Справа № 22-ц-305/12 Головуючий у 1 інстанції: Гінда О. М.
Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 П. Ф.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого Петричка П.Ф.

Суддів Мацея М.М., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Дідусю О.Р.

з участю: відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Франківського районного суду м.Львова від 20 червня 2002 р.

по справі за позовом ЛМКП Львівтеплоенергодо ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а:

Оскарженим рішенням з відповідачів солідарно стягнено в користь позивача 1839,80 грн. боргу та 51 грн. державного мита в користь держави.

В апеляційній скарзі відповідач вказав, що суд неправильно застосував норми матеріального права, не врахував, що жодного дня він не проживав у квартирі, лише зареєстрований у ній без укладення договору піднайму з наймачем та договору з позивачем, не врахував положень ст. 526 ЦК України. Оскільки між ним і позивачем нема зобовязань та нема підстав для стягнення боргу. Суд неповно зясував обставини справи.

Просив скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позову стосовно нього.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача у підтримання скарги, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її підставною і обґрунтованою.

У відповідності з ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Провівши судове засідання без участі відповідачів, суд врахував лише доводи позивача і не зясувавши обєктивних обставин справи не встановив підстав для покладення обовязку по стягненні боргу.

Поряд з тим відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований у квартирі № 247 на вул. Володимира Великого, 34 у м.Львові як піднаймач, що підтверджено довідкою ЛКП Сонячнета відповідно до ст.ст. 64,66,68, 91 ЖК України жодних обовязків перед позивачем не мав.

Відтак суд безпідставно поклав на нього солідарний обовязок по сплаті за спожиту теплову енергію поряд із наймачем квартири та сплаті державного мита.

Порушивши норми процесуального права, неповно встановивши обставини справи, суд ухвалив необґрунтоване і незаконне рішення, яке слід скасувати, в частині покладення солідарного обовязку на апелянта та відмовити у задоволенні цієї позовної вимоги.

Керуючись ст.ст. 303-305, 307 ч.1п.2, 309 ч.1п.п. 1,4, 313,314,316,319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 20 червня 2002 р. в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 1839,80 грн. і 51 грн. мита скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ЛМКП Львівтеплоенергов частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 в користь позивача 1839,80 грн. боргу та 51 грн. державного мита в користь держави.

У решті рішення Франківського районного суду м.Львова від 20 червня 2002 р. залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржений у касаційному порядку протягом двадцяти днів подачею касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: