Справа № 2022/2-212/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2012 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі :

головуючого судді Л.В.Вовк

з участю секретаря Т.І.Яхно,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства „Світанок про розірвання договору оренди землі, -

в с т а н о в и в :

11 лютого 2011 року позивач звернувся до Краснокутського районного суду з вказаним позовом.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він являється власником земельної ділянки № 159 площею 6,0893 га, розташованої на території Олексіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області. В березні 2006 року між ним та ПСП „Світанок, в особі директора ПСП ОСОБА_2 був укладений договір оренди належної йому земельної ділянки. Відповідно до умов вказаного договору, розмір орендної плати за користування землею має переглядатися один раз у два роки, обчислення розміру орендної плати за землю повинно здійснюватись з урахуванням індексів інфляції. Однак, дане положення договору орендарем не виконується, орендар несвоєчасно і не в повному обсязі сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою, розмір орендної плати не переглядався, індексація жодного разу не проводилась Крім того, належна йому земельна ділянка не обробляється, в результаті чого значно погіршується її родючість.

В квітні 2011 року позивач доповнив заявлені позовні вимоги, зазначивши, що договір оренди землі укладався терміном на 5 років. Однак в подальшому було виявлено, що в п. 8 вказаного договору перед цифрою „5 було дописано цифру „1, що автоматично продовжує строк дії договору на 10 років.

Враховуючи викладене, позивач прохав розірвати вищевказаний договір оренди та повернути земельну ділянку в його розпорядження.

У відкритому судовому засіданні представник позивача за довіреністю підтримала позовні вимоги та пояснила, що згідно Указу Президента України від 2 лютого 2002 року №92/202 „Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян власників земельних часток (паїв) з послідуючими змінами та доповненнями, плата за оренду земельних часток (паїв) з 2008 року становить не менш як 3 відсотки вартості земельної частки (паю). Однак в порушення положень вказаного нормативного акту відповідач сплачує орендну плату в розмірі 1,5 % від грошової оцінки земельної ділянки. Крім того, з часу укладення договору, розмір орендної плати жодного разу не переглядався, за 2010 та 2011 роки позивач взагалі не отримав орендної плати. Ці обставини, на думку позивача, є підставою для розірвання договору оренди землі, в звязку з чим прохала позов задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю у відкритому судовому засіданні проти позову заперечувала, пояснивши, що посилання позивача на те, що в текст договору вносилися зміни без його відома, не відповідають дійсності. Щодо орендної плати представник ПСП „Світанок зазначила, що підприємство своєчасно і повному обсязі розраховується з орендодавцями, однак у 2010 та 2011 роках позивач відмовився від отримання нарахованої йому орендної плати, кошти, направлені йому поштовим переказом, теж умисно не отримав, від підписання додаткової угоди, згідно якої розмір орендної плати збільшений до 3 % вартості земельної ділянки позивач також відмовився. Таким чином, на думку представника ПСП „Світанок, підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки відсутні, в звязку з чим прохала в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, зясувавши обставини справи, приходить до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки № 159 площею 6,0893 га, розташованої на території Олексіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серії Р1 № 701657, виданим 11 березня 2002 року.

1 березня 2006 року позивачем було укладено договір з ПСП „Світанок з приводу оренди належної йому земельної ділянки. 16 травня 2007 року договір був зареєстрований відділом Харківської регіональної філії ДП „Центр ДЗК за номером 44. Згідно умов вказаного договору, належна позивачеві земельна ділянка передається відповідачу в оренду для вирощування сільськогосподарської продукції, за що орендар до 30 грудня поточного року сплачує йому орендну плату в розмірі 989,38 грн., в тому числі в грошовій, натуральній та відробітковій формі. Розмір орендної плати переглядається з періодичністю один раз у два роки. Строк дії договору передбачений пунктом 8 становить 15 років. Вказаний договір підписаний сторонами та скріплений печаткою підприємства орендаря. Між сторонами також був підписаний акт приймання передачі земельної ділянки, копія якого мається в матеріалах справи.

Таким чином, між сторонами склалися договірні відносини, врегульовані нормами цивільного та земельного кодексів, а також договором „Про оренду землі.

Згідно ч.1 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст.13 Закону України Про оренду землідоговір оренди це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ч.1 ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобовязується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Судом встановлено, що при укладенні договору оренди волевиявлення сторін було вільним, спрямованим на виникнення взаємних прав та обовязків. Виходячи з цього у суду немає підстав сумніватися в законності вказаного договору, при його укладенні сторони обумовили всі істотні умови.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України Про оренду землі істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Як пояснила у судовому засіданні представник відповідача, взяті на себе зобовязання за договором оренди землі відповідач виконує добросовісно, своєчасно сплачує орендну плату, обумовлену умовами договору та з урахуванням індексу інфляції, заборгованості по її виплаті не має. Даний факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, так як відповідачем були надані відповідні докази, а саме розрахунки орендної плати , розрахункові відомості по виплаті орендної плати за 2008, 2009 роки, де мається підпис позивача про отримання ним коштів. За 2010 рік ОСОБА_1 було нараховано орендну плату в розмірі 4000,01 грн., що становить 4,835 % нормативної грошової оцінки землі, однак позивач частину орендної плати отримав, а від іншої частини відмовився. 14 грудня 2010 року позивачеві було направлено поштовим переказом грошові кошти в сумі 1873,02 грн. за оренду землі, про що свідчать надані відповідачем квитанції. Однак, від отримання поштового переказу ОСОБА_1 теж відмовився.

За 2011 рік ОСОБА_1 була нарахована орендна плата в сумі 2108,00 грн., від отримання якої позивач теж умисно відмовився, хоча орендарем йому було направлено листа з проханням зявитися для отримання коштів. Поштовий переказ коштів в сумі 2108,00 грн., направлений ПСП „Світанок 8 жовтня 2011 року, позивач також відмовився отримувати.

Таким чином, орендна плата нараховується відповідно до умов договору та виплачується у строки, вказані у договорі. Посилання позивача на те, що не в повній мірі та несвоєчасно виплачується орендна плата за користування земельною ділянкою, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

ОСОБА_1 свої вимоги обґрунтовує також і тим, що відповідач не проводив перегляд орендної плати у звязку зі зміною цін, тарифів, зміною мінімального розміру орендної плати, а також не виконує вимоги Указу Президента України від 2 лютого 2002 року № 92/2002 „Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян власників земельних ділянок та земельних часток (паїв) із змінами, внесеними Указом Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008, відповідно до якого було запроваджено плату за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 3-х відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю). Суд не погоджується з даною позицією позивача в звязку з наступним.

На момент укладення договору сторони досягли згоди про розмір орендної плати.

Частиною 2 ст.23 Закону України Про оренду землі встановлено: орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Згідно зі ст.15 Закону України Про оренду землі орендна плата є однією з істотних умов договору оренди землі. Пунктами 13, 36 Договору оренди землі встановлено: розмір орендної плати переглядається один раз у два роки у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін тарифів, в тому числі внаслідок інфляції;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено відповідними документами;

- інших випадках, передбачених законом.

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Тобто, підстав для перегляду орендної плати, передбачених договором, не було. Крім того, умови договору не зобовязують сторони вносити зміни до його тексту, зокрема збільшувати чи зменшувати розмір орендної плати, а лише зобовязують за певних обставин переглянути умови договору.

Зауваження позивача, що орендар при нарахуванні орендної плати не застосовує коефіцієнт індексації не відповідають дійсності, оскільки з наданих відповідачем розрахунків орендної плати вбачається, що при обчисленні розміру орендної плати враховується коефіцієнт індексації, який щорічно змінюється.

Також, суд вважає за необхідне зауважити, що позивач не звертався до ПСП „Світанок з заявою про перегляд розміру орендної плати, а отже претензій до її розміру він не мав.

