Справа № 2-138/12
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2012 року Саратський районний суд Одеської областї у складі:

судді Кожокар Т.Я.,

при секретарі Златової Н.П.,

за участю представника позивача Корінь Т.О.,

відповідача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства „Європейський страховий Альянс, в особі Київської дирекції до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся з позовом до суду вказуючи, що 01 листопада 2007 року між Київською дирекцією закритого акціонерного товариства „Європейський страховий Альянс (на цейчас приватне акціонерне товариство "Європейський страховий альянс") та ТОВ „Євротранстелеком було укладено договір № 3-002031 страхування транспортного засобу „Mercedes Benz GL 450 державний номер НОМЕР_1 .

17 липня 2008 року, приблизно о 07 годині 50 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем КАМАЗ, державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 на праві власності, на 15 кілометрі автошляху Одеса-Київ, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем „Mercedes Benz GL 450 державний номер НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілю „Mercedes Benz GL 450 були завдані механічні пошкодження.

Ремонт транспортного засобу „Mercedes Benz GL 450 державний номер НОМЕР_1 , здійснювалось ТОВ „Євротранстелеком. На підставі страхового акту № 680/08/03/ТР25/00/2, рахунку фактури № ЮА-2769 від 25 липня 2008 року, позивачем було перераховано на банківський рахунок ТОВ „Євротранстелеком 46762,32 гривні, тому просив суд стягнути на свою користь завдану ОСОБА_1 шкоду в розмірі 46762,32 гривень в порядку регресу, а також судові витрати в розмірі 587,62 гривень.

Під час розгляду справи, представник позивача уточнила позовні вимоги, просила стягнути завдану шкоду солідарно, з відповідача ОСОБА_1 та власника транспортного засобу «КАМАЗ», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_3 , якого було залучено до участі в справі в якості співвідповідача.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ОСОБА_3 порушив правила дорожнього руху України, скоїв ДТП та завдав матеріальної шкоди. Однак, неправомірним діям відповідача ОСОБА_1 сприяла винна поведінка володільця автомобіля «КАМАЗ», який передав автомобіль ОСОБА_1 для ремонту без будь-якої правової підстави, проявив недбалість, тому за завдану шкоду відповідачі повинні нести солідарну відповідальність.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнав. Не заперечував факт скоєня дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої були завдані механічні пошкодження автомобілю „Mercedes Benz GL 450 державний номер НОМЕР_1 . Просив стягнути завдану

- 2 -

ним шкоду з власника автомобілю «КАМАЗ» ОСОБА_3 , оскільки він керував автомобілем на підставі дорожнього листа, виданого сином власника ОСОБА_5 .

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, заперечував проти стягнення, завданої ОСОБА_1 матеріальної шкоди з нього, як власника автомобіля КАМАЗ. По суті позову пояснив, що в ліпні 2008 року, за усною домовленістю між ним та ОСОБА_1 , останній здійснював ремонт автомобіля КАМАЗ д/н НОМЕР_2 , який належав йому на праві власності. Доручення чи інші, документи, які б давали право ОСОБА_1 керувати вказаним транспортним засобом він відповідачу не давав. ОСОБА_1 самовільно виїхав з місця стоянки автомобіля та скоїв ДТП, тому він повинен нести повну матеріальну відповідальність перед позивачем.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що у 2008 році він здійснював перевезення вантажів, мав у власності вантажний автомобіль. Його автомобіль та вантажний автомобіль «КАМАЗ», який належав його батькові знаходилися на території приватної стоянки в с. Усатово Біляївського району. Йому відомо, що в літку 2008 року відповідач ОСОБА_1 , за домовленістю з батьком здійснював ремонт автомобіля батька. Через деякий час, з листа страхової компанії дізнався, що ОСОБА_1 на автомобілі батька скоїв дорожньо-транспортну пригоду. Заперечував факт працевлаштування відповідача ОСОБА_1 водієм на автомобілі батька та видачі йому 17 липня 2008 року від імені батька дорожнього листав на право керування автомобілем «КАМАЗ» д/н НОМЕР_2 .

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що в літку 2008 року на території приватної стоянки в с. Усатово бачив відповідача ОСОБА_1 , який за домовленістю з відповідачем здійснював ремонт автомобіля марки «КАМАЗ» білого кольору, що належав ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Частина 1 ст. 1166 ЦК України визначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частини 2,3,4 статті 1187 ЦК України визначає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об*єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об*єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов*язана відшкодувати її на загальних підставах.

Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом … сприяла недбалість її власника (володільця), шкода завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається ними за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов*язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 19 серпня 2008 року, яка набула чинності встановлено, що 17 липня 2008 року ОСОБА_1 , приблизно о 07 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем КАМАЗ-5410державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 на праві власності, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху та дистанцію, внаслідок чого допустив зіткнення с транспортним засобом марки „Мерседес, державний номер НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку, що призвело до механічних ушкоджень транспортних засобів. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Цією ж постановою відповідача ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України та на нього накладено

- 3 -

адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, в сумі сімнадцяти гривень (а.с.27).

Згідно копій платіжних доручень №53 від 23 січня 2009 року, №1387 від 24 грудня 2008 року, № 357 від 22 грудня 2008 року, №376 від 29 грудня 2008 року, позивач перерахував на рахунок ТОВ „Євротранстелеком 46762,32 гривень ( а.с.31,32,37).

Частина 1 статті 1191 ЦК України визначає, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 09 червня 2011 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27 вересня 2011 року, позов Київської дирекції закритого акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу залишено без задоволення (а.с. 106-108,197-198).

Відповідач ОСОБА_1 не перебував у трудових відносинах з ОСОБА_3 , що підтверджується копією трудової книжки, відомостями центра зайнятості населення (а.с. 109, 164-165), довіреність від імені ОСОБА_3 на право користування автомобілем КАМАЗ, державний номер НОМЕР_2 на ім*я ОСОБА_1 не видавалася (а.с. 166-196).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , 17 липня 2008 року, керуючи автомобілем відповідача ОСОБА_3 скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої позивачу було завдано матеріальної шкоди. У зв*язку з тим, що шкоду завдано його неправомірними діями, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача 46762.32 гривні.

Твердження представника позивача про те, що завдану шкоду відповідачі повинні відшкодувати солідарно суд вважає необгрунтованими, оскільки рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 09 червня 2011 року та ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27 вересня 2011 року, які набули законної сили, доказів протиправної поведінки ОСОБА_3 або його недбалості, що сприяла неправомірному заволодінню автомобіля іншою особою та скоєння останньою дорожньо-транспортної пригоди встановлено не було. Тому, відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарський або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Твердження відповідача ОСОБА_1 про те, що на момент скоєня дорожньо-транспортної пригоди він керував автомобілем відповідача ОСОБА_3 на підставі дорожнього листа, якого йому перед виїздом було видано на законних підставах, суд вважає необґрунтованими, оскільки письмових доказів на підтвердження даного факту суду надано не було.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід також стягнути судові витрати на загальну суму 587.62 гривень, з яких 467.62 гривень - судовий збір, 120 гривень - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.ст.3,5, 10, 11, 60, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України,

суд

В И Р І Ш И В :
позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства "Євпропейський страховий альянс", в особі Київської дирекції сорок сім тисяч триста сорок дев*ять гривень 94 копійки.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області, через Саратський районний суд Одеської області.

Суддя Кожокар Т.Я.