АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2012 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Болтунової Л.М.

суддів - Козлова С.П., Міхеєвої В.Ю.

при секретарі - Куць О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2011 року про справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб мандрів» про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави та стягнення витрат, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2011 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача 2392 грн., вважаючи цю суму утриманою ТОВ «Клуб мандрів» без достатньої правової підстави, оскільки туристичні послуги йому не надані, авіаквитки не придбані. Судові витрати просив покласти на відповідача (а.с.7).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2011 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

З таким рішенням не погодився ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його необґрунтованість, просив скасувати вказане судове рішення та задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі (а.с.169).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалене рішення відповідає вищевказаним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 забронювала два квитки на літак до Тель-Авіва для себе та позивача.

12 травня 2011 року авіакомпанія-перевізник ОСОБА_4 зобовязала пасажирів по даному бронюванню викупити замовлені квитки або зняти бронь.

Оскільки на той час у замовника ОСОБА_3 були відсутні грошові кошти, то білети викупив позивач, переказавши 14 травня 2011 року на поточний рахунок відповідача 6200 грн. (а.с. 8, 33).

ТОВ «Клуб мандрів» виступило в ролі каси з продажу білетів на літак згідно до агентського договору між відповідачем та авіакомпанією-перевізником ОСОБА_4 від 01 січня 2007 року.

14 травня 2011 та повторно 16 травня 2011 року відповідач, за вимогою ОСОБА_3, надіслав на електронну адресу останньої електронні квитки (а.с. 36, 37).

02 червня 2011 року замовник, ОСОБА_3, звернулась до відповідача з заявою, про анулювання замовлених нею авіабілетів на прізвища ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 38).

З правилами ануляції та штрафними санкціями, ОСОБА_3 була ознайомлена, про що й зазначила у вищевказаній заяві.

При ануляції квитків, авіакомпанія застосувала штрафні санкції в розмірі 2392,00 грн. згідно тарифу, таку ж суму відповідач утримав у позивача (а.с. 40).

Згідно видаткового касового ордеру від 17 червня 2011року, ОСОБА_2 повернуто 3808,00 грн. (а.с.41).

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано доказів, того, що неправомірними діями відповідача, повязаними з неналежним виконанням взятих на себе обовязків, позивачеві було завдано шкоди та прямих збитків, які повязані із вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи.

З таким висновком колегія суддів погоджується, оскільки позивачем дійсно не було надано суду будь-яких доказів на підтвердження його позовних вимог.

Посилання позивача на безпідставність утримання відповідачем штрафу в розмірі 2392,00 грн., спростовується вищенаведеним.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону, оскільки ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, ухвалене без порушень норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі та до незгоди з їх оцінкою судом. Проте, за вимогами ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, а тому переоцінка доказів на вимогу сторони не допускається.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: