Справа № 1017/5084/12
Р І Ш Е Н Н Я

МЕНЕМ
УКРАЇНИ

Справа №
1017/5084/12

Провадження № 2/1017/172/12

10 квітня 2012 року

м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської
області в складі :

головуючого судді
Рудика Ю.В.

при секретарі
Ткаченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
прокурора Миронівського району
Київської області в інтересах держави
в особі Миронівської районної
державної адміністрації до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
незаконними державних актів на право
приватної власності на землю та
скасування їх державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

прокурор звернувся до суду з вказаним
позовом, посилаючись на ті обставини,
що проведеною прокуратурою
Миронівського району Київської
області перевіркою додержання вимог
законодавства в діяльності ОСОБА_5
сільської ради Миронівського району
Київської області та управління
земельних ресурсів в Миронівському
районі Київської області при наданні
громадянам у власність земельних
ділянок на території ОСОБА_5 сільської
ради Миронівського району Київської
області встановлено порушення закону.

17 квітня 2003 року службовими особами
ОСОБА_5 сільської ради Миронівського
району Київської області та
управлінням земельних ресурсів в
Миронівському районі Київської
області було підписано державні акти
на право приватної власності на
земельні ділянки, розташовані на
території ОСОБА_5 сільської ради
Миронівського району Київської
області на ім’я: ОСОБА_1 площею 0,03 га.
для ведення особистого селянського
господарства; ОСОБА_2 площею 0,15 га. для
ведення особистого селянського
господарства; ОСОБА_6 площею 0,15 га. для
ведення особистого селянського
господарства та ОСОБА_3 площею 0,15 га для
ведення особистого селянського
господарства.

Службові особи ОСОБА_5 сільської ради
Миронівського району Київської
області та управління земельних
ресурсів в Миронівському районі
Київської області в порушення вимог ч. 2
ст. 19 Конституції України, згідно з
якими органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, вимог ч. б ст. 118
Земельного кодексу України (в редакції
01.01.2002 року), згідно з якими громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки,
ч. 7 ст. 118 вказаного Кодексу, згідно з
якими відповідна місцева державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада розглядає заяву, а при
передачі земельної ділянки
фермерському господарству - також
висновки конкурсної комісії, і в разі
згоди на передачу земельної ділянки у
власність надає дозвіл на розробку
проекту її відведення, ч. 10 ст. 118 даного
Кодексу, згідно з якими районна,
Київська чи Севастопольська міська
державна адміністрація або сільська,
селищна, міська рада у місячний строк
розглядає проект відведення та приймає
рішення про передачу земельної ділянки
у власність, передали у власність
громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 та
ОСОБА_3 земельні ділянки на території
ОСОБА_5 сільської ради при відсутності
волевиявлення останніх щодо надання їм
у власність земельних ділянок на
території ОСОБА_5 сільської ради
Миронівського району Київської
області, без їх відома, та при
відсутності їх заяв до органу
місцевого самоврядування про
виділення земельних ділянок, а також за
відсутності рішення ОСОБА_5 сільської
ради Миронівського району Київської
області про передачу їм земельних
ділянок у власність.

Службові особи ОСОБА_5 сільської ради
Миронівського району Київської
області та управління земельних
ресурсів в Миронівському районі
Київської області підписали та
скріпили печаткою ОСОБА_5 сільської
ради Миронівського району Київської
області державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку площею 0,03 га. для ведення
особистого селянського господарства
серії P1 № 770475 від 17 квітня 2003 року на
ім’я ОСОБА_1; державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку площею 0,15 га. для ведення
особистого селянського господарства
серії Р1 № 770478 від 17 квітня 2003 року на
ім’я ОСОБА_2; державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку площею 0,15 га. для ведення
особистого селянського господарства
серії Р1 № 770477 від 17 квітня 2003 року на
ім’я ОСОБА_3, а також державний акт на
право приватної власності на земельну
ділянку площею 0,15 га. для ведення
особистого селянського господарства
серії Р1 № 770476 від 17 квітня 2003 року на
ім’я ОСОБА_6.

Крім того, в порушення вимог п. «в»ч. 2
ст. 60 Земельного кодексу України,
згідно з якими прибережні захисні
смуги встановлюються по берегах річок
та навколо водойм уздовж узрізу води (у
меженний період) шириною 100 метрів для
великих річок, а також вимог ч. 1, 2 ст. 61
вказаного Кодексу, згідно з якими
прибережні захисні смуги є
природоохоронною територією з режимом
обмеженої господарської діяльності, у
прибережних захисних смугах уздовж
річок, навколо водойм та на островах
забороняється розорювання земель (крім
підготовки ґрунту для залуження і
залісення), а також садівництво та
городництво, службовими особи ОСОБА_5
сільської ради Миронівського району
Київської області та управління
земельних ресурсів в Миронівському
районі Київської області було видано
зазначені державні акти на право
власності на земельні ділянки на ім'я
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 для
ведення особистого селянського
господарства, які фактично знаходяться
в 100 - метровій прибережній захисній
смузі річки Дніпро, а саме в північній
частині села Ходорів, ліворуч від
пристані у водоохоронній зоні
Канівського водосховища.

Таким чином, громадяни ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_6 та ОСОБА_3 отримали державні
акти на право власності на земельні
ділянки з грубим порушенням чинного
законодавства.

30 січня 2009 року ОСОБА_6 помер. Після його
смерті відкрилася спадщина на земельну
ділянку площею 0,15 га. для ведення
особистого селянського господарства,
що розташована на території ОСОБА_5
сільської ради Миронівського району
Київської області, на яку видано
державний акт про право на землю серії
Р1 № 770476 від 17 квітня 2003 року.
Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом спадкоємцем майна ОСОБА_6 є
його дружина ОСОБА_4.

Згідно з вимогами ст. 37 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
смерті фізичної особи, а також в інших
випадках заміни особи у відносинах
щодо яких виник спір, суд залучає до
участі у справі правонаступника
відповідної сторони або третьої особи
на будь-якій стадії цивільного процесу.
Усі дії вчинені в цивільному процесі до
вступу правонаступника, обов'язкові
для нього так само, як вони були
обов'язкові для особи, яку він замінив.
Таким чином, ОСОБА_4 є відповідачем у
даній справі.

Прокурор, посилаючись на те, що позов
спрямований на захист інтересів
держави, оскільки відповідно до ст. 14
Конституції України земля є основним
національним багатством України, яка
перебуває під особливою охороною
держави, а тому її використання на
шкоду правам і свободам громадян, у
тому числі територіальної громади,
суперечить інтересам держави та
суспільним інтересам, просив визнати
видані відповідачам державні акти
незаконними та скасувати їх державну
реєстрацію.

В судовому засіданні прокурор
Вишнівський І.А заявлені позовні
вимоги підтримав, в поясненнях
послалася на обставини, викладені в
поданій до суду позовній заяві, просив
їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилася, у поданій до суду заяві
просила слухати справу у її
відсутності, позовні вимоги визнала
повністю, проти задоволення позову не
заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, у поданій до суду заяві
просив слухати справу у його
відсутності, позовні вимоги визнав
повністю, проти задоволення позову не
заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, у поданій до суду заяві
просив слухати справу у його
відсутності, позовні вимоги визнав
повністю, проти задоволення позову не
заперечує.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилася, у поданій до суду заяві
просила слухати справу у її
відсутності, позовні вимоги визнала
повністю, проти задоволення позову не
заперечує.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, всебічно
та повно з’ясувавши обставини справи,
на яких грунтуються позовні вимоги,
об’єктивно оцінивши в сукупності
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню.

За статтею 14 Конституції України земля
є основним національним багатством, що
перебуває під особливою охороною
держави. Право власності на землю
гарантується. Це право набувається і
реалізується громадянами, юридичними
особами та державою виключно
відповідно до закону.

Статтею 12 Земельного Кодексу України,
п. 34 ст. 26, ст.ст. 46 та 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні»передбачено, що вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин
відноситься до виключної компетенції
сільських, селищних, міських рад та
здійснюється на сесіях цих рад шляхом
прийняття рішень, рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні та інші
акти у формі рішень, рішення ради
приймається на її пленарному засіданні
після обговорення більшістю депутатів
від загального складу ради, крім
випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного
Кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Реалізація громадянами свого права на
отримання земельної ділянки у
власність здійснюється відповідно до
Земельного Кодексу України.

Відповідно до п. «в»ч. 2 ст. 60 Земельного
Кодексу України прибережні захисні
смуги встановлюються по берегах річок
та навколо водойм уздовж урізу води (у
меженний період) шириною для великих
річок, водосховищ на них та озер - 100
метрів.

Частиною 1 ст. 61 Земельного Кодексу
України прибережні захисні смуги є
природоохоронною територією з режимом
обмеженої господарської діяльності.

Пунктом «а»ч. 2 ст. 61 Земельного Кодексу
України у прибережних захисних смугах
уздовж річок, навколо водойм та на
островах забороняється розорювання
земель (крім підготовки ґрунту для
залуження і залісення), а також
садівництво та городництво.

Право приватної власності на землю в
силу ст. 81 Земельного Кодексу України
набувається, в тому числі, шляхом
безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності та
шляхом приватизації земельних ділянок,
що були раніше надані громадянам у
користування.

Підстави та порядок приватизації
земельних ділянок, що належать до
земель державної і комунальної
власності, встановлені ст. 118
Земельного Кодексу України. Відповідно
до частин 6 та 7 вказаної статті
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель комунальної
власності для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
подають заяву до відповідної ради, яка
розглядає заяву і в разі згоди на
передачу земельної ділянки у власність
надає дозвіл на розробку проекту її
відведення.

17 квітня 2003 року ОСОБА_3 видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,15 га для
ведення особистого селянського
господарства серії Р1 № 770477.

