Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №1023/816/12

Провадження №2/1023/288/12

13 червня 2012 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., при секретарі - Прокопенко P.O., за неявки сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

УСТАНОВИВ:

22 травня 2012 року до суду надійшла позовна заявку якій позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що подружжя не знайшли спільного взаєморозуміння в силу психологічної несумісності характерів, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

У судове засідання позивачка та відповідач не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутністю та розірвання шлюбу.

Позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З матеріалів справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції, Київської області, Україна, копія якого долучена до справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 11 жовтня 2003 року, актовий запис № 138. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_2, дружині ОСОБА_2.

Від шлюбу в них народилася дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи, і яка залишається проживати разом з позивачкою.

Як вбачається із змісту позовної заяви, більше року подружжя проживає окремо, оскільки у них з відповідачем різні погляди на сімейне життя, подружні обов"язки, внаслідок чого шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, в кожного окремий бюджет. Відповідач надає добровільно матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини, тому позивачка не має наміру звертатися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів.

Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.2 ст.18, п.3 ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сім'ї неможливо.

При таких обставинах суд дійшов до висновку, що сім"я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки.

Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб,

Спору щодо розподілу сумісно нажитого майна на час розгляду справи в суді немає.

У відповідності до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно письмової заяви позивачки після розірванні шлюбу вона бажає надалі іменуватися прізвищем ОСОБА_4.

Судові витрати між сторонами розподіляються за правилами ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 11 жовтня 2003 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції, Київської області, Україна, актовий запис № 138.

Прізвище дружини після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2.

Стягнути з відповідача на користь позивача 107 гривень 30 копійок судових витрат по оплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. Ф. Теремецька