27.11.2012 Справа № 1017/6041/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 1017/6041/12

Провадження 2/1017/687/12

27 листопада 2012 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Капшук Л.О.

при секретарі Хоменко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Київської області про визнання в порядку спадкування права власності на жилий будинок,

У С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 26 листопада 2011 року помер ОСОБА_3. Після його смерті залишилась спадщина у виді жилого будинку, розташованого в місті Миронівка Київської області по вулиці Дзержинського, 30. Являючись спадкоємицею померлого за законом, вона спадщину прийняла. Оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на жилий будинок не має змоги, оскільки померлий не зареєстрував збудований будинок у встановленому порядку та не отримав правовстановлюючого документу на нього. Просила визнати за нею право власності на вказаний будинок в порядку спадкування.

В судове засідання позивач не зявилась, в поданій до суду заяві просила розглядати справу без її участі та задоволити заявлені вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Київської області в судове засідання не зявився. В надісланій до суду заяві представник міської ради просить слухати справу у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з"ясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

У статті 16 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до статті 1217 ЦК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов"язання встановлено законодавством у зв"язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєсстрації цього майна.

В судовому засіданні встановлено, що 26 листопада 2011 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 228132, виданим 29 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 районного управління юстиції у Київській області.

Спадкоємицями померлого ОСОБА_3 за законом першої черги є позивач, яка доводилась йому дружиною та діти: неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, малолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Факт їх родинних відносин підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 059697, виданим повторно 18 березня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 районного управління юстиції у Київській області, свідоцтвами про народження дітей: серії 1- БК № 454641, виданим 10 квітня 1996 року відділом РАГСу ОСОБА_2 РДА, серії 1-БК № 105312, виданим 20 червня 2003 року відділом РАГСу ОСОБА_2 РУЮ Київської області.

У встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та прийняла її.

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітні, неповнолітні особи вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків відмови від спадщини.

За ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування відмовлятися від належних дитині майнових прав. Відповідно до частини третьої статті 18 вищезазначеного Закону органи опіки та піклування зобовязані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Також, лише з дозволу органу опіки та піклування можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній особі, батьки (усиновлювачі), опікун. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Що ж стосується осіб, які досягли 14 років то вони мають право подати заяву про прийняття спадщини самостійно та без згоди своїх батьків або піклувальника.

Неповнолітній та малолітній сини померлого скористалися правом на відмову від спадщини.

Неповнолітній син померлого ОСОБА_4 від прийняття спадщини після смерті батька відмовився, про що подав до нотаріальної контори зі згоди матері відповідну заяву.

В інтересах малолітнього сина померлого ОСОБА_5 його законний представник ОСОБА_1 від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 відмовилась, про що подала до нотаріальної контори відповідну заяву.

Дозвіл на відмову від прийняття спадщини від імені дітей позивачу надано розпорядженням ОСОБА_2 районної державної адміністрації, яка є органом опіки та піклування, від 5 березня 2012 року.

У видачі свідоцтва про право на спадщину на жилий будинок позивачу було відмовлено в зв"язку з відсутністю документа, який підтверджує право власності спадкодавця на дане майно.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи.

Будинок, з приводу якого заявлено позов, не відноситься до категорії самовільно збудованих, виходячи з наступного.

Встановлено, що будинок під номером 30, розташований по вулиці Дзержинського міста Миронівка Київської області був побудований у 2011 році на земельній ділянці площею 0,0602 га, призначеній для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, наданій ОСОБА_3 у 2006 році рішенням ОСОБА_2 міської ради Київської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 793990, виданим 18 грудня 2006 року та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 59.

27 лютого 2008 року виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради прийняв рішення за № 111, яким дозволив ОСОБА_3 побудову нового будинку в місті Миронівка по вулиці Дзержинського, 30. Будівельний паспорт індивідуального житлового будинку №23 в місті Миронівка по вулиці Дзержинського, 30 ОСОБА_3 отримав 6 травня 2008 року. Крім цього, 6 травня 2008 року затверджено Проект забудови земельної ділянки по вулиці Дзержинського, 30 в місті Миронівка Київської області. 13 травня 2008 року ОСОБА_3 отримано дозвіл інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області № 26-06/08 на виконання будівельних робіт по будівництву індивідуального 4-х кімнатного житлового будинку та господарських будівель в місті Миронівка Київської області по вулиці Дзержинського, 30. Вказані обставини свідчать про те, що спадковий будинок був збудований ОСОБА_3 на відведеній в установленному порядку земельній ділянці.

Будинок має затверджений КП КОР Білоцерківським МБТІ технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних. Вказані обставини підтверджуються технічним паспортом на будинок, виготовленим КП КОР Білоцерківське МБТІ 25 листопада 2011 року. Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області 2 грудня 2011 року зареєстровано Декларацію про готовність обєкта, а саме житлового будинку по вулиці Дзержинського, 30 в місті Миронівка Київської області, до експлуатації.

Будівництво будинку було закінчено у 2011 році. В експлуатацію будинок не приймався, державна реєстрація права власності на нього не здійснювалась, правовстановлюючий документ не видавався. Вказані обставини підтверджуються рішенням реєстратора про відмову у надапнні витягу з реєстру прав власності від 18 липня 2012 року.

Досліджені докази підтверджують факт належності будинку № 30 по вулиці Дзержинського міста Миронівка Київської області ОСОБА_3 до дня його смерті. Даним будинком померлий володів та користувався на праві власності.

Після його смерті в порядку спадкування за законом право на будинок набула позивач.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, статтей 328, 1216, 1218, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства", керуючись статтями 10, 15, 60, 212- 216 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті померлого 26 листопада 2011 року ОСОБА_3 право власності на жилий будинок під номером 30 по вулиці Дзержинського міста Миронівка Київської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Л.О.Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О.Капшук