АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/2630/2012
Номер провадження 22-ц/1690/2630/2012Головуючий у 1-й інстанції Матвієнко В.М.
Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Касмініна О.В., Гальонкіна С.А.,

При секретарі: Коротун І.В., розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 червня 2012

року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області про визнання права на отримання пенсійних виплат, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 червня 2012 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області про визнання права на отримання пенсійних виплат відмовлено.

З рішенням суду не погодилася ОСОБА_2 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апелянт вважає рішення суду таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, вказуючи на те, що вона звернулася з вимогами не про переведення права на пенсію після померлого, а на отримання сум пенсії, які належали спадкодавцю, але не були отримані ним за життя, відповідно до ст. 1227 ЦК України.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення частково за наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦГІК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, та підтверджується матеріалами справи в їх сукупності, що постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до УПФУ в м. Лубни Полтавської області про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду 3-ї групи по захворюванню, повязаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, зобов'язано УПФУ в м. Лубни Полтавської області провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_3 пенсію у розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 11 червня 2010 року.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2011 року вказана постанова суду першої інстанції залишена без змін.

Також судом встановлено, що 06 листопада 2011 року ОСОБА_3 помер. При цьому ним не були отримані виплати на підставі вищезазначеного судового рішення.

Окрім того, судом встановлено, що при зверненні до УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області за отриманням після померлого спадкодавця ОСОБА_3 призначених судом виплат, позивачу було відмовлено з тих підстав, що дані виплати стосувалися персонально ОСОБА_3, а не членів родини.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції правомірно виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1227 ЦК України, на застосування якої ОСОБА_2 посилається як на підставу позову, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у звязку з тимчасовою втратою працездатності, відшкодувань у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сімї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обовязки, що нерозривно повязані з особою спадкодавця, зокрема права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Тобто, виходячи з вищевикладених норм, можливість включення до складу спадщини чи передачі членам сімї сум соціальних виплат, що належали померлій особі - спадкодавцю, передбачає набуття останнім права на них.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що згідно рішення суду визнано за ОСОБА_3 право на отримання пенсійних виплат, а не присудження їх сум, внаслідок чого до складу спадщини не входять права спадкоємця ОСОБА_2 на отримання цих виплат.

Проте, судом апеляційної інстанції встановлено, що розпорядженням від 29 липня 2011 року Управлінням проведено перерахунок пенсії на підставі постанови лубенського міськрайонного суду з 01 вересня 2011 року. Пенсія призначена в сумі 5245 грн. 20 коп.

ОСОБА_3 Управлінням ПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі проведено виплату пенсії, обчислену в розмірі, встановленому постановою Лубенського міськрайонного суду від 29 грудня 2010 року за жовтень 2011 року в сумі 5381 грн. 20 коп. та нараховано доплату до перерахунку розміру пенсії по постанові суду за вересень 2011 року в сумі 3793 грн. 60 коп.

За таких обставин, колегією суддів встановлено, що за життя ОСОБА_3 набув права на конкретно визначену суму доплати до пенсії за вересень 2011 року, які були нараховані йому до виплати Управлінням пенсійного фонду.

В матеріалах справи, так як і в повідомленні ПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі від 11 липня 2012 року № 488/02-06, відсутні докази того, що нарахована доплата до пенсії в розмірі 3793 грн. 60 коп. була виплачена ОСОБА_3 за його життя.

З огляду на вищевикладене, висновки суду першої інстанції помилковими та такими, що здійснені внаслідок неповного зясування всіх обставин справи.

Звідси, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення частково.

Враховуючи викладене, рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 червня 2012 року підлягає скасуванню з ухваленням нового, про визнання за ОСОБА_2

Петрівною, як членом сімї померлого, право на одержання пенсійних виплат, нарахованих до виплати ОСОБА_3 в сумі 3793 грн. 60 коп. за вересень 2011 року.

Керуючись ст.ст.ЗОЗ, 307, 309, 314. 316 ЦПК України, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 червня 2012 року -скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, як членом сімї померлого, право на одержання пенсійних виплат, нарахованих до виплати ОСОБА_3, в сумі 3793 грн. 60 коп. за вересень 2011 року.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: /підпис/ОСОБА_4

Судді: /підпис/ОСОБА_5 /підпис/ОСОБА_6

КОПІЯ

ВІРНО: Суддя апеляційного суду Полтавської області