УХВАЛА

Іменем України

12 листопада 2012 року
м. Краснодон

Краснодонський міськрайонний суд
Луганської області у складі:

головуючого судді: Рімашевської О.В.

при секретарі : Сєріковій Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ПАТ «Банк «Фінанси та
кредит» про роз»яснення рішення
Краснодонського міськрайонного суду
Луганської області від 02.10.2012 року по
цивільній справі за позовом ПАТ «Банк
«Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 02.10.2012 року були частково
задоволені позовні вимоги ПАТ «Банк
«Фінанси та кредит», а саме: з ОСОБА_1 на
користь банку була стягнута
заборгованість за кредитним договором
в сумі 14 672,28 грн. та сплачена сума
судового збору в розмірі 220,40 грн.,
всього стягнуто 14892,68 грн. у стягненні
суми судового збору в розмірі 107,30 грн.,
сплаченої позивачем при поданні заяви
про забезпечення позову - відмовлено.

07.11.2012 року до суду надійшла заява
ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», в якій
позивач просить роз»яснити, чому суд в
рішенні відмовив у стягненні з
відповідача на користь банку суми
судового збору в розмірі 107,30 грн.,
сплаченої за подання заяви про
забезпечення позову.

Відповідно до ст.. 221 ЦПК України
якщо рішення суду є незрозумілим для
осіб, які брали участь у справі або для
державного виконавця, суд за їх заявою
постановляє ухвалу, в якій роз»ясніє
своє рішення, не змінюючи при цьому
його змісту.

Особи, які брали участь в розгляді
справи, в судове засідання не
з»явились, про дату розгляду заяви
повідомлялись. Відповідно до ч. 3 ст. 221
ЦПК України неявка осіб, які брали
участь у справі, не перешкоджає
розгляду питання про роз»яснення
рішення суду.

Розглянувши підстави подання
заяви про роз»яснення рішення суду та
дослідивши матеріали цивільної справи
за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та
кредит» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
суд встановив наступне.

23.07.2012 року ПАТ «Банк «Фінанси та
кредит» звернувся до суду з позовом, в
якому просив стягнути з відповідача на
свою користь заборгованість за
кредитом в сумі 14 672,28 грн. Позовна заява
була оплачена судовим збором в розмірі
220,40 грн. Одночасно з поданням позову
позивачем була подана заява про
прийняття заходів забезпечення позову,
оплачена судовим збором в сумі 110,20 грн.

Порядок подання заяви про забезпечення
позову а також порядок її розгляду
регламентовані ст.. 151-153 ЦПК України. У
ч. 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого находиться справа, в день її
надходження без повідомлення осіб, які
беруть участь у справі. Ухвалой від
24.07.2012 року у задоволенні клопотання
позивача про забезпечення позову
шляхом виявлення майна відповідача та
накладення арешту на виявлене майно
було відмовлено за необґрунтованістю
вимог.

Як вірно вказано в заяві ПАТ «Банк
«Фінанси та кредит», діючий ЦПК України
не містить прямої норми, яка б
регулювала питання можливості
повернення сплаченої суми судового
збору за подання заяв та клопотань,
вирішення яких не впливає на розгляд
справи по суті.

Згідно з ч. 8 ст. 8 ЦПК України, як що
спірні відносини не врегульовані
законом, суд застосовує закон, що
регулює подібні за змістом відносини, а
за відсутності такого закону - суд
виходить із загальних засад
законодавства, одними із основних
принципів якого є принцип
справедливості та принцип
диспозитивності.

Приймаючи рішення про відмову в
повернення позивачу суми судового
збору, сплаченої за подання заяви про
забезпечення позову, суд виходив з
того, що вирішення питання про
забезпечення позову - це є окрема
процесуальна дія, яка оформлюється
поданням окремої письмової заяви,
оплачується судовим збором, розмір
якого визначений ЗУ «Про судовий збір»,
розгляд данної заяви окремо
регламентований ЦПК України, вирішення
данного клопотання оформлюється
окремим судовим рішенням.

Подання заяви про забезпечення позову
є правом, а не обов»язком позивача;
заява про забезпечення позову ніяким
чином не впливає на розгляд справи по
суті та рішення, яке приймається судом.
Тому, виходячи із положень ст.. 88 ЦПК
України, при визнанні заявленого
клопотання про забезпечення позову
обґрунтованим, сума судового збору
була б позивачу компенсована за
рахунок позивача, але, оскільки суд
дійшов до висновку про
необґрунтованість заявлених позивачем
вимог щодо вжиття заходів по
забезпеченню позову, відповідач не має
нести додаткові витрати, які позивач
поніс, заявляючи необґрунтовані
клопотання.

Керуючись ст. 11,210, 221 ЦПК України,
суд

У Х В А Л И В :

Роз»яснити рішення
Краснодонського міськрайонного суду
Луганської області від 02.10.2012 року по
цивільній справі за позовом ПАТ «Банк
«Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Зазначити, що у задоволенні вимог
ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» щодо
стягнення з відповідача ОСОБА_1 суми
судового збору, сплаченого при поданні
заяви про забезпечення позову, було
відмовлено відповідно до положень ч. 8
ст. 8, 88 ЦПК України - через визнання
необґрунтованою заяви про
забезпечення позову, за подання якої і
був сплачений судовий збір.

Копію ухвали негайно направити
сторонам, яки приймали участь в
розгляді справи, рекомендованою
кореспонденцією.

Ухвала може бути оскаржена в
Луганському апеляційному суді шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
п»яти днів з дня її проголошення через
Красно донський міськрайонний суд
Луганської області.