Справа№2-4010/11
Провадження №2/1806/543/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2012 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді Чернобай О. І.,

при секретарі Щербань Г. Г.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача та представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу за позовом Головного управління праці та соціального захисту населення Сумської Облдержадміністрації до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про витребування автомобіля із незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про витребування із їх незаконного володіння автомобіля, який був наданий ОСОБА_4 в якості гуманітарної допомоги. Свої позовні вимоги мотивують тим, що ОСОБА_4, інвалід 1-ї групи, 06.04.2006 року звернувся до управління праці та соціального захисту населення Сумської міськради із заявою про забезпечення його автомобілем, якому згідно висновку обласної МСЕК встановлені медичні показання на забезпечення автотранспортом з ручним керуванням та одночасно є медичні протипоказання до керування автотранспортом з ручним керуванням. ОСОБА_4, 29.06.2006 року був взятий на облік по пільговому забезпеченню автомобілем з ручним керуванням, станом на 31.07.2006 року його черга серед інвалідів, які мають відповідний медичний висновок на забезпечення спецавтотранспортом, становила № 745. 06.10.2006 року ОСОБА_5 передала в якості благодійництва головному управлінню праці та соціального захисту населення Сумської облдержадміністрації автомобіль марки «Хонда», 1998 року випуску, кузов SHHMB276OWU063166, обєм двигуна 1396 см3 для подальшої передачі інваліду війни 1-ї групи ОСОБА_4

18.12.2006 року колегія головного управління праці та соціального захисту населення Сумської облдержадміністрації наказом № 154 від 18.12.2006 року постановила видати автомобіль марки «Honda», 1998 року випуску, як гуманітарну допомогу, інваліду війни 1-ї групи ОСОБА_4

22.09.2007 року ОСОБА_4 помер, після його смерті 09.11.2007 року управління праці та соціального захисту населення Сумської міськради письмово зверталось до його дочки ОСОБА_3 за адресою м. Суми, вул.. Л. Тостого, 11 та ОСОБА_2 за адресою м. Суми, вул.. Леваневського, 14/118, із вимогою про повернення автомобіля, який одержав ОСОБА_4, оскільки даний автомобіль отриманий як гуманітарна допомога, повертається головному управлінню праці та соціальному захисту населення. Однак відповідачі відмовляються в добровільному порядку повернути спірний автомобіль, тому вважають, що за таких обставин відповідачі незаконно утримують автомобіль, який виданий в користування інваліду війни 1-ї групи ОСОБА_4 в якості гуманітарної допомоги з правом передачі керування дочці ОСОБА_3, тому просить суд зобовязати ОСОБА_3, ОСОБА_2 повернути автомобіль марки «Honda», 1998 року випуску, кузов SHHMB276OWU063166, обєм двигуна 1396 см3 головному управлінню праці та соціального захисту населення Сумської облдержадміністрації, оскільки відповідачі не перебувають на обліку як особи, які необхідно забезпечити транспортним засобом.

В судовому засідання представник позивача ОСОБА_1, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить позов задовольнити, пояснивши, що між відповідачами та управлінням не має ніяких взаємовідносин, тому відповідачі незаконно утримують вказаний автомобіль в своєму володінні.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та вважає вимоги позивача до нього безпідставними, оскільки він не звертався до Державтоінспекції щодо отримання тимчасового технічного талону за відсутності такої необхідності, а дозвіл від Головного управління праці та соціального захисту населення Сумської облдержадміністрації на отримання тимчасового технічного талону на право керування автомобілем «Honda» 1998 р.в. був виданий 26.04.2007 року терміном на один рік і на цей час вже втратив свою чинність. Позов до ОСОБА_3 вважає необґрунтованим, оскільки ОСОБА_3 була донькою і є спадкоємицею першої черги інваліда війни І групи ОСОБА_4, який помер 21 вересня 2007 року і на момент смерті ОСОБА_4, проживала разом з ним за однією адресою та доглядала за ним тривалий час. Тому, після смерті батька, згідно волевиявленню даруючого, яке визначено в договорі дарування автомобіля від 06.10.2006 р., та згідно існуючого законодавства, набуває право власності в порядку спадкування на автомобіль «Honda» 1998 р.в. Відповідач вважає, що ОСОБА_4, набув право власності на автомобіль «Honda» 1998 р.в. погодившись прийняти цей автомобіль як подарунок від ОСОБА_5, та отримавши в Державтоінспекції свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Honda» 1998 р.в., в якому його зазначено, як власника транспортного засобу згідно з договором дарування від 06.10.2006 року. ОСОБА_5 в цьому договорі чітко визначила своє волевиявлення про те, що кінцевим отримувачем автомобіля «Honda» 1998 р.в. є саме інвалід війни І групи ОСОБА_4, а не держава Україна в особі позивача і не інший інвалід, і на той момент вона була впевнена, що після смерті ОСОБА_4, автомобіль залишиться членам його сім'ї, як це і було передбачено існуючим законодавством .

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 06.04.2006 року звернувся до позивача із заявою про забезпечення його автомобілем в якості гуманітарної допомоги як інваліда війни 1-ї групи.

Згідно висновку Сумської обласної МСЕК від 29.06.2006 року ОСОБА_4 були встановлені медичні показання на забезпечення автотранспортом з ручним керуванням.

Відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.1997 року № 999, ОСОБА_4, з 29.06.2006 року був взятий на облік по пільговому забезпеченню автомобілем з ручним керуванням.

Згідно договору дарування ОСОБА_6 від 06.10.2006 року яка проживає в Німеччині, в якості благодійництва головному управлінню праці та соціального захисту населення Сумської облдержадміністрації був переданий спірний автомобіль марки «Honda», 1999 року випуску, кузов SHHMB276OWU063166, обєм двигуна 1396 см3 для подальшої передачі інваліду 1-ї групи ОСОБА_4

Згідно протоколу Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті міністрів України від 16.11.2006 року Комісія вирішила затвердити перелік легкових автомобілів, які визнані гуманітарною допомогою і отримувачем спірного автомобіля є позивач, тобто Головне управління праці та соціального захисту населення Сумської облдержадміністрації та ОСОБА_4

Головне управління направило лист митним органам від 24.11.2006 року з проханням призначити брокера по митниці для декларування вантажу, який надійшов з Німеччини від ОСОБА_5, в якості спірного автомобіля на адресу одержувача (головне управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації) для інваліда війни 1-ї групи ОСОБА_4, згідно з Законом України «Про гуманітарну допомогу».

Відповідно до Наказу начальника головного управління праці та соціального захисту населення від 19.07.2004 року № 96, створена комісія по огляду, перерахунку та подальшому розподілу гуманітарної допомоги, що надійшла на адресу головного управління праці та соціального захисту населення Сумської облдержадміністрації. Комісією було проведено огляд перерахування і визнання митної вартості вантажу - гуманітарної допомоги на підставі статей 40, 41, 26 Митного кодексу України. Результатами перерахунку та визначення митної вартості є автомобіль «Honda», 1999 р.в., об'ємом двигуна 1396 см3, ідентифікаційний номер SHHMB276OWU063166, митна вартість якого 2000 євро.

18.12.2006 року колегія Головного управління праці та соціального захисту населення Сумської облдержадміністрації, розглянувши документи, що надійшли від управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від19.07.2006 року №999, Законом України «Про гуманітарну допомогу», враховуючи, що автомобіль визнаний гуманітарною допомогою відповідно до протоколів засідань комісії з питань гуманітарної допомоги при кабінеті Міністрів України № 26/ГД-2751/К від 16.11.2006 року та № 26/ГД-10911 від 07.12.2006 року, постановила видати відповідний наказ № 154 від 18.12.2006 року про видачу автомобіля «Honda», 1999 р.в., об'ємом двигуна 1396 см3, як гуманітарну допомогу інваліду війни 1-ї групи ОСОБА_4, який перебуває на обліку по забезпеченню спеціальним автотранспортом з 29.06.2006 року, відповідно до пунктів 3, 25, 30, 34, 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями за наявності протипоказань на право володіння автомобілем, якщо керування ним буде здійснювати член сім`ї інваліда. Автомобіль видано з правом передачі керування дочці ОСОБА_3

До особової справи ОСОБА_4 прилучено повідомлення про видачу автомобіля ОСОБА_4 відповідно до постанови колегії від 18.12.2006 року № 29/1К Головного управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації, в якому він поставив свій підпис.

22 вересня 2007 року ОСОБА_4 помер.

Після смерті ОСОБА_4 09.11.2007 року за № 04/3489 Головним управлінням праці та соціального захисту населення Сумської міськради було направлено листа ОСОБА_3 за адресою м. Суми, вул.. Л. Тостого, 11 та ОСОБА_2 за адресою м. Суми, вул.. Леваневського, 14/118, щодо необхідності повернення автомобіля Головному управлінню праці та соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації відповідно до вимог пункту 41 Постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999 «Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями», оскільки інвалід війни 1-ї групи ОСОБА_4 одержав автомобіль «Honda» в якості гуманітарної допомоги і 22.09.2007 року помер, актовий запис №2594.

Відповідно до Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо регулювання ринку автомобілів в Україні" автомобіль, що був попередньо ввезений в Україну без сплати (повної або часткової) передбачених законодавством податків та зборів, на підставі пільг, наданих законодавством, може бути відчужений або переданий у володіння, або (та) у користування, або (та) у розпорядження тільки після сплати у повному обсязі всіх податків та зборів, передбачених законодавством України на день ввезення автомобіля на митну територію України.

