Справа № 1614/832/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 травня 2012 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Святської О.В,

з участю секретаря Клонової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, визнання права власності на майно , зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи приватний нотаріус ОСОБА_3, відділ Держкомзему у Кременчуцькому районі про залишення за набувачем права власності на частину майна , -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що 2.10.2010 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання, згідно якого ОСОБА_2 взяла на себе обовязок довічно утримувати її, а вона в свою чергу передала у власність відповідача належний їй житловий будинок з господарськими спорудами та земельною ділянкою площею 0,28 га в с.К.Потоки Кременчуцького району Полтавської області по вул.Щорса, 380. Так як ОСОБА_2 не виконує свої зобовязання щодо утримання та забезпечення щоденним харчуванням, доглядом, медикаментами, просила розірвати договір довічного утримання та визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно .

ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом, в якому вказала про те, що вона не згодна з позовом ОСОБА_1. Вказала, що належним чином виконувала обовязки по утриманню ОСОБА_1, зокрема 2-3 рази на тиждень забезпечувала її харчами, придбавала ліки, здійснювала поліпшення в будинку, ремонтувала літню кухню, зробила за власні кошти навіс, кришку до колодязю, вхідні двері, замінила електропроводку. Так як ОСОБА_1 не бажає надалі користуватися її допомогою, та з урахуванням понесених затрат на харчування 23 936 грн., заміну вхідних дверей 1200 грн., прибудову до навісу 1400 грн., ремонт літньої кухні 500 грн., заміну електропроводки 800 грн., понесені нею витрати на оформлення договору довічного утримання , а всього на суму 42 562 грн. 58 коп., просила суд залишити за нею право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,14 га вартістю 17 598 грн., що належить їй на праві власності за договором довічного утримання.

. Ухвалою суду даний позов прийнято до спільного розгляд у з первісним позовом.

В засіданні позивач по первісному позову ОСОБА_1 позов підтримала. Пояснила, що ОСОБА_2 здійснила деякі поліпшення в будинку, неякісно пофарбувала літню кухню, розпочала роботи по встановленню вхідних дверей, але за кошти позивача, іноді приносила їжу, не готувала , не прала, не купувала ліки. Один раз відповідач у 2011 році допомагала саджати картоплю, син ОСОБА_2 допомагав пиляти дрова, придбані за її кошти, був зроблений навіс частково за її кошти та кришку колодязю. Просила розірвати договір довічного утримання та відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 вважає, що відповідачем не виконувалися зобовязання , взяті на себе відповідно до п.4 Договору , зокрема щодо забезпечення ОСОБА_1 щоденним повноцінним харчуванням згідно її віку та стану здоровя, забезпечувати придатним до носіння одягом та взуттям, здійснення необхідної допомоги , надання послуг по пранню, прсуванню одягу, забезпечення всіма необхідними ліками за рекомендаціями лікарів. Так як ОСОБА_5 самостійно прала речі, готувала собі їжу, поралася на городі, купувала за власні кошти ліки та продукти, вважає, що ОСОБА_2 не можна вважати такою, що належним чином виконувала свої обовязки. Поліпшення у будинковолодінні, що за договором належить відповідачу , не можна розцінювати як догляд за ОСОБА_1. ОСОБА_6 первісний позов задовольнити, та відмовити в задоволенні зустрічного позову за його безпідставністю, так як в даному випадку договір розривається не за неможливістю виконання, а у звязку з невиконанням обовязків по утриманню відчужувача майна.

ОСОБА_2 первісний позов не визнала та підтримала свій зустрічний позов . Пояснила, що приносила ОСОБА_1 їжу 2-3 рази на тиждень, але готувала та прала та самостійно, один раз купували їй капці , зробила за власні кошти вхідні двері , ремонт у літній кухні, кришку колодязю, навіс, допомагала по городу, возила по лікарям, купувала ліки, частково гроші за це давала ОСОБА_1.

Представник відповідача ОСОБА_2- адвокат ОСОБА_7 вважає, що ОСОБА_2 належним чином виконувала взяті на себе за договором довічного утримання зобовязання, зокрема забезпечувала ОСОБА_1 харчами, ліками, возила до лікарні, допомагала по городу, в здійсненні ремонту, здійсненні поліпшень в будинку. Той факт, що ОСОБА_1 самостійно готувала їсти та прала , що ОСОБА_2 не купувала речі за відсутністю потреби в цьому з боку ОСОБА_1, не свідчить про невиконання обовязків по забезпеченню та догляду останній з боку ОСОБА_2. Так як ОСОБА_1 не бажає надалі користуватися допомогою з боку ОСОБА_2, вважає , що з урахуванням понесених витрат на утримання ОСОБА_1 слід за ОСОБА_2. визнати право власності на ? частину земельної ділянки при будинку .

