Справа № 2-164/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2012 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Пироженко В.Д.

при секретарі Дерновій О.Е.

за участю адвоката : ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5 Державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу про визнання недійсним договору дарування будинку та договору купівлі-продажу, визнання права власності на ? частину будинку, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 16.07.2009 року звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 по визнання недійсним договору дарування будинку з надвірними спорудами та визнання права власності на ? частину будинку.

27.10.2009 року з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування будинку.

30.06.2011 року ОСОБА_2 звернувся до відповідачів з уточнюючим позовом про визнання недійсним договорів дарування будинку та його купівлі-продажу і визнання права власності на ? частину будинку вказуючи, що 06.11.2008 року його батько ОСОБА_6 подарував, а відповідач ОСОБА_3 прийняв в дар житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в м.Черкаси по вул.. Пушкіна, 147.

Згідно договору, цей будинок з надвірними спорудами належав дарителю ОСОБА_6 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Першою ОСОБА_5 державною нотаріальною конторою 24.05.1960 року та рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 16.10.2008 року. Даний будинок побудували його батьки за власні кошти. Батьки перебували в шлюбі з 24.12.1955 року.

Випадково дізнавшись від свого чоловіка ОСОБА_6 про таємне укладення договору дарування будинку, його мати 21.06.2009 року покінчила життя самогубством.

Ніякої письмової згоди на дарування будинку його мати не давала, про що вона йому особисто говорила перед роковим днем.

В зв»язку з цим відкрилась спадщина на належне їй майно яким є ? частина будинку з надвірними спорудами.

19.10.2010 року помер його батько ОСОБА_6 який в своїх позовних вимогах та в судовому засіданні зазначав, що ОСОБА_3 06.11.2008 року навмисно, з вигодою для себе, використавши безпорадний стан батька, шляхом обману заманив його в другу ОСОБА_5 нотаріальну контору для начебто підписання документів, необхідних для узаконення самовільних будівель де нотаріус ОСОБА_7 безпідставно посвідчив договір дарування житлового будинку без письмової згоди його матері.

Пізніше 09.07.2009 року будинок був проданий ОСОБА_4М, а батько був відправлений в пансіонат для ветеранів війни та праці.

Просить визнати недійсним договір дарування від 06.11.2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 та договір купівлі-продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 посвідчений 09.07.2009 року. Визнати за ним право власності на ? частину домоволодіння, як спадкоємця першої черги.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_8 заявлені позовні вимоги позивача не визнала та пояснила, що ОСОБА_3 сам здійснював догляд за своїми престарілими батьками. За згодою батьків, мати ОСОБА_9 надала письмову заяву до нотаріальної контори про згоду на дарування її чоловіком ОСОБА_6 житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в м.Черкаси. Після цього батько оформив на нього договір дарування будинку. Після смерті матері він за згодою батька влаштував того до Черкаського будинку інвалідів війни та праці де той і перебував до самої смерті. В оману ні матір, ні батька він не вводив. 09.06.2009 року він розпорядився своїм майном та продав його ОСОБА_4 який є добросовісним набувачем. Просила в позові позивачу відмовити.

Представник третьої особи другої ОСОБА_5 Державної нотаріальної контори в судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що до нього звернувся ОСОБА_3 з консультацією які необхідно документи на оформлення договору дарування будинку та повідомив, що його батько власник будинку, інвалід по зору. Той повідомив, що необхідно 3-х свідків та згода дружини. Вранці 06.11.2008 року ОСОБА_3 завіз документи і десь об 11-00 год приїхав з батьком. Батько зайшов в кабінет. Він зачитав йому при свідках договір з яким ОСОБА_6 погодився. Потім він спустився до дружини дарувальника, яка сиділа в автомобілі, запитав її згоду на дарування будинку, прочитав договір і та підписала заяву на згоду дарування будинку. При цьому з автомобіля вона не виходила.

