Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 703/2115/12
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2012 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Леньо В.В.

при секретарі - Дорда Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Виноградів клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на визнання та виконання на території України рішення російського суду від 30.11.2011 року в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Виноградівського районного суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення Мирового судді судової ділянки №1 м. Губкіна, Белгородської області, Російської Федерації від 30.11.2011 року в частині в стягнення аліментів з ОСОБА_2.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився з невідомих причин, належним чином повідомлений про день, місце та час судового розгляду клопотання, заперечень на клопотання боржник до суду не подав.

Суд, розглянувши клопотання та подані документи вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 54 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах", укладеної державами-членами СНД у м. Мінськ 22.01.1993 р. (Мінська Конвенція), клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення подається і розглядається компетентним судом Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню.

Згідно ст. 390 ЦПК України рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності за домовленістю ad hoc з іноземною державою, рішення суду якої має виконуватися в Україні.

Відповідно до ст.391 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред'явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред'явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду за клопотанням стягувача розглядається судом за місцем проживання або місцезнаходженням боржника, відповідно до ст.392 ЦПК України. Вимоги ст. 392 ЦПК України дотримані, оскільки клопотання подано за місцем проживання боржника.

Відповідно до ст. 6 Мінської Конвенції Договірні сторони надають один одному правову допомогу при визнанні і виконання судових рішень в цивільних справах, вироків в частині цивільного позову. Відповідно до ст. 51 даної Конвенції кожна із договірних сторін визнає та виконує рішення по цивільних і сімейних справах, а також рішення в кримінальних справах в частині відшкодування шкоди, які винесені на території інших договірних сторін.

Також дотримано вимоги ст.51, 53, 54 Мінської Конвенції та ст. 393, 394 ЦПК України щодо порядку подання клопотання та документів, що до нього додаються. Дане клопотання пред'явлено безпосередньо стягувачем. В клопотанні зазначено особи - боржника та стягувача, їх місце проживання, мотиви подання клопотання. До клопотання додано документи: копію рішення, довідку про набрання рішення законної сили, довідку про те, що рішення не виконувався на території Росії.

Тому справа розглядається на підставі Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах", укладеної державами-членами СНД у м. Мінськ 22.01.1993 р., Цивільного кодексу України Закону України «Про міжнародні договори України». Держави обох сторін є членами вказаної Конвенції.

ОСОБА_1 звернулась до Виноградівського районного суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення Мирового судді судової ділянки №1 м. Губкіна, Белгородської області, Російської Федерації від 30.11.2011 року в частині в стягнення аліментів з ОСОБА_2.

Судом встановлено, що рішення набрало законної сили 13.12.2011 року та не виконувалось на території Російської Федерації.

Рішення іноземного суду пред'явлено до примусового виконання відповідно до ст.391 ЦПК України, тобто трьохрічний термін подання клопотання з дня набрання вироком законної сили ще не сплив.

За таких обставин, судом не встановлено підстав для відмови в задоволенні клопотання.

Відповідно до письмового повідомлення відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» від 05.07.2012 року курс російського рубля у відношення до грошової одиниці України - гривні, станом на 05.07.2012 року, згідно курсу НБУ, становить 0,24816 гривні, а 100 російських рублів, згідно курсу НБУ, станом на 05.07.2012 року становить 24,816 грн.

Керуючись Конвенцією «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах" від 22.01.1993 р., ст.ст.390-397 ЦПК України, Законом України «Про міжнародні договори України», -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на визнання та виконання на території України рішення російського суду від 30.11.2011 року в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Мирового суду, м. Губкіна, Белгородської області, Російської Федерації від 30.11.2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в частині стягнення аліментів.

На підставі рішення Мирового суду, м. Губкіна, Белгородської області, Російської Федерації від 30.11.2011року та даної ухвали видати виконавчий лист для виконання рішення в частині стягнення аліментів, яким стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, України на користь ОСОБА_1, мешканки Російської Федерації, Белгородської області, м.Губкін, вул.Чайковського, буд.2/44-45 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 26.05.2011 року до досягнення дитиною повноліття.

Копію ухвали надіслати стягувачеві та боржникові у триденний строк з дня її ухвалення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_4