Справа № 2 - 135 /11 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

12 червня 2012 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н А.,

при секретарі - КовальовійС.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В СТАНОВИВ:

В жовтні 2009 року ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4

про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач вказує на те, що 11 жовтня 2007 року між ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 2И-40. Згідно

Договору банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 15000, 00 дол. США, що еквівалентно 75750 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13 % на рік з кінцевим терміном повернення 10 жовтня 2028 року.

Додатковим договором до кредитного договору від 20 червня 2008 року змінені положення договору щодо застосування штрафних санкцій за неналежне виконання позичальником взятих на себе зобовязань.

Додатковою угодою від 16 липня 2008 року до кредитного договору встановлено графік погашення заборгованості по кредиту і відсотків за користуваннякредитом.

Додатковим договором № 3 від 17 лютого 2009 року до кредитного договору скасовані розраховані до сплати штрафні санкції за кредитним договором.

Забезпеченням зобовязань позичальника перед банком виступає договір поруки від 11 жовтня 2007 року, укладений між банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_2, а також іпотечний договір від 11 жовтня 2007 року, укладений між банком таОСОБА_2.

Відповідачі зобовязання за вказаним договором належним чином не виконали, у звязку з чим станом на 5 жовтня 2009 року існує заборгованість перед банком в сумі 15819,38 дол. СІЛА, що еквівалентно 126662 грн. 61 коп. на 61 грн. 53 коп.

Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526, 530, 541, 543,625, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 15819,38 дол. США, що еквівалентно 126662 грн. 61 коп. на 61 грн. 53 коп., а також сплачені позивачем судовівитрати.

В подальшому позивач позовні вимоги уточнив, просивсуд стягнути з відповідачів на користь банку 14848,20 дол. США, що еквівалентно 118658 грн. 25

коп. та 2752 грн. 47 коп., та судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову в судовому засіданні заперечував, посилаючись на те, що позивачем в односторонньому порядку збільшена процентна ставка за користування кредитом, з чим він не погоджується на теперішній час.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши

по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 11 жовтня 2007 року між «Всеукраїнський ОСОБА_3» та ОСОБА_2 укладено кредитнийдоговір

№ 2И-40. Згідно договору банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 15000,00 дод. США, що еквівалентно 75750 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13 % на рік з кінцевим терміном повернення 10 жовтня 2028 року.

Додатковим договором до кредитного договору від 20 червня 2008 змінені положення договору щодо застосування штрафних санкцій за неналежне виконання позичальником взятих на себе зобовязань.

Згідно п.1.1 зазначеного додаткового договору за неналежне виконання позичальником грошових зобовязань з погашення кредитної заборгованості, прострочення виконання таких зобовязань сталося більше ніж на 7 календ днів від дати, визначеної графіком як дата сплати чергового платежу, позичальник сплачує банку штраф у розмірі, визначеному умовами кредитного договору.

Додатковою угодою від 16 липня 2008 року до кредитного догові встановлено графік погашення заборгованості по кредиту і відсотків за користування кредитом.

Додатковим договором № 3 від 17 лютого 2009 року до кредитного догові скасовані розраховані до сплати штрафні санкції за кредитним договором.

Забезпеченням зобовязань позичальника перед банком виступаєдоговір поруки від11 жовтня 2007 року, укладений між банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_2, а також договір іпотеки від 11 жовтня 2007 року, укладений між банкомта ОСОБА_2В

Відповідно до п.3.3.3 кредитного договору позичальник зобовязався щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з умовами кредити договору, повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, сплачувати можливу неустойку.

Відповідно до п. 4.5 кредитного договоруза несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів, сплату процентів, плати за обслуговування кредиту згідно умов цього договору позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20% відсотків від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів, плати за обслуговування кредиту, строк виконання яких настав.

Відповідачі зобовязання за вказаним договором належним чином не виконали у звязку з чим станом на 12 червня 2012 року існує заборгованість перед банкомв сумі 14846,20 дол. США, що еквівалентно 118658 грн. 25 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 14177,23 дол. СІЛА, що еквівалентно 113311 грн 51 коп., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом - 668.97 дол. США, що еквівалентно 5346 грн.74 коп..

Крім того, згідно наданого позивачем розрахунку відповідачам нарахованозабогргованість по сплаті штрафних санкцій у розмірі 2752 грн. 47 коп.

За таких обставин суд вважає, що позов Банку є обгрунтованим та на підставі CT.CT.526, 536, 549, 610, 611 ЦК України підлягає задоволенню.

Що стосується доводів відповідача ОСОБА_2В, про неправомірну І односторонню зміну позивачем процентної ставки до 16,5 % річних, то зазначені обставини були предметом розгляду Вищого спеціалізованого суду України, рішенням якого від 25 квітня 2012 року визначено, що банком правомірно збільшено розмір процентної ставки відповідно до умов кредитного договору.

Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати в рівних частках з кожного з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 14, 15, 209.212-215 ППК України, сул

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3» 14177,23 дол. США, що еквівалентно 113311 грн. 51 коп., заборгованості за тілом кредитом, 668,97 дол. США, що еквівалентно 5346 грн. 74 коп., заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 2752 грн. 47 коп. заборгованості по сплаті штрафних санкцій, а всього 116063 (сто шістнадцять тисяч шістдесят три) грн. 98 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3» 1160 грн. 64 коп. судового збору та 120 грн. інформаційно-технічних витрат у рівних частках з кожного з відповідачів, а саме: по 580 грн.32 коп. судового збору та по 60 грн. інформаційно-технічних витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можутьподати апеляційну скаргу протягом десяти днівз дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.А. Спінчевська