Справа №2-927/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2012 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді - Полонця С.М.,

при секретарях с/з ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Дем»янюка ОСОБА_5, ОСОБА_6 Житомирської державної нотаріальної контори про визнання свідоцтв про право на спадщину за законом недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом, в якому просить визнати свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 20.12.1999р. ОСОБА_7 на спадкове майно Ѕ частину будинку №67 по вул. Пролетарській у м. Житомирі, видані ОСОБА_6 Державною нотаріальною конторою ОСОБА_4 24.12.2007р. №3-1417, Дем»янюк К.Й. 27.02.2008р. №2-182, ОСОБА_8 20.10.2005р. №2-1090 недійсними, а також визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані ОСОБА_6 Житомирською державною нотаріальною конторою після смерті 08.03.2006р. ОСОБА_8 на спадкове майно 2/3 частини будинку за вищезазначеною адресою ОСОБА_3 від 21.12.2007р. №2-741, ОСОБА_4 від 21.12.2007р. №3-1416, Дем»янюк К.Й. від 26.02.2008р. №2-157. При цьому посилається на те, що вона після смерті батька вчасно прийняла спадщину, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем, але їй не було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після його смерті. Оскільки інтереси позивача, як спадкоємця за законом після смерті батька не були враховані, всі свідоцтва про право на спадщину за законом після його смерті є недійсними.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 Житомирської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та письмові заперечення проти позову.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_4 та Дем»янюк Д.Б. не з»явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 20.12.1999р. помер батько позивача ОСОБА_7, після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок №67 по вул. Пролетарській в м. Житомирі.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963р.), яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно положень ст.549 вищезазначеного кодексу, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З матеріалів спадкової справи, відкритої до майна померлого ОСОБА_7, вбачається, що спадкоємцями які прийняли спадщину у встановлений законом шестимісячний строк є: дружина померлого ОСОБА_8, син померлого ОСОБА_4 та дочка померлого Дем»янюк ОСОБА_6 Житомирською державною нотаріальною конторою були видані наступні свідоцтва: свідоцтво про право власності на Ѕ частку у спільному майні подружжя на спадковий будинок дружині померлого ОСОБА_8 та свідоцтво про право на спадщину за законом в 1/3 частці кожному: ОСОБА_8 12.10.2005р. за реєстром №2-1098, ОСОБА_4 24.12.2007р. за реєстром №3-1417 та Дем»янюк К.Й. 27.02.2008р. за реєстром №2-182.

Позивач ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріальної контори у встановлений законом строк не подавала та за відомостями КВЖРЕП №1, що містяться в матеріалах спадкової справи ОСОБА_9, з померлим не проживала, а тому є такою, що не прийняла спадщину після смерті батька. Довідка КВЖРЕП №1 від 18.05.2007р. надана позивачем в обґрунтування своїх вимог, не є належним доказом по справі, оскільки складена підприємством на підставі показів свідків, без зазначення їх прізвищ та протирічить змісту довідки вказаного підприємства, що міститься в матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті батька позивача.

08.03.2006р. померла мати позивача ОСОБА_8

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, визначено в ч.1 ст. 1269 ЦК України.

Відповідно до матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_8, спадкоємцями першої черги є: позивач ОСОБА_3, дочка померлої, яка спадщину прийняла заявою про прийняття спадщини від 17.07.2006р. за №1172. Прийняття позивачем спадщини саме у такий спосіб свідчить про те, що вона не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини та суперечить змісту довідки КВЖРЕП №1 від 18.05.2007р., наданої позивачем в обґрунтування своїх вимог. Також спадщину після смерті ОСОБА_8 прийняли її дочка ОСОБА_10»янюк К.Й. та син ОСОБА_4 шляхом фактичного проживання з померлою до моменту смерті відповідно до довідки КВЖРЕП №1 від 18.05.2007р. №911.

ОСОБА_6 Житомирською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_8 видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частини спадкового майна кожному: дочці ОСОБА_3 від 12.07.2007р. №2-741, сину ОСОБА_4 від 21.12.2007р. №3-1416 та дочці ОСОБА_10»янюк К.Й. від 26.02.2008р. №2-157.

Згідно ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином судом встановлено, що після смерті батька ОСОБА_7 позивач ОСОБА_3 спадщину у встановлений законом строк не прийняла та свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала, отримання спадщини іншими спадкоємцями прав позивача не порушує. Після смерті матері ОСОБА_8 позивач спадщину прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на належну їй частку спадкового майна. Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 видані у відповідності до вимог законодавства, чинного на час їх видачі, підстав для визнання їх недійсними не має, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212 ЦПК України, ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963р.), ст.ст. 1268 - 1270 ЦК України суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Дем»янюка ОСОБА_5, ОСОБА_6 Житомирської державної нотаріальної контори про визнання свідоцтв про право на спадщину за законом недійсними, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: