Справа № 2-4102/11
РІШЕННЯ

Іменем України

27.01.2012 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Щербини-Почтовик І.В.,

при секретарі Штонді О.О.,

за участі представників сторін

за відсутності відповідача державного нотаріуса четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за ОСОБА_2 до державного нотаріуса четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 де третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до державного нотаріуса четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 де третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він приблизно 06.07.2010 року звернувся до відповідача із заявою про прийняття спадщини за законом, яка залишилася після смерті його батька ОСОБА_4, який помер 20.06.2010, інших спадкоємців, як зазначив позивач, у його батька не має, однак в подальшому зі слів нотаріуса зясувалося, що на спадщину батька претендує його рідний брат ОСОБА_3. Як зазначив позивач, його батько ОСОБА_4, в свою чергу є спадкоємцем після смерті своєї матері ОСОБА_5, яка померла 07.06.2006, та до складу спадщини входить: квартира АДРЕСА_1 та дача, що знаходиться по вулиці Іжевській,31 Д (садове товариство Золотий ранет, квартал 1, ділянка 51). Після смерті бабусі, як зазначив позивач, у неї залишилося два сини ОСОБА_4 (батько позивача) та ОСОБА_3В.(третя особа у справі та дядя позивача), ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав разом з ОСОБА_5 з 1999 року і до своєї смерті у 2010 році, однак свідоцтва про право на спадщину не отримав. ОСОБА_3 проживав окремо з 1981 року. Як зазначав позивач, він єдиний спадкоємець після смерті свого батька, і нотаріус повинен був видати йому свідоцтво протягом шести місяців з моменту смерті його батька, оскільки він звернувся у грудні 2010 року, тобто через шість місяців з дня відкриття спадщини до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на спадщину, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва та усно пояснила, що ОСОБА_3 подав позов до суду, і тому, вона ніяких документів видавати не буде. Крім зазначеного, позивач посилався на те, що документально підтвердити подачу документів нотаріусу він не може, тому, що канцелярії в нотаріальній конторі, яка реєструє вхідну кореспонденцію немає, всі документи на квартиру подавались нотаріусу особисто в руки, ніяких письмових вимог щодо не достатку документів він не отримував. У звязку з викладеним, та з врахуванням доповнень та уточнень до позовної заяви, позивач просив визнати незаконною бездіяльність нотаріуса четвертої державної нотаріальної контори ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та вчинення нотаріусом ОСОБА_1 неправомірних дій під час звернення позивача до відповідача з метою отримання свідоцтва про право на спадщину; зобовязати четверту державну нотаріальну контору м. Дніпропетровська видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом; судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, зазначивши, що ані позивач, ані його представники в письмовій формі до відповідача з вимогою про необхідність вчинення нотаріальних дій не зверталися, оскільки у відповідача відсутня канцелярія по прийманню звернень та заяв.

В судовому засіданні представник третьої особи просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач до судового засідання не зявився, надавши до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, у задоволенні позовних вимог просив відмовити з посиланням на те, що відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України, за №7 від 30.05.2008 про судову практику у справах про спадкуванняу справах про спадкування нотаріуси не є зацікавленими особами та не повинні залучатися до участі у справі. Крім вказаного, відповідач, зазначала, що згідно даних архіву Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори 23.06.2010 на підставі заяви про прийняття спадщини №1230 від імені ОСОБА_2 після померлого 20.06.2010 року ОСОБА_4 було відкрито спадкову справу№787/2010. Свідоцтва про право на спадщину не видавалося у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім.*я померлого, та відсутністю згоди між спадкоємцями (а.с.97)

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зазначені норми законодавства в судовому засіданні сторонам судом неодноразово розяснювалися, та оголошувалися перерви, чим представники позивача не скористалися.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, 02.03.06 ОСОБА_5, яка була зареєстрованою та проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1, надано Довідку про склад її сім*ї до якого входив син: ОСОБА_4 (а.с.10) Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 03.11.1997 квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної власності ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с.13)

ОСОБА_5 померла 07.06.2006, про що свідчить Свідоцтво про смерть серія 1-КИ №092775 від 13.06.2006 видане Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с.15)

ОСОБА_4 помер 20.06.2010, про що свідчить Свідоцтво про смерть серія 1-КИ №342177 від 22.06.2010 видане Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с.16)

ОСОБА_7 померла 18.06.2004, про що свідчить Свідоцтво про смерть серія 1-КИ №564877 (а.с.17) ОСОБА_6 помер 11.02.2005, про що свідчить Свідоцтво про смерть серія 1-КИ №002355 від 15.02.2005 (а.с.18)

Відповідно до ст. 50 Закону України Про нотаріатнотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до п.32 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 р. N 20/5, нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Як вбачається з Наказу від 22.12.2010, № 3253/5 "Про затвердження Правил ведення нотаріального діловодства", затвердженого Міністерством Юстиції України, а саме п.8.1 розділу VIII, Реєстрація документів (кореспонденції) є фіксацією факту створення або надходження до контори, архіву, приватного нотаріуса документа (кореспонденції) шляхом проставлення на ньому реєстраційного номера з одночасним записом необхідних відомостей про документ у відповідних журналах, книгах, реєстрах. У п.8.2., йдеться про те, що Реєстрації підлягають усі вхідні, вихідні, найважливіші внутрішні документи (накази, протоколи, доповідні записки, заяви працівників) та документи, що надійшли на адресу контори, архіву, приватного нотаріуса. В свою чергу, вхідні документи, що надійшли на адресу контори, архіву, приватного нотаріуса, йдеться у п. 8.3., приймаються особою, відповідальною за діловодство, і проходять реєстрацію в день надходження.

Згідно до п.8.8, вищезазначених Правил, Реєстрація документів здійснюється, серед іншого і в журналі реєстрації вхідних документів. І п.8.9. Правил зазначає, що у журналі реєстрації вхідних документів підлягають реєстрації: заяви про прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів, повідомлення про накладення заборони відчуження нерухомого майна, повідомлення суду і слідчих органів про накладення арешту та інші, якщо вони надійшли поштою або подані нотаріусу кур'єром до дня вчинення нотаріальної дії, заяви батьків про надання згоди неповнолітній дитині на відчуження майна, заява одного з подружжя про згоду на розпорядження майном, заява від співвласника про відмову від переважного права купівлі частки в праві спільної часткової власності, заяви про скасування заповіту або довіреності тощо, незалежно від того, чи були вони подані нотаріусу особисто або повіреною особою, кур'єром, чи надійшли поштою.

Відповідальними за організацію загального і нотаріального діловодства та архіву у конторі, архіві є завідувачі, про що зазначено у п.3.1 Правил.

Статтею 60 ЦПК України покладено на кожну із сторін обовязок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

З врахуванням викладеного, для суду не вбачаються правові підстави для задоволення позову, з огляду на те, що позивачем та його представниками не надано належних та допустимих доказів, як письмового звернення позивача до відповідача з вимогою про вчинення нотаріальної дії, так і відмови в письмовій формі відповідача у здійсненні чи нездійсненні будь-яких дій, а навпаки відповідачем у відповіді на запит суду, зазначено, що свідоцтво про право на спадщину не видавалося у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до державного нотаріуса четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 де третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії - необхідно відмовити повністю.

Вирішуючи відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку про те, що судові витрати розподілу не підлягають, оскільки суд дійшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст.10, 11, 57-60, 88, 214-215,222 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до державного нотаріуса четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 де третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено 27.01.2012 року в повному обсязі текст рішення буде складено 01.02.2012року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Щербина-Почтовик