Представник третьої особи відділу Держкомзему у Кременчуцькому районі в засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Від приватного нотаріуса ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, пояснення свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення первісного, та відмови у зустрічному позові.

Згідно ст.756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у

зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. У разі розірвання договору у зв'язку з неможливістю його подальшого виконання набувачем з підстав, що мають істотне значення, суд може залишити за набувачем право власності на частину майна, з урахуванням тривалості часу, протягом якого він належно виконував свої обов'язки за договором.

В засіданні достовірно встановлено, що 2 жовтня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання, що посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_3. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 прийняла у власність нерухоме майно у вигляді будинку з господарськими спорудами №380 по вулиці Щорса в с.Камяні Потоки Кременчуцького району Полтавської області та на земельну ділянку , що знаходиться в с.Камяні Потоки Кременчуцького району Полтавської області площею 0,28 га (цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд).Натомість ОСОБА_2 згідно п.4 вказаного договору брала на себе наступні зобовязання: забезпечення ОСОБА_1 щоденним повноцінним харчуванням згідно її віку та стану здоровя, забезпечувати придатним до носіння одягом та взуттям, здійснення необхідної допомоги , надання послуг по пранню, прасуванню одягу, забезпечення всіма необхідними ліками за рекомендаціями лікарів.

ОСОБА_2 надавала ОСОБА_1 деяку допомогу епізодичного характеру, періодично приносила їжу, возила на огляд до лікаря, допомагала навесні 2011 року саджати картоплю, організувала деякі роботи по поліпшенню будинку, частково за гроші ОСОБА_1, зокрема в здійснені ремонту літньої кухні, встановленню вхідних дверей, кришки на колодязь, рубці дров, також придбаних за кошти ОСОБА_1. Відповідач ОСОБА_2 не надала суду належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження того факту, що вона належним чином виконувала взяті нею зобовязання відповідно до п.4 договору від 2.10.2010 року, зокрема щодо щоденного повноцінного харчування згідно віку та стану здоровя ОСОБА_1, забезпечення її всіма необхідними ліками, надання послуг з прання, прасування тощо. Той факт, що ОСОБА_1 могла самостійно готувати, прибирати та прати речі не свідчить про звільнення ОСОБА_2 від її обовязків за договором довічного утримання. Сутність договору довічного утримання полягає саме в тому. що відчужував майна передає належне йому нерухоме майно іншій особі, яка бере на себе обовязок за це довічно повноцінно і постійно, а не за зверненням відчужувача, утримувати останнього, піклуватися про нього щоденно, а не двічі на тиждень, забезпечувати ліками та постійно допомагати до господарству за кошти набувача майна, а не за кошти відчужувача. Відповідач по первісному позову фактично самоусунулася від виконання своїх обовязків по утриманню ОСОБА_1, мотивуючи це відмовою з боку ОСОБА_1 Крім того, фактично всі дії , на які звертає увагу ОСОБА_2В.( ремонтні роботи по господарству), були спрямовані на незначні поліпшення будинку , що належав ОСОБА_2 на праві приватної власності , при цьому кошти на придбання потрібних матеріалів частково надавала ОСОБА_1, що не заперечує і ОСОБА_2.При цьому остання погодилася, що роботи по ремонту літньої кухні та встановленню дверей не доведені до кінця.

Таким чином , суд дійшов до висновку, що в даному випадку ОСОБА_2 неналежним чином виконувала свої обовязки по утриманню ОСОБА_1 згідно договору довічного утримання, що дає суду підстави для застосування ч.1 ст.756 ЦК України, яка передбачає розірвання договору довічного утримання у випадку неналежного виконання набувачем обов'язків за договором.

Враховуючи викладене та наведені вище мотиви, відсутні підстави для задоволення зустрічного позову ОСОБА_2.

Керучись ст.756 ЦК України, ст.ст.10,11,212-215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, визнання права власності на майно задовольнити повністю.

Договір довічного утримання , укладений 2 серпня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та нотаріально посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3 розірвати.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок з господарськими будівлями №380 по вулиці Щорса в с.Камяні Потоки Кременчуцького району Полтавської області та на земельну ділянку , що знаходиться в с.Камяні Потоки Кременчуцького району Полтавської області площею 0,28 га (цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд).

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи приватний нотаріус ОСОБА_3, відділ Держкомзему у Кременчуцькому районі про залишення за набувачем права власності на частину майна відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи, як брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Святська