Третя особа приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що 09.07.2009 року нею був посвідчений договір купівлі-продажу будинку по вул.. Пушкіна, 147 в м.Черкаси по якому ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_4 купив будинок з надвірними спорудами. ОСОБА_3 були надані відповідні документи, були встановлені особи та перевірено їх дієздатність. Сторонам було роз»яснино зміст правочину та правові наслідки.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідачів, третіх осіб , доводи адвоката , представника Першої нотаріальної контори, представника Черкаського пансіонату ветеранів війни та праці, свідків, дослідивши матеріали даної цивільної справи , суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлені наступні факти та правовідносини.

06.11.2008 року ОСОБА_6 подарував, а відповідач ОСОБА_3 прийняв в дар житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в м.Черкаси по вул. Пушкіна, 147. Даний будинок належав ОСОБА_6 на підставі договору дарування про надання у безстрокове користування земельної ділянки та рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 16.10.2008 року.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно. Набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини самостійного заробітку.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 перебували у шлюбі з 24.12.1955 року.

Відповідно до ст.. 65 ч.1 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя за взаємною згодою. Частиною3 ст. 65 СК України передбачено, що для укладення одним із подружжя договорів які потребують нотаріального посвідчення і державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

21.06.2009 року ОСОБА_11 померла.

Позивач ОСОБА_2 08.07.2009 року звернувся до Першої ОСОБА_5 нотаріальної контори з заявою на прийняття спадщини після смерті матері. 16.07.2009 року він звернувся до суду з позовом про визнання договору дарування недійсним. Посилаючись на те, що його мати ніякої згоди на дарування будинку не давала.

ОСОБА_2 згідно ст.. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги. Так як договір дарування фактично усуває його від спадщини за законом, то у відповідності зі ст.. 15, 16 ЦК України він має право на звернення до суду за захистом свого інтересу. Одним із способів захисту є визнання правочину недійсним

27.10.2009 року з позовом про визнання недійсним договору дарування звернувся сам ОСОБА_6 вказуючи, що його син ОСОБА_3 ввівши його в оману заволодів будинком. Ніякого договору дарування він не підписував, а дружина на підписання договору дарування до нотаріуса не їздила і згоди не давала.

В судовому засіданні був допитаний позивач ОСОБА_3 М,Т. який пояснив, що він є інвалідом першої групи по зору. В листопаді 2008 року його возив син ОСОБА_3 в БТІ з його слів для узаконення самовільних будинків і він щось там підписував, але не знав що це була нотаріальна контора і він підписав договір дарування. Їздив він без дружини так як та хворіла на онкозахворювання. 21.06.2009 року, дізнавшись про договір дарування його дружина покінчила самогубством, а його син ОСОБА_3 влаштував його до Черкаського пансіонату ветеранів війни та праці, а будинок продав. Просив визнати договір дарування недійсним.

Представник Черкаського пансіонату ветеранів війни та праці ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 24.06.2009 року поступив до них в інтернат. Оформив його старший син ОСОБА_3 Провідує та доглядає його менший син ОСОБА_2, старший син не приходить.

23.09.2010 року ОСОБА_6 помер. Ухвалою суду від 13.12.2011 року позов в частині вимог ОСОБА_6 провадженням закрито.

Судом 13.04.2010 року була призначена судово - почеркознавча експертиза стосовно того чи виконаний підпис в заяві ОСОБА_11Г нею чи іншою особою.

Згідно висновку експерта Черкаського відділення КНДІСЕ від 22.06.2010 року № 490-П, підпис від імені ОСОБА_11, копія якого міститься в графі «Підпис» в 2-х електрографічних копіях заяви ОСОБА_11, адресованої Другій ОСОБА_5 нотаріальній конторі від 06.11.2008 року, зареєстрованій за № 2-2587 виконано не ОСОБА_11, а іншою особою.

