Радомишльський районний суд
Житомирської області
Справа № 2-36/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2012
м.Радомишль

Радомишльський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого Коваленко В. П.

при секретарі Білошицька І. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в Радомишльському районному
суді Житомирської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа –ОСОБА_5 про
визнання договору купівлі-продажу
житлового будинку недійсним та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6,
ОСОБА_5, третя особа –приватний
нотаріус ОСОБА_7 про визнання договору
купівлі-продажу житлового будинку
дійсним, визнання права власності на
житловий будинок та виселення ,- , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_6 звернулася до суду із
позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4
та ОСОБА_3, в якому просить визнати
договір купівлі- продажу житлового
будинку №14 по вул. Центральній в с.
Чудин Радомишльського району
Житомирської області укладений між
нею та відповідачем ОСОБА_2 недійсним. В
підтвердження своїх вимог посилається
на те, що являлась власником вказаного
будинку на підставі договору дарування
від 2.09.2009 року. Оскільки її брату ОСОБА_4
необхідні були кошти для придбання
будівельних матеріалів , він позичив 40
тисяч гривень у ОСОБА_2А, а на прохання
брата вона уклала договір
купівлі-продажу спірного будинку,
договір уклала в результаті вмовляння,
під впливом психічного тиску з боку
відповідачів. А тому вважає зазначений
договір недійсним, як такий, що
вчинений під впливом психічного
насильства.

ОСОБА_2 звернувся до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_5,
третя особа – ОСОБА_7, в якому просить
визнати договір купівлі-продажу
будинку №14 по вул .Центральній в с.
Чудин Радомишльського району
Житомирської області дійсним, визнати
за ним право власності за вказаний
будинок, визнати п.12 Договору дарування
житлового будинку від 2 вересня 2009 року
недійсним та виселити ОСОБА_5 з будинку
№14 по вул. Центральній в с. Чудин
Радомишльського району Житомирської
області. В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що він придбав
спірний будинок у ОСОБА_6 на підставі
договору купівлі-продажу, будь-яких
дій, які б свідчили про психічний тиск
на ОСОБА_6 ніхто не вчиняв. У вересні 2009
року дідусь відповідачки ОСОБА_8
подарував їй спірний будинок , одним із
пунктів договору дарування є право
довічного користування будинком
ОСОБА_8 та ОСОБА_5. На час укладення
договору купівлі –продажу ОСОБА_8
помер, а ОСОБА_5 в спірному будинку не
була зареєстрована, проте проживає по
даний час, чим чинить йому перешкоди у
використанні права власності .

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_6 підтримала свої вимоги, просить
визнати договір купівлі-продажу
недійсним, зустрічних вимог ОСОБА_2 не
визнає, вважає їх безпідставними.
Відповідач по первісному позову ОСОБА_2
позовних вимог ОСОБА_6 не визнає, вважає
їх безпідставними. Свої зустрічні
вимоги підтримує, просить їх
задовольнити. Відповідачі по
первісному позову ОСОБА_4 та ОСОБА_3
позовні вимоги визнають, стверджують,
що вони дійсно обманули
ОСОБА_6,попередивши її, що вона буде
укладати договір застави її власного
будинку. В останнє судове засідання
відповідачка ОСОБА_3 не з»явилася, про
день та час розгляду справи
повідомлена належним чином.

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в судове засідання
на неодноразові виклики не з»явилися,
про день та час розгляду справи
повідомлені належним чином, про що
свідчать розписки про отримання
судових повісток (а.с.160,161). При таких
обставинах суд вважає необхідним
розглядати справу без їх участі ,
визнавши причину неявки неповажною.

Вислухавши пояснення, перевіривши
матеріали справи, оцінивши всі докази
та обставини по справі, суд відмовляє в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 та
частково задовольняє зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_2, виходячи з таких
підстав.

Як встановлено судом згідно
договору дарування від 02 вересня 2009
року ОСОБА_6 стала власником житлового
будинку з господарськими спорудами
розташованого в с. Чудин
Радомишльського району Житомирської
області по вул. Центральній 14. 22
вересня 2009 року дарувальник ОСОБА_8
помер, а в подарованому будинку
залишилася проживати його дружина
ОСОБА_5. Згідно п.12 вищезгаданого
договору дарування обдарована ОСОБА_6
зобов’язується надати право довічного
користування будинком ОСОБА_8 та ОСОБА_5

Оскільки у брата позивачки ОСОБА_4
виникли фінансові труднощі , то він
попросив ОСОБА_6 укласти договір
застави спірного будинку з метою
отримання певних коштів у ОСОБА_2 Для
укладення договору ОСОБА_6 добровільно
прибула в м. Київ до приватного
нотаріуса ОСОБА_7 де було укладено
договір купівлі-продажу житлового
будинку №14 по вул. Центральній в с.
Чудин Радомишльського району. Як видно
із матеріалів нотаріальної справи
(а.с.132- 153) для укладення договору
купівлі-продажу ОСОБА_6 було
представлено приватному нотаріусу
відповідні документи: паспорт та
інд.код, копію договору дарування
житлового будинку,витяг з реєстру
права власності на нерухоме
майно,довідку про присвоєння
кадастрового номеру земельній ділянці
та інші). ОСОБА_5 була знята з
реєстраційного обліку в цей же день,
про що свідчить відповідь СГІРФО
Радомишльського РВ УМВС України в
Житомирській області (а.с.128).Дані
обставини дають суду підставу вважати,
що ОСОБА_6 знала про укладення договору
купівлі-продажу будинку, готувала
відповідні документи.