Крім того, відповідно до Указу Президента України від 2 лютого 2022 року № 92/2002 (зі змінами, внесеними згідно Указу Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008), підприємства-орендарі повинні внести до укладених договорів оренди землі зміни щодо збільшення мінімального розміру орендної плати, або укласти додаткові угоди з орендодавцями щодо збільшення розміру орендної плати. Зобовязання автоматично перераховувати розмір орендної плати з 1,5 % до 3 % даний нормативний акт не містить. Як пояснила представник відповідача в судовому засіданні, на виконання вищевказаного Указу Президента України, наприкінці 2010 року керівництво ПСП „Світанок ініціювало перегляд орендної плати за земельні ділянки, які орендуються підприємством. Майже з усіма орендодавцями було підписано додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок про збільшення орендної плати до 3 % від проіндексованої вартості земельних ділянок. Однак, позивач відмовився підписувати додаткову угоду, мотивуючи це тим, що він бажає сам обробляти свою земельну ділянку.

.

Підставами для розірвання договору оренди землі позивач також вказує суттєві зміни в тексті договору, які були внесені без його відома. З цього приводу, за клопотанням позивача, судом було призначено судово-хімічну експертизу для встановлення можливої підробки документа. При цьому позивачеві також було розяснено, що відповідно до ч. 2 ст. 86 ЦПК України кошти на оплату судової експертизи вносяться стороною, яка заявила клопотання про проведення експертизи. Однак, кошти за проведення експертизи ОСОБА_1 не були перераховані на рахунок експертної установи, в звязку з чим судово-хімічна експертиза була знята з провадження.

Судом, за клопотанням позивача, повторно було призначено судово-хімічну експертизу, проведення якої було доручено експертній установі за вибором позивача. Однак, за результатами розгляду матеріалів справи та досліджуваного договору, експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз було дано висновок про неможливість дачі відповідей на питання, які заявлялися позивачем в клопотанні про призначення експертизи.

Отже, доказів того, що зміни в договір оренди земельної ділянки вносилися після його підписання та без відома позивача, суду також не надано.

Зауваження позивача про те, що його земельна ділянка не обробляється, в звязку з чим погіршується її родючість, теж не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Щодо розірвання договору оренди землі, суд зазначає наступне: відповідно до п. 38 договору оренди, дія договору припиняється шляхом його розірвання:

- за взаємною згодою сторін;

- за рішенням суду на вимогу однієї з сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Підстави для розірвання договору оренди землі за рішенням суду визначені Законом України „Про оренду землі, стаття 32 якого передбачає, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний та рішенням суду в разі:

- невиконання сторонами обовязків щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди;

- дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості грунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів;

- дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються;

- несвоєчасного внесення орендної плати;

- невиконання другою стороною умов договору;

- випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки.

Підставою для розірвання договору оренди позивач зазначає невиконання орендарем умов договору, однак дана позиція позивача не знайшла свого підтвердження в судовому засідання.

Відповідно до ст. 10,11,60 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Виходячи з викладеного, суд не вбачає достатніх підстав для розірвання договору оренди. Договір укладався у відповідності до вимог закону, належним чином виконувався і виконується. Безпосередньо до адміністрації ПСП „Світанок позивач не звертався з вимогами про розірвання договору, або хоча б внесення змін до самого тексту договору. Доказів того, що відповідач порушує умови укладеного договору суду не надано, а саме по собі небажання позивача підтримувати будь-які договірні відносини з ПСП „Світанок, так само, як і ухиляння від отримання орендної плати та бажання самостійно обробляти свою земельну ділянку, не можуть бути підставою для розірвання договору оренди. Інших доказів на підтвердження законності та обґрунтованості своїх вимог позивачем не надано.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 638, 792 ЦК України, ст.93 ЗК України, Законом України Про оренду землі від 06.10.1998 року № 161-ХІV, ст.ст.10, 11, 60, 209, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства „Світанок про розірвання договору оренди землі відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_3