Справа № 2-3259/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2012 року Київський райсуд м.
Полтави у складі :

головуючого

- судді Шаповал Т.В.

при секретарі

- Отюговій О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про надання
дозволу на виготовлення документації,-

В С Т А Н О В И В:

27 жовтня 2011 року ОСОБА_1
звернувся до Київського районного суду
м. Полтави з позовом до відповідачів
про надання дозволу на виготовлення
документації. Позовну заяву
обгрунтовує тим, що він є власником
квартири АДРЕСА_1. З метою отримання
відповідного дозволу на
переобладнання зазначеної квартири
під нежитлове приміщення, розпочав
оформляти всі необхідні документи, в
зв’язку з чим, на його замовлення було
виготовлено проект переобладнання
зазначеної квартири під нежитлове
приміщення. Також отримано висновок
Державного пожежного нагляду
Київського РВ м. Полтави по
будівництву, реконструкції,
переобладнанню будівель та споруд.
Посилаючись на те, що для отримання
дозволу для переведення квартири
АДРЕСА_1 у не житловий фонд, йому
необхідно також отримати письмову
згоду всіх мешканців суміжних квартир,
а відповідачі по справі відмовляються
надати останному письмову згоду, в
зв’язку з чим, позбавлений в повній
мірі реалізувати своє право власності
на зазначене нерухоме майно.

Змінивши під час розгляду справи
позовні вимоги остаточно просив надати
йому дозвіл на отримання проектно
–технічної документації щодо
проведення перепланування та
переобладнання квартири АДРЕСА_2 у
нежитлове приміщення без згоди ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Позивач в судове засідання не
з»явився, попередньо надавши заяву, в
якій просив суд справу розглядати без
його участі.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_3 в судовому засіданні проти
позовних вимог заперечували,
посилаючись на те, що ніяким чином
права позивача вони не порушують, разом
з тим пояснили, що не дають останньому
письмової згоди на переобладнання
квартири в нежитлове преміщення в
зв’язку з тим, що дана квартира
належить до житлового фонду, а тому
власник квартири не має права
переобладнувати її в нежитлове
приміщення чи використовувати для
промислового виробництва, оскільки в
майбутньому це призведе до порушення
їх прав.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4,
належним чином повідомлені про день і
час розгляду справи в судове засідання
не з»явилися. Причини неявки суду не
повідомляли.

Представник третьої особи –
виконавчого комітету Полтавської
міської ради в судовому засіданні при
вирішенні справи покладався на розсуд
суду та пояснив, що для отримання
дозволу позивачу для переобладнання
квартири під нежитлове приміщення,
останньому необхідно подати певні
документи, в тому числі і письмову
згоду власників всіх суміжних квартир,
а тому при відсутності такої згоди,
заява позивача про надання дозволу до
розгляду не приймається.

ГЖЕД №6, належним чином
повідомлені про день і час розгляду
справи, в судове засідання свого
представника не направили, попередньо
надавши заяву про розгляд справи у їх
відсутність. При вирішенні справи
покладаються на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення
відповідачів, третю особу, дослідивши
матеріали справи та надані докази,
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 є законним та
обгрунтованими.

Судом встановлено, що позивачу
на підставі договору купівлі - продажу
від 26 грудня 2007 року належить квартира
АДРЕСА_3. З метою отримання
відповідного дозволу на
переобладнання зазначеної квартири
під нежитлове приміщення, позивач
розпочав оформляти всі необхідні
документи, в зв’язку з чим, на
замовлення останнього, було
виготовлено проект переобладнання
зазначеної квартири під нежитлове
приміщення.

Крім того, позивачем отримано
висновок /технічні умови/ №4 Державного
пожежного нагляду Київського РВ м.
Полтави по будівництву, реконструкції,
переобладнанню будівель та споруд,
відповідно якого Державний пожежний
нагляд Київського району м. Полтави,
розглянувши проектну пропозицію
«Реконструкція з добудовою квартири
№43 під безалкогольний бар по вул.
Жовтнева, 71 в м. Полтава», розроблену в
2011 році ТОВ «Акбі-Полтава»не заперечує
проти подальшого проектування, при
умові дотримання діючих вимог
нормативно –правових актів України з
питань пожежної безпеки при
проектуванні та будівництві.

Також з матеріалів справи
вбачається, що ГЖЕД №6 не заперечує
проти переобладнання АДРЕСА_4 під
нежитлове приміщення.

Статтею 319 ЦК України
передбачено, що власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 320 ЦК України,
власник має право використовувати своє
майно для здійснення підприємницької
діяльності, крім випадків,
встановлених законом.

Статтею 383 ЦК України
передбачено, що власник житлового
будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім’ї, інших осіб і не має права
використовувати його для промислового
виробництва.

Власник квартири може на свій
розсуд здійснювати ремонт і зміни у
квартирі, наданій йому для
використання як єдиного цілого, - за
умови, що ці зміни не призведуть до
порушень прав власників інших квартир
у багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Разом з тим, відповідачі не
надали суду будь-яких доказів стосовно
того, що позивач використовує, чи має
намір використовувати свою квартиру
саме для промислового виробництва.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов’язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до положень ст.
ст. 7, 8 ЖК УРСР, переведення жилих
будинків і жилих приміщень відомчого і
громадського житлового фонду в нежилі,
відноситься до компетенції виконавчих
комітетів відповідних Рад народних
депутатів та провадиться за
пропозиціями відповідних міністерств,
державних комітетів, відомств і
центральних органів громадських
організацій.

Відповідно до ст. 391 ЦК України,
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Згідно зі ст. 14 ЦК України особа не може
бути примушена до дій, вчинення яких не
є обов'язковим для неї.

Підпунктами 1 - 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України
передбачені способи захисту цивільних
прав та інтересів. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

При обранні способу захисту порушеного
права позивача суд виходить з того, що
позивачу лише надано право на
виготовлення проекто –технічної
документації для звернення в
подальшому до органу місцевого
самоврядування щодо отримання дозволу
для переведення квартири в нежитлове
приміщення, та вважає за необхідне
обрати спосіб захисту шляхом надання
дозволу на отримання проектно
–технічної документації щодо
проведення перепланування та
переобладнання квартири АДРЕСА_2 у
нежитлове приміщення без згоди ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Керуючись ст. ст. 209, 213-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на отримання
проектно –технічної документації щодо
проведення перепланування та
переобладнання квартири АДРЕСА_2 у
нежитлове приміщення без згоди ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає чинність після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги, рішення набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Т.В.
Шаповал