РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2012 року

Личаківський районний суд м.
Львова

в складі: головуючого судді Леньо
С.І.

при секретарі
Станько Р.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4-Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Львівського
комунального підприємства «№ 504»про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

в с т а н
о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ЛКП
«№ 504» про стягнення з відповідачів
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної пошкодженням майна -
залиттям квартири.

В обгрунтування своїх вимог
покликається на те, що вона є власником
квартири № 4 на вул. Пасічній, 47 у м.
Львові. 31.03.2009 року внаслідок прориву
секції батареї в квартирі відповідачів
№ 8 та внаслідок халатного відношення
до засобів теплопостачання сталось
залиття її житлового приміщення.
Вважає, що це сталось внаслідок
недобросовісного ставлення до ремонту
та обслуговування системи опалення,
встановлення їх придатності до роботи
в опалювальний період. Тому просить
стягнути матеріальну шкоду в розмірі
5377 грн. на відновлювальний ремонт, 600
грн. витрат на проведення експертної
оцінки, 2000 грн. завданої моральної
шкоди, яка полягає в хвилюванні,
розпачі, виникненні почуття
незахищеності та неспокою, а також
понесені судові витрати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримала позов повністю та пояснила,
що 31.03.2009 р. о 10-11 год. відбулось залиття
її квартири гарячою водою з помешкання
відповідачів через прорив приладів
опалення. Внаслідок чого було залито
всі приміщення квартири, ліжка та
килими, з приводу чого викликалась
аварійна служба. Свідком цього став
відповідач ОСОБА_5 Незважаючи на
звернення до ЛКП «№504»одразу після
аварійної ситуації, акт про залиття
квартири працівниками комунального
підприємства було складено лише 24.04.2009
р. без присутності відповідачів.
Вважає, що діями ЛКП «№ 504», на якого
покладено обов’язок обслуговувати
мережу теплопостачання та діями
відповідачів, що мають стежити за
станом системи опалення у своїй
квартирі, їй завдано як матеріальної,
так і моральної шкоди, яка також
полягала і в погіршенні стану її
самопочуття.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому
засіданні підтримала позовні вимоги
своєї довірительки та додатково
пояснила, що на ЛКП «№504»нормами
законодавства покладено обов»язок
слідкувати за станом
внутрішньобудинкових мереж
теплопостачання, здійснювати їх ремонт
та обслуговування. Відповідачі ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 як власники квартири
несуть також відповідальність за стан
сантехнічного приладдя в своєму
помешканні та повинні повідомляти ЛКП
про виявлені недоліки. Зазначила, що
термін експлуатації чавунних батарей
становить 30-40 років, який на сьогодні
вже минув, а відповідачі зобов»язані
були слідкувати за станом приладів
теплопостачання.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник
ОСОБА_4-Н.А. в судовому засіданні позов
заперечили та пояснили, що відповідачі
є співвласниками квартири № 8 на
Пасічній, 47 у м. Львові, що розташована
над квартирою позивача. Залиття
квартири позивача 31.03.2009 р. внаслідок
прориву секції батареї у маленькій
кімнаті сталось не з вини мешканців
квартири № 8, оскільки відповідно до
вимог Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» саме на
ЛКП покладено обов»язок здійснювати
контроль за технічним станом
інженерного обладнання будинків,
квартир, своєчасно за власний рахунок
проводити роботи з усунення неполадок.
Відповідачі з свого боку як споживачі
житлово-комунальних послуг, справно
сплачують ЛКП «№504» плату за їх
надання. Вважають, що прорив батареї
стався через відсутність з боку
комунального підприємства належного
обслуговування системи
теплопостачання, оскільки працівники
ЛКП повинні були виявити факт
перебування батареї в неналежному
технічному стані та повідомити
власників житла про її заміну. Оскільки
жодних дій, що могли б викликати
виведення з ладу системи
теплопостачання ОСОБА_3 та члени її
сім»ї не вчиняли, відповідальність за
прорив батареї несе ЛКП «№504», просять
в позові відмовити.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6,
представник ЛКП «№ 504»в судове
засідання не з»явились, хоча належним
чином повідомлялись судом про час та
місце розгляду справи. Враховуючи, що у
справі достатньо матеріалів про права
та взаємовідносини сторін, суд вважає
за можливе розглянути справу за їх
відсутності на підставі наявних
доказів.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали
справи, наявні у справі докази, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
одноосібним власником квартири № 4 на
вул. Пасічній, 47 у м. Львові на підставі
договору купівлі-продажу від 19.09.2001 р.,
що засвідчується копією
реєстраційного посвідчення (а.с.22) та
технічним паспортом (а.с.23) . Згідно
довідки ЛКП «№ 504»про склад сім»ї та
прописку від 08.04.2011 р. № 715 (а.с.9) у
вказаному житловому приміщенні
зареєстрована позивач з донькою ОСОБА_7

Відповідно до свідоцтва про право
власності від 08.12.2000 р. (а.с.59)
відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
належить на праві спільної сумісної
власності квартира № 8 на вул. Пасічній,
47 у м. Львові.

Згідно пояснень сторін, матеріалів
справи, квартира відповідачів
розташована безпосередньо над
квартирою позивача.

Як вбачається з акту, складеного 24.04.2009
року ЛКП «№ 504»(а.с.5), при комісійному
обстеженні працівниками комунального
підприємства квартири позивача
виявлено залиття спальні, великої
кімнати, кухні та кладови, що відбулось
внаслідок аварійної ситуації (прорив
секції батареї) у квартирі № 8 цього
будинку. Як вказали сторони залиття
мало місце 31.03.2009 року.

Відповідно до висновку експертного
будівельно-технічного дослідження №
03/05-09 від 09.04.2011 року (а.с.10-21) сліди
залиття наявні у житлі позивача в
приміщенні житлової кімнати під літ. 4-5
площею 17,9 кв.м., кухні під літ. 4-4 пл. 4,9
кв.м., житлової кімнати під літ. 4-6 пл. 10,6
кв.м. та комори пл. 0,8 кв.м. Причиною
появи слідів залиття в приміщенні
квартири № 4 на вул. Пасічній, 47 у м.
Львові стала аварійна ситуація
–прорив секції батареї в квартирі № 8
даного будинку. Вартість
відновлювальних робіт, які необхідно
провести для ліквідування наслідків
залиття станом на час проведення
дослідження може становити 5377 грн.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Статтею 21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»на
суб»єкти господарювання, предметом
діяльності яких є надання
житлово-комунальної послуги,
покладається обов»язок утримувати в
належному технічному стані,
здійснювати технічне обслуговування
та ремонт внутрішньобудинкових мереж,
вживати заходів щодо ліквідації
аварійних ситуацій.

Разом з тим, ст. 20 вказаного Закону
зобов»язано власників житлових
приміщень як споживачів
житлово-комунальних послуг, своєчасно
проводити підготовку жилого будинку,
помешкання (в якому

він проживає або яке належить йому на
праві власності) та його технічного
обладнання до експлуатації в
осінньо-зимовий період.

Згідно із додатком № 5 до п. 5.6.1. Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, затверджених
наказом Державного комітету України з
питань житлово-комунального
господарства від 17.05.05р. № 76 тривалість
експлуатації чавунних радіаторів у
закритих схемах становить 30/40 років.

Як пояснила відповідач ОСОБА_3 в
судовому засіданні, вона з сім»єю
проживає в даному будинку з 1967 року,
чавунні батареї наявні в квартирі з 1962
року, і з того часу вони не мінялися,
оскільки були в справному стані, тому
не було необхідності звертатися до ЛКП
з заявами про перевірку системи
опалення. Відтак, батареї в квартирі
відповідачів експлуатуються понад 40
років. При цьому, суд не приймає до
уваги заперечення відповідача ОСОБА_3
та її представника, оскільки навіть за
відсутності неполадок власники
квартири зобов’язані були підготувати
своє помешкання до опалювального
сезону та перевірити придатність
опалювальних приладів в належній їм
квартирі.

Таким чином, оцінюючи достовірність
кожного доказу окремо, а також
достатність і взаємний зв'язок доказів
у їх сукупності, суд приходить до
переконливого висновку, що залиття
квартири позивача сталось внаслідок
непрямої вини відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, які як співвласники
житлового приміщення були зобов»язані
стежити за належним технічним станом
опалювальних пристроїв у своєму
помешканні та своєчасно провести
підготовку квартири до
осінньо-зимового періоду.

Оскільки батареї, через прорив яких
сталось залиття квартири позивача
відносяться до технічного обладнання,
є приладом опалювання помешкання
належного відповідачам на праві
власності, та не відносяться до
загальних внутрішньобудинкових мереж,
обов»язок стежити за справністю таких
покладено на власників житлових
приміщень, тому завдану помешканню
позивача шкоду слід стягнути солідарно
з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Окрім цього, суд звертає увагу, що
Законом України «Про
житлово-комунальні послуги» та іншими
нормами чинного законодавства за
настання згаданих наслідків не
передбачена відповідальність
комунального підприємства, тому у суду
відсутні правові підстави для
стягнення шкоди із ЛКП «№ 504».

У відповідності до ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відтак, матеріальна шкода в розмірі 5377
грн., розмір якої об’єктивно
встановлено експертним дослідженням,
завдана майну позивача спільними
винними діями відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 підлягає стягненню
солідарно з них в повному обсязі. Також
підлягають стягненню сплачені
позивачем 600 грн. витрат на
будівельно-технічне дослідження (а.с.8).

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Беззаперечними доказами завдання
позивачу моральної шкоди винними діями
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 є
те, що залиттям було пошкоджено всі
приміщення квартири позивача гарячою
водою. Дані факти однозначно завдали
страждань позивачу та вимушено змінили
нормальні життєві умови.

При визначенні розміру моральних
збитків суд виходить з п.п. 3, 5,9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року №4 “Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до Постанови, розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо), та з
урахуванням інших обставин. Зокрема
враховується стан здоров’я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих та виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.

Таким чином, аналізуючи докази по
справі, суд приходить до висновку, що
позов в частині стягнення суми
завданої моральної шкоди підлягає до
часткового задоволення, з відповідачів
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 слід стягнути 200
грн. завданої моральної шкоди на
користь ОСОБА_1

Також, в силу п.2 ч.3 ст. 79, ст. 84 ЦПК
України, витрати, повязані з оплатою
правової допомоги адвоката, які
просить стягнути позивач, належать до
судових витрат. Разом з тим, стягуючи
витрати на правову допомогу адвоката,
які понесені при розгляді цивільної
справи, суд враховує їх граничнй розмір
визначений постановою КМУ від 27.04.06р. №
590, за якою витрати за надання правової
допомоги не повинні перевищувати суму,
що обчислюється із 40 % розміру
мінімальної заробітної плати за годину
роботи фахівця, яким надавались
правові послуги. Як вбачається із
наявних у справі журналів судових
засідань, у яких приймав участь
представник позивача (а.с.46,53-55,60), їх
загальна тривалість становить 1 год. 19
хв. Відтак, розмір судових витрат за
надання правової допомоги, який
підлягає відшкодуванню позивачу не
повинен перевищувати 510,75 грн. (а.с.6,37).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
присуджує солідарно з відповідачів
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 інші судові
витрати: 53,77 грн. судового збору, 120 грн.
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи (а.с.1-2).

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 169, 209, 212-215,
218 ЦПК України, ст.ст. 11, 155, 16, 22, 23, 1166,1167,
1190, 1192 ЦК України, ст.ст. 151, 177, 179, 189 ЖК
України, Законом України «Про
житлово-комунальні послуги», суд,-

в и р і ш и
в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду
- вартість відновлювальних ремонтних
робіт в розмірі 5377 грн. (п’ять тисяч
триста сімдесят сім гривень), витрати
пов’язані з проведенням експертного
дослідження в сумі 600 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 200 грн. (двісті
гривень) моральної шкоди.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судові
витрати: 53,77 грн. судового збору, 120 грн.
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи, 510,75 грн.
витрат на правову допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Личаківський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги в
порядку та строки передбачені ст. ст.
294, 296 ЦПК України.

Суддя:

Леньо С.І