17 квітня 2003 року ОСОБА_6 видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,15 га для
ведення особистого селянського
господарства серії Р1 № 770476.

17 квітня 2003 року ОСОБА_1 видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,03 га для
ведення особистого селянського
господарства серії Р1 № 770475.

17 квітня 2003 року ОСОБА_2 видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,15 га для
ведення особистого селянського
господарства серії Р1 № 770478.

У вказаних державних актах зазначено,
що їх видано на підставі рішення ОСОБА_5
сільської ради Миронівського району
Київської області 4 сесії ХХІІІ від 22
грудня 1998 року. Ділянки розташовані на
території ОСОБА_5 сільської ради
Миронівського району Київської
області.

Із доданого до матеріалів справи
рішення ОСОБА_5 сільської ради
Миронівського району Київської
області 4 сесії ХХІІІ від 22 грудня 1998
року вбачається, що рішення про
виділення земельних ділянок
відповідачам не приймалось.

Службовими особи ОСОБА_5 сільської ради
Миронівського району Київської
області та управління земельних
ресурсів в Миронівському районі
Київської області було видано
зазначені державні акти на право
власності на земельні ділянки на ім'я
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 для
ведення особистого селянського
господарства, які фактично знаходяться
в 100 - метровій прибережній захисній
смузі річки Дніпро, а саме в північній
частині села Ходорів, ліворуч від
пристані у водоохоронній зоні
Канівського водосховища. Вказана
обставина підтверджується протоколом
огляду від 19 вересня 2011 року.

Державні акти видані з порушенням
вимог закону, при відсутності
волевиявлення громадян щодо надання їм
у власність земельних ділянок на
території ОСОБА_5 сільської ради
Миронівського району Київської
області, без їх відома, та при
відсутності їх заяв до органу
місцевого самоврядування про
виділення земельних ділянок, а також за
відсутності рішення ОСОБА_5 сільської
ради Миронівського району Київської
області про передачу їм земельних
ділянок у власність.

Таким чином, державні акти на право
власності на землю були видані
відповідачам з порушенням вимог
закону, а тому їх не можливо
розцінювати як законні. Державні акти
підлягають скасуванню.

30 січня 2009 року помер ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії 1-СР № 105172, виданим 2 лютого 2009
року виконавчим комітетом
Мартинівської сільської ради
Канівського району Черкаської області.

Згідно довідки Мартинівської
сільської ради Канівського району
Черкаської області від 7 лютого 2012 року
№ 28 після смерті чоловіка ОСОБА_6
дружина ОСОБА_4 вступила в спадкові
права.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 14
Конституції України, ст.ст. 12, 60, 61, 81, 116,
118 Земельного Кодексу України, ст.ст. 10,
26, 46, 59 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», керуючись
ст.ст. 10, 15, 60, 212, 213, 214, 215, 216 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В :

позов задоволити.

Визнати незаконним державний акт на
право приватної власності на землю
серії Р1 №770477, виданий ОСОБА_3 ОСОБА_5
сільською радою Миронівського району
Київської області 17 квітня 2003 року на
земельну ділянку площею 0,15 га,
розташовану на території ОСОБА_5
сільської ради Миронівського району
Київської області, призначену для
ведення особистого селянського
господарства, зареєстрований в Книзі
записів державних актів на право
власності на землю за № 14,
скасувати його державну реєстрацію.

Визнати незаконним державний акт на
право приватної власності на землю
серії Р1 №770476, виданий ОСОБА_6 ОСОБА_5
сільською радою Миронівського району
Київської області 17 квітня 2003 року на
земельну ділянку площею 0,15 га,
розташовану на території ОСОБА_5
сільської ради Миронівського району
Київської області, призначену для
ведення особистого селянського
господарства, зареєстрований в Книзі
записів державних актів на право
власності на землю за № 13,
скасувати його державну реєстрацію.

Визнати незаконним державний акт на
право приватної власності на землю
серії Р1 №770475, виданий ОСОБА_1 ОСОБА_5
сільською радою Миронівського району
Київської області 17 квітня 2003 року на
земельну ділянку площею 0,03 га,
розташовану на території ОСОБА_5
сільської ради Миронівського району
Київської області, призначену для
ведення особистого селянського
господарства, зареєстрований в Книзі
записів державних актів на право
власності на землю за № 20,
скасувати його державну реєстрацію.

Визнати незаконним державний акт на
право приватної власності на землю
серії Р1 №770478, виданий ОСОБА_2 ОСОБА_5
сільською радою Миронівського району
Київської області 17 квітня 2003 року на
земельну ділянку площею 0,15 га,
розташовану на території ОСОБА_5
сільської ради Миронівського району
Київської області, призначену для
ведення особистого селянського
господарства, зареєстрований в Книзі
записів державних актів на право
власності на землю за № 15,
скасувати його державну реєстрацію.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення
шляхом подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Київської області
через Миронівський районний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
підпис ОСОБА_7

З оригіналом
згідно.

Суддя           Ю.В.Рудик