Справа № 1007/5834/2012
Провадження № 2/1007/2096/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

27 липня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Лисенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

встановив:

У травні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду із даним позовом, в якому з урахуванням збільшень просить стягнути із ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договорами позики в розмірі 800 000 грн. та понесений судовий збір в розмірі 3219,60 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те. що 24.01.2011 року ОСОБА_2 взяв у нього в позику 350 000 грн., про що написав розписку.

Відповідно до умов вказаного договору відповідач повинен був виконати взяте на себе зобовязання по поверненню коштів в строк до 24.01.2012 року. У визначений договором термін останній кошти не повернув.

Далі зазначає, що 02.03.2011 року між ним та відповідачем в простій письмовій формі укладено ще один договір, за яким ОСОБА_2 взяв у позику грошові кошти в сумі 450 000 грн. та зобовязувався повернути до 02.03.2012 року.

Взяті на себе зобовязання щодо повернення коштів у строк визначений договорами не виконав. На даний час загальна заборгованість ОСОБА_2 перед ним складає 800 000 грн.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не зявилася, подала заяву з проханням слухати дану справу у її відсутності, позовні вимоги з урахуванням збільшень підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, про день і час розгляду даної справи повідомлявся належним чином - судовою повісткою надісланою рекомендованим листом за адресою його проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 та телеграмою зі зворотним повідомленням. У матеріалах справи міститься зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень та телеграма зі зворотним повідомленням з відміткою про особисте отримання ОСОБА_2 судових повісток.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 1046, ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми або визначеної кількості речей.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором у такій же самій сумі, що була передана йому позикодавцеві.

Судом встановлено, що 24.01.2011 року між сторонами по даній справі в простій письмовій формі укладено договір позики, за яким ОСОБА_2 отримав у борг від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 350 000 грн.

Факт передачі та отримання коштів підтверджується оригіналом розписки від

24.01.2011 року.

Відповідно до умов вказаного договору відповідач зобовязувалася повернути суму боргу до 24.01.2012 року.

З матеріалів справи також вбачається, що 02.03.2011 року між сторонами по даній справі укладено ще один договір позики, за яким ОСОБА_2 отримав у борг від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 450 000 грн., які зобовязався повернути до

02.03.2012 року, про що свідчить оригінал розписки від 02.03.2011 року.

Відповідно до вимог ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити

договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

При розгляді даної справи по суті судом достовірно встановлено, що відповідач взяті на^себе зобовязання щодо повернення коштів у строк визначений договорами позики від 24.01.2011 року та 02.03.2011 року не виконав, порушивши тим самим їх умови.

З урахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними і такими, що підлягають задоволенню. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт наявності між сторонами зобовязальних відносин, за якими одна сторона надала іншій стороні в строкове користування грошові кошти в загальній сумі 800 000 грн. Факт отримання коштів підтверджений письмовими розписками. Будь-яких доказів, які б спростовували вимоги позивача про стягнення боргу відповідачем до суду надано не було.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З цих підстав вимоги позивача про стягнення із відповідача судового збору також підлягають повному задоволенню в розмірі 3219 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1046, 1047, 1049, 1051 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212-215, 226 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження м. Бровари Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3. 7-А кв. 121 на користь ОСОБА_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4. 22 заборгованість за договорами позики в розмірі 800000 (вісімсот тисяч) грн., та судовий збір в розмірі 3219 грн. (три тисячі двісті девятнадцять) грн. 60 коп., всього 803219 (вісімсот три тисячі двісті девятнадцять) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. П. Маценко