Будь-яких доказів на підтвердження
того, що будь-хто, будь-яким способом
чинив щодо неї психічне чи фізичне
насилля позивачка суду не надала.

У відповідності до вимог ст. 231 ЦК
України, на яку посилається позивачка
як на обґрунтування своїх позовних
вимог , правочин, вчинений особою проти
її справжньої волі внаслідок
застосування до неї фізичного чи
психічного тиску з боку другої сторони
або з боку іншої сторони, визнається
судом недійсним. Згідно з вимогами п .21
постанови Пленуму Верховного Суду
України №9 від 6.11.2009 року «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» при
вирішенні спорів про визнання
недійсним правочину , вчиненого особою
під впливом насильства, судам
необхідно враховувати, що насильство
має виражатися в незаконних, однак не
обов’язково злочинних діях.
Насильницькі дії можуть вчинятися як
стороною правочину, так і іншою особою
–як щодо іншої сторони правочину, так і
щодо членів її сім»ї, родичів тощо.

З показів відповідачів ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 видно, що вони обманули ОСОБА_6,
повідомивши її, що вона буде укладати
договір застави. Однак, в процесі
розгляду справи ОСОБА_6 не змінила
своїх позовних вимог про визнання
договору купівлі-продажу будинку саме
з цих підстав . Частиною першою статті 11
ЦПК України визначено, що суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданих відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6 щодо
визнання недійсним договору
купівлі-продажу є безпідставними.

Суд вважає безпідставними також
вимоги позивача за зустрічним позовом
ОСОБА_2 щодо визнання договору
купівлі-продажу будинку дійсним.
Відповідно до п.13 постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 6.11.2009
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» у зв’язку з
недодержанням вимог закону про
нотаріальне посвідчення правочину
договір може бути визнано дійсним лише
з підстав, встановлених статтями 218 та
220 ЦК України . Інші вимоги щодо
визнання договорів дійсними , в тому
числі заявлені у зустрічному позові у
справах про визнання договорів
недійсними , не відповідають можливим
способам захисту цивільних прав та
інтересів. Такі позови не підлягають
задоволенню.

Договір купівлі-продажу спірного
будинку зареєстрований в бюро по
технічній інвентаризації. Відповідно
до вимог ст.334 ЦК України якщо договір
про відчуження майна підлягає
державній реєстрації, право власності
у набувача виникає з моменту такої
реєстрації. А тому суд вважає, що
відсутні підстави для визнання за
ОСОБА_2 права власності на спірний
будинок.

Статтею 725 ЦК України передбачено,
що договором дарування може бути
встановлений обов’язок
обдаровуваного вчинити певну дію
майнового характеру на користь
третьої особи або утриматися від її
вчинення (надати право довічного
користування дарунком чи його
частиною). Відповідно до умов дарування
житлового будинку від 2.09.2009 року
обдарована ОСОБА_6 зобов’язується
надати право довічного користування
будинком ОСОБА_8 та ОСОБА_5 Проте, на час
укладення договору купівлі-продажу
ОСОБА_5 добровільно знялася із
реєстраційного обліку у спірному
будинку, вимог до ОСОБА_6 щодо
невиконання умов договору дарування
вона не пред’являла. Відповідно, на
думку суду, відсутні будь-які підстави
для визнання п.12 договору дарування
недійсним, вказаний пункт договору не
впливає на будь-які права та обов’язки
ОСОБА_2

Разом з тим, судом встановлено, що
ОСОБА_5, будучи зареєстрованою в
ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично продовжує
проживати в ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим
створюючи перешкоди позивачу ОСОБА_2 у
використанні свого права власності на
спірний будинок. Статтею 391 ЦК України
передбачено, що власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном. В зв’язку
з наведеним суд вважає підставними
вимоги ОСОБА_2 щодо виселення ОСОБА_5 із
спірного житлового будинку.

Оскільки судом встановлено, що
договір купівлі-продажу укладено на
суму 80127 гривень, то суд вважає , що
позивачка невірно сплатила судовий
збір при подачі до суду позову, а тому
іншу суму 401 гривню 27 копійок стягує з
позивачки.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10.,11, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 216,231, 391
ЦК України - суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа –ОСОБА_5 про
визнання договору купівлі-продажу
житлового будинку недійсним відмовити
за безпідставністю.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави
судовий збір в сумі 401 гривня 27 копійок.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково .

Виселити ОСОБА_5 з будинку №14 по вул.
Центральній в селі Чудин
Радомишльського району Житомирської
області без надання іншого житла.

В іншій частині позову відмовити за
безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Радомишльський районний
суд шляхом подачі протягом 10 днів з дня
складання рішення в повному обсязі
апеляційної скарги.

Суддя:

ОСОБА_9