовити у цій частині вимог.

Керуючись ст.ст.321, 526 ЦК України, ст.ст.60, 209, 212-215, ЦПК України,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_4 від 14.02.2008 року, на імя ОСОБА_2, недійсним.

Визнати право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_4.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Д. Д. Усатов