Судом був допитаний експерт ОСОБА_13, який підтвердив даний висновок та пояснив, що від хвороб якими страждала ОСОБА_11, стан її не кращав, а погіршувався. Він брав зразки почерку ОСОБА_11 1971 року з якого було видно порушення координації руху, зразок 2007 року. Із-за свого стану, порівнявши підписи померлої, виконати підпис який міститься в заяві, особа не могла б. Тому він і прийшов до висновку, що підпис виконано не ОСОБА_11, а іншою особою.

Експерт був попереджений про кримінальну відповідальність, а тому сумніву в об»єктивності його висновку у суду не виникає.

Судом були допитані свідки ОСОБА_14 яка пояснила, що померла є її рідною сестрою і та їй говорила про те, що ОСОБА_12 хоче щоб вона на нього переписала хату, а в не ї є ще один син.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що він провідував сестру своєї дружини і та йому жалілась на те, що ОСОБА_12 забирає у них кошти.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона доглядала за сім»єю ОСОБА_11. ОСОБА_17 нічого не могла зробити своїми руками так як вони дуже трусились. Продукти привозив ОСОБА_3, приходив і менший син ОСОБА_18.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що вона провідувала ОСОБА_17 і у тієї дуже трусились руки. Говорила, що доглядає їх ОСОБА_19.

Суд критично оцінює покази свідків ОСОБА_20 в частині того, що він бачив як підписувала ОСОБА_11 заяву на згоду дарування будинку. Дані покази спростовуються висновком експертизи .

Також суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_20 та ОСОБА_21 стосовно того, що вони були присутні в нотаріуса при підписанні договору дарування ОСОБА_22 який давав згоду на дарування будинку ОСОБА_22 Як зазначав в судовому засіданні ОСОБА_22, він вважав що підписує документи в бюро технічної інвентаризації щодо узаконення будівель.

Враховуючи вік ОСОБА_22 на момент підписання договору дарування, та те, що він являється інвалідом першої групи по зору, суд приходить до висновку, що покази самого ОСОБА_6 є достовірними і в даній обстановці він не міг розуміти значення своїх дій.

Згідно ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині визнання договору дарування будинку підлягають до задоволення. Судом з достовірністю встановлено, що ОСОБА_11 згоди на дарування будинку своїм чоловіком не давала. Тобто порушено вимоги ст..65 ч.3 СК України.

Підлягають до задоволення і вимоги позивача в частині визнання недійсним договору купівлі продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Згідно ст..388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Судом було встановлено, що ОСОБА_6 був введений в оману щодо вчинення правочину. Його сином ОСОБА_3 Як пояснив сам ОСОБА_6 в судовому засіданні, бажання на дарування свого будинку у нього не було і він не підписував договір дарування. Так як він є сліпою людиною, він думав, що підписує документи щодо вчинення самочинного будівництва.

Частиною 3 ст. 388 ЦК України передбачено, що якщо майно було набуте безпідставно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Таким чином, суд вважає, що договір купівлі-продажу будинку повинен бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.. 1261 ЦК України позивач та відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги після смерті матері ОСОБА_11 та батька ОСОБА_6 Таким чином, вони мають право на ? частину спадкового майна кожний.

В даному випадку, суд вважає, що вимоги позивача в частині визнання за ним права власності на 1/2 частину майна підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд вважає, що відповідач не навів спростувань саме тих доказів які надав позивач по справі та були затребувані судом.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають до задоволення.

Керуючись: ст.ст.5,10,11,88, 209,212,214,215,218 ЦПК України, ст. 203,215, 216,655, 659, 1261 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.09року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»суд ,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування будинку по вул.. Пушкіна, 147 в м.Черкаси від 06.11.2008 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідчений Другою державною ОСОБА_5 нотаріальною конторою та зареєстрований в реєстрі за № 2-2588.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу будинку № 147 по вул.. Пушкіна в м.Черкаси від 09.07.2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину спадкового майна будинковолодіння по вул.. Пушкіна, 147 в м.Черкаси.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

ГОЛОВУЮЧИЙ: