Справа № 2-734/11
Номер рядка звіту 43
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

"11" січня 2012 р. Новобузький районний суд
Миколаївської області в складі:

головуючого судді: Васильченко Н.О.,

при секретарі: Кічігіну Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Новобузького
районного суду Миколаївської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2011 року позивачка ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом про визнання ОСОБА_2
такою що втратила право на
користування жилим приміщенням
розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивачка свій
позов підтримали повністю.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги позивачки визнав в
повному обсязі та не заперечував в їх
задоволенні.

Суд, вислухавши думку сторін у справі,
допитавши свідків та дослідивши
матеріали справи, дійшов наступного
висновку.

Так, судом встановлено, в 1974 році
позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_3.
За період шлюбного життя з чоловіком,
вони побудували житловий будинок з
прилеглими до нього господарчими
спорудами та будівлями, який в
подальшому також у встановленому
порядку зареєстрували та отримали
свідоцтво про право власності на
житловий будинок розташований в
АДРЕСА_1.

Крім того від шлюбу в позивачки мається
рідний син ОСОБА_4, котрий постійно
проживав (був зареєстрований) в будинку
батьків.

Із 2002 року ОСОБА_4 (син позивачки)
перебував у цивільному шлюбі з ОСОБА_2
(відповідачка по справі) на основі чого
останню було зареєстровано у
встановленому порядку за місцем
проживання ОСОБА_4, тобто за адресою:
АДРЕСА_1.

В лютому 2011 року відносини між ОСОБА_4
та ОСОБА_2 припинилися, а тому
відповідачка забравши всі свої
особисті речі виїхала з будинку де була
зареєстрована та більше там не
проживала.

Згідно до ч.1 ст.41 Конституції України,
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю.

Відповідно до положень, передбачених
ст.ст. 383, 391 ЦК України, власник жилого
будинку має право використовувати
помешкання для власного проживання,
проживання членів сім'ї, інших осіб і
вправі вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Згідно вимог ст. 156 ЖК України та ст. 405
ЦК України, право члена сім'ї власника
будинку, який не є його співвласником,
на користування цим будинком
обумовлено наявністю сімейних
відносин із власником і