У разі прийняття Комісією з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України відповідного рішення щодо відчуження гуманітарного автомобіля за умови сплати у повному обсязі всіх податків та зборів, автомобіль може бути залишений в сім'ї померлого інваліда.

Відповідно до п.41. «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 р. N 999 за бажанням інвалідів головні управління соціального захисту можуть забезпечувати їх автомобілями, ввезеними в Україну і визнаними в установленому порядку гуманітарною допомогою, без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. Автомобілями, отриманими головними управліннями як гуманітарна допомога, інваліди (за їх бажанням або за бажанням законних представників недієздатних інвалідів), діти-інваліди (за бажанням їх законних представників), які перебувають на обліку в головних управліннях соціального захисту та управліннях виконавчої дирекції, забезпечуються безоплатно в порядку черговості.

Автомобіль, отриманий головним управлінням соціального захисту як гуманітарна допомога для конкретного інваліда, який перебуває на обліку, видається безоплатно такому інваліду (за його згодою або за згодою законного представника недієздатного інваліда), дитині-інваліду (за згодою її законного представника) незалежно від черговості на десятирічний строк, визначений з дати видачі, із зняттям з обліку.

Після смерті інваліда автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, крім випадків, зазначених в абзацах першому - п'ятому пункту 16 цього Порядку, повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку.

Батько відповідачки, як інвалід війни 1-ї групи, був забезпечений спірним автомобілем безоплатно в порядку черговості.

Дата видачі спірного автомобіля 18.12.2006 року.

ОСОБА_4 помер 22.09.2007 року, тобто спірний автомобіль знаходився в його користуванні близько одного року.

Згідно п.16 вищеназваного Порядку, після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається члену сім'ї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда.

Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який має підстави для забезпечення автомобілем згідно з пунктом 3 цього Порядку.

Іншому члену сім'ї померлого інваліда, який проживає та зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним до спеціального фонду державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості одержаного автомобіля з урахуванням ступеня його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом.

За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінпраці.

В іншому разі автомобіль повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті.

Вилучення автомобіля, отриманого інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда здійснюється відповідними органами державної виконавчої служби за рішенням суду відповідно до подання головного управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Пунктом 3 цього ж Порядку передбачено, що підставою для забезпечення інвалідів автомобілями є заява, документи, зазначені у пункті 34 цього Порядку, та висновок обласної, центральної міської у м. Києві та Севастополі, республіканської в Автономній Республіці Крим медико-соціальної експертної комісії про наявність в інваліда медичних показань для забезпечення автомобілем і наявність або відсутність протипоказань до керування ним.

Незалежно від медичних показань мають право на забезпечення автомобілями:

інваліди I та II групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також громадян, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї (категорія 1); інваліди війни I групи по зору або без обох рук; інваліди з куксами обох ніг і рук.

Крім того, інвалід або член його сім'ї, який проживає і зареєстрований за місцем проживання та реєстрації інваліда і якому передається право керування автомобілем, законний представник недієздатного інваліда, дитини-інваліда подає копію посвідчення водія на право керування автомобілем відповідної категорії.

Перелік медичних показань для забезпечення інвалідів автомобілями затверджується МОЗ.

Враховуючи, що спірний автомобіль знаходився в користуванні ОСОБА_4 менше десяти років, відповідачі не мають висновку медико-соціальної експертної комісії про наявність в них медичних показань для забезпечення автомобілем і наявність або відсутність протипоказань до керування ним, крім того, відповідачі не мають передбачених чинним законодавством документів, що дають право на керування автомобілем, тому у позивача не має ніяких підстав для забезпечення автомобілем відповідачів згідно з пунктом 3 цього Порядку, у звязку з чим відповідачі повинні повернути спірний автомобіль позивачу, оскільки на даний час вони утримують цей автомобіль незаконно.

Після проходження відповідної комісії і в разі отримання висновку медико-соціальної експертної комісії про наявність у відповідачів медичних показань для забезпечення автомобілем і наявність або відсутність протипоказань до керування ним, відповідачі мають право стати на облік і отримати автомобіль в якості гуманітарної допомоги.

У зв`язку з тим, що ніяких правовідносин між позивачем та відповідачами не існувало, відповідачі утримують спірний автомобіль незаконно, тому позивач мав право на звернення до суду з даним позовом.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, пунктами 3, 5, 16, 27, 31, 34, 41. «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 р. N 999,

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління праці та соціального захисту населення Сумської Облдержадміністрації задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 повернути Головному управління праці та соціального захисту населення Сумської Облдержадміністрації автомобіль марки «Honda», модель Civic 1.4 І, 1998 року випуску, легковий комбі-В, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі SHHMB276OWU063166, колір - сірий, обєм двигуна V-1396, двигун D14А8Е151019 віджповідно до оригіналу Уніфікованого адміністративного документа Сумської митниці (форма МД-2), який був виданий в користування дочці ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь держави судовий збір по 53 грн. 65 коп. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.І. Чернобай