Справа № 22-ц-6652/12 Головуючий у І інстанції Тандир О.В.
Провадження № 22-ц/1090/9432/12 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 24.12.2012
УХВАЛА

Іменем України

24 грудня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Мережко М.В.,

Суддів: Данілова О.М., Оношко Г.М., при секретарі : Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 07 листопада 2012 року у справі за позовом Публічного Акціонерного товариства «Земельний банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство «Земельний Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог банк зазначив, що між ним та Відкритим акціонерним товариством «Харківський регіональний фонд підтримки підприємництва» (далі - ВАТ «ХРФПП», позичальник) за кредитним договором № 3312/1-980 від 28.02.2008 року (далі за текстом - кредитний договір), було укладено договір іпотеки від ЗА .03.200% року (далі - договір іпотеки).

Предметом договору іпотеки є земельна ділянка площею 12 га, кадастровий номер :03:001:0001, розташована на території Новосілківської сільської ради Макарівського району Київської області.

На виконання взятих зобов'язань за кредитним договором позивач перерахував ВАТ «ХРФГЇП» кредитні кошти в розмірі 3 000 000,00 грн., чим повністю виконав умови кредитного договору.

Позичальник у свою чергу в порушення умов кредитного договору зобов'язань щодо повернення кредиту не виконав.

Станом на станом на 01.08.2011 року сума заборгованості ВАТ «ХРФПП» перед банком за кредитним договором становить 4000356,32 грн.

Позивачем направлялася вимога щодо погашення кредиту та відсотків за користування ним, яка залишились без відповіді та виконання. Також позивачем направлялося відповідачу повідомлення про порушення зобов'язання, яке також залишене без реагування. Жодних дій направлених на усунення порушень, а ні ВАТ «ХРФПП», а ні відповідачем вчинено не було.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив в рахунок погашення заборгованості ВАТ «ХРФПП» перед ним звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку, площею 12 га, що е предметом іпотеки, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 07 листопада 2012 року позов Публічного акціонерного товариства «Земельний Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено.

В рахунок погашення заборгованості Відкритого акціонерного товариства «Харківський регіональний фонд підтримки підприємництва» перед Публічним акціонерним товариством «Земельний Банк» за кредитним договором № 3312/1-980 від 28.02.2008 року у сумі 4000356,32 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_3 31.03.2008 року за реєстр.№2137 - земельну ділянку площею 12 га для ведення особистого селянського господарства в межах Новосілківської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер :03:001:0001, належну ОСОБА_2 на підставі державного акту серіїЯЖ № 409041 від 06.03.2008 року на

право власності на земельну ділянку, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною продажу не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної відповідним суб'єктом оціночної діяльності у встановленому порядку.

Стягнуто з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Земельний Банк» 3219 грн., витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з висновками наведеними в рішенні суду, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона не обґрунтована та не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було встановлено, що 28.02.2008 рокуХарківський акціонерний комерційний правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Земельний акціонерне товариство «Харківський регіональний фонд підтримки підори кредитний договір №3312/1-980, згідно п. кредитну лінію з лімітом кредитування 3000000 грн., на поповнення можливістю надання кредитів у гривні строком користування по 27.02.2009 рік-

Сторони визначили в п.1.3 кредитного договору, що розмір проценту за кредитами складає: 14% річних. Відповідно до п.5

кредитного договору, нараховуються та сплачуються позичальником щомісячно, нарахування припиняється в день фактичного повернення кредиту.

Як визначено п. 10.3, кредитний договір діє з дня його підписання сторонами до повного виконання позичальником зобов'язань.

В день підписання договору позивач відкрив ВАТ «ХРФПП» за п.4.1 кредитного договору позичковий рахунок № 2 та рахунок для обліку відсотків №2.

Відповідно до п.1.2, п.4.3. п. 4.5 кредитного договору сторони за договором уклали додаткову угоду №1 від 26.02.2008 року до вказаного

кредитного договору, за і зарахував на позичковий рахунок BAT BAT «ХРФПП» 3000000 грн., строком повернення не пізніше 27.02.2009 року, які були перераховані платіжним дорученням №6128833 від

28.02.2008 року за цінні папери товариства з обмеженою відповідальністю «АТН-Інвест».

26.02.2009 року сторони за кредитним договором уклали додаткову угоду №1 до додаткової угоди №1 до кредитного договору №3312/1-980 від 26.02.2008 року, строк повернення кредиту, визначили, що позичальник повертає позивачу кредит не пізніше 18.12.2009 року, встановили плату за користування кредитом в розмірі 19% річних.

18.12.2009 року позивач та позичальник уклали додаткову угоду до договору №3312/1-980., внесли зміни в п.1.4 кредитного договору, повернення кредиту до 18.06.2010 року включно.

ВАТ «Харківський фонд підтримки підприємництва» з настанням

18.06.2010 року та станом на 01.01.2012 року не виконав зобов'язань за кредитним договором № 3312/1-980, кредит не повернув, сплату процентів припинив з 01.05.2010 року.

Заборгованість ВАТ «ХРФГШ» відповідно до розрахунку банку складає: 3000000 грн., тіла кредиту; 713671,30 грн., прострочених процентів за користування кредитом за період з 01.05.2010 року по

31.12.2011 року; 243945,21 грн.. пені за прострочку погашення кредиту; 42739,82 грн., пені за прострочку погашення процентів, а всього 4 000 356,32 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним вище кредитним договором позивач та відповідач 31.03.2008 року уклали іпотечний договір реєстр. №2138, за яким відповідач з метою забезпечення виконання ВАТ «Харківський регіональний фонд підтримки підприємництва» умов кредитного договору №3312/1-980 від

28.02.2008 року з урахуванням всіх додаткових угод до нього (укладених зараз та тих, що будуть укладені в майбутньому) передає в іпотеку земельну ділянку, що йому належить.

Згідно з розділом іпотечного договору «визначення термінів» основне зобов'язання є зобов'язання позичальника за кредитним договором, а саме на умовах, визначених кредитним договором, повернути банку всі кредити, надані в межах ліміту кредитної лінії на загальну суму 3000000.00 грн., в строк до 27.02.2009 року включно та сплачувати іпотекодержателю (позивачу) щомісячно проценти за

користування кредитом у розмірі, визначеному кредитним договором, з урахуванням додаткових угод до нього, за прострочку виконання зобов'язання сплачувати пеню, штрафи у випадках, передбачених кредитним договором з урахуванням змін і доповнень до нього, якщо такі будуть прийняті.

Відповідно до п. 1.6 ст. 1 договору предметом іпотеки за цим договором є земельна діллянка площею 12,000 га, належна відповідачу на підставі зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №84 державного акту серії ЯЖ №409041 від 06.03.2008 року на право власності па земельну ділянку, яка знаходиться на території Новосілківської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер 222786100:03:001:0001.

За п.1.2, п.1.3 іпотечного договору предметом іпотеки

забезпечуються зобов'язання позичальника у розмірах, зазначених у кредитному договорі №3312/1-980 з урахуванням податкових угод до нього, що складається з суми кредиту, процентів за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, комісії, відшкодування збитків, витрат по зверненню стягнення на предмет іпотеки, штрафних санкцій, передбачених умовами цього договору іпотеки. За п.7.4 іпотечного договору за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, і складається з суми кредиту, процентів, збитків, завданих прострочкою виконання, штрафних санкцій, витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки.

Узгоджена сторонами вартість предмета іпотеки становить 14059200 грн., відповідно до п.1.5 договору.

07.07.2009року до іпотечного договору укладена додаткова угода, яка визначила термін повернення кредиту 18.12.2009 року.

Строк дії іпотечного договору за п.9.3 з моменту його нотаріального посвідчення до повного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором.

29.07.2011року ВАТ «ХРФПП» та відповідачу як іпотекодавцю було надіслано вимогу про усунення порушення виконання зобов'язань за кредитним договором № 02-15/4716, якою повідомлено відповідача у разі неповернення позичальником заборгованості за кредитом, сплати

процентів та штрафних санкцій банком буде ініційовано звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказану вимогу відповідач отримав 10.08.2011 року особисто, про що свідчить зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення.

Вирішуючи вимоги за позовом суд першої інстанції обгрунтовано керувався наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк(термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1,4 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з

публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних встановлюється законом. Якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майї боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 ЦК України, якщо інше встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язав внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором ; законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. З ст. 33 цього ж Закону звернення стягнення на предмет іпотеи здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

Статтею 41 Закону України «Про іпотеку» визначено, що реалізація предмета іпотеки на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Враховуючи те, що ВАТ «ХРФПП» було порушено умови кредитного договору, в забезпечення якого була передана земельна ділянка, що знаходиться у власності відповідача, в матеріалах справи відсутні докази погашення заборгованості, перед банком, позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню.

Посилання апелянта на те, що до правовідносин сторін слід застосовувати законодавство, що регулює договір поруки, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Посилання представника позивача на порушення черговості пред'явлення вимог щодо виконання зобов'язань а також порядку стягнення заборгованості з позичальника, оскільки боржник і відповідач є солідарними боржниками, а задовольнити свої вимоги банк бажає лише за рахунок майна відповідача без стягнення їх з позичальника судом першої інстанції було також правомірно відхилено, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Натомість інших підстав або обставин, які б могли призвести до скасування рішення суду, апелянт не надав, а колегія суддів їх не встановила.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства та правовідносинам, які склались між сторонами.

Апеляційна скарга не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

Згідно з вимогами ст. 308 ЦПК України, апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 293, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 07 листопада 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді