У Х В А Л А

про перегляд заочного рішення

03 лютого 2012 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючого –судді Орєхова О.І.,

при секретарі –Лисенко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Донецька заяву
представника відповідачки ОСОБА_1
–ОСОБА_2 про перегляд заочного
рішення по цивільній справі за
позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
втрату права користування житловим
приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 05 грудня
2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про втрату права користування
житловим приміщенням, задоволено.

Визнано ОСОБА_1 такою, що втратила
право користуватися жилим приміщенням,
квартирою розташованою за адресою:
АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
державне мито у сумі 51 грудня та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення у сумі 120 гривень, а
всього 171 гривню.

20 січня 2012 року представник
відповідачки ОСОБА_1 –ОСОБА_2, якій діє
на підставі довіреності, надав до суду
заяву про перегляд заочного рішення
суду від 05.12.2011 року, в якій зазначає
наступні обставини.

Позивач ОСОБА_3 є наймачем квартири
АДРЕСА_2. В зазначену квартиру ОСОБА_4
(син позивача), ОСОБА_1 (дружина сина),
ОСОБА_2 (онук позивача) вселились як
члени сім’ї наймача в 1992 році з
письмової згоди ОСОБА_3 і ОСОБА_5, яка та
той час була жива.

Внаслідок неможливості сумісного
проживання з ОСОБА_3 і відсутності
грошей, ОСОБА_1 в жовтні 2001 року виїхала
на заробітки до Італії, тимчасово
мешкає там до теперішнього ОСОБА_4
помер в 2009 році.

В 2010 році прокурор Ворошиловського
району м. Донецька в інтересах ОСОБА_3
звернувся до Ворошиловського
районного суду м. Донецька з позовом
про визнання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такими,
що втратили право користування жилим
приміщенням у спірній квартирі.

Рішенням Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 02 листопада 2010 року
в задоволенні позову відмовлено, з тих
підстав, що зокрема, ОСОБА_1 відсутня в
спірній квартирі з поважних причин,
виїхала з постійного місця проживання
до Італії тимчасово, у зв’язку з
умовами і характером роботи не може
проживати в квартирі, але продовжує
вносити квартирну плату, в квартирі
знаходиться її майно. Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області
від 09 грудня 2010 року вказане рішення
залишено без змін.

Позивач ОСОБА_3 ввів в оману суд,
стверджуючи, що ОСОБА_1 не несе витрати
по оплаті квартплати. Однак, щомісячно
ОСОБА_2 (син відповідачки) вносить
плату за квартиру і комунальні платежі
за ОСОБА_1, себе і свого сина ОСОБА_6

Про розгляд у суді позову щодо
визнання ОСОБА_1 такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням відповідачка не могла
бути повідомленою, у зв’язку з
відсутністю на території України.

На підставі викладеного просить
переглянути і скасувати заочне рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 05.12.2011 року по справі
№2-3563/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
визнання такою, що втратила право
користуватись житловим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_3.

В судове засідання сторони не
з’явилися, повідомлені про час та
місце розгляду справи, що згідно ч.1
ст.231 ЦПК України не перешкоджає
розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що заява представника
відповідачки ОСОБА_1 –ОСОБА_2 про
перегляд заочного рішення від 05 грудня
2011 року підлягає задоволенню, з таких
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 232 ЦПК України
заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з’явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин і докази, на
які він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно рішення Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 02
листопада 2010 року, відповідачка ОСОБА_1
10.06.2002 року виїхала до Італії для
роботи, де проживає і працює на
підставі контракту мешкання для
надомної роботи, що підтверджується
дозволом на мешкання Міністерства
внутрішніх справ, згідно якого термін
мешкання продовжувався в 2003, 2004, 2008
роках і в 2009 році продовжений до 2013
року.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, відповідачка ОСОБА_1 не з’явилася
в судове засідання 05 грудня 2011 року та
не повідомила про причини своєї неявки,
оскільки не була повідомленою про
слухання справи, через те, що
знаходиться за межами України. Тому
суд, вважає необхідним визнати причину
неявки в судове засідання 05 грудня 2011
року відповідачки ОСОБА_1, поважною.

Крім того, рішенням Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 02
листопада 2010 року у позові прокурору
Ворошиловського районного м. Донецька,
що діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 про визнання їх втратившими
право користування житловим
приміщенням –квартирою №24 у будинку
№14 по вул. Університетській в місті
Донецьку, відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 09 грудня 2010 року
апеляційна скарга прокурора
Ворошиловського району м. Донецька та
ОСОБА_3 відхилено. Рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 02 листопада 2010 року
залишено без змін.

Таким чином, докази на які посилається
заявник мають істотне значення для
правильного вирішення справи.

Враховуючи викладені обставини, суд
вважає необхідним заочне рішення від 05
грудня 2011 року скасувати і призначити
справу до розгляду в загальному
порядку.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 231,232 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заочне рішення Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 05 грудня
2011 року у справі за позовною заявою
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про втрату права
користування житловим приміщенням -
скасувати.

Справу призначити до розгляду
відкритому судовому засіданні на 24
лютого 2012 року о 09:00 год., про що
повідомити сторони.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ворошиловського районного

суду міста ОСОБА_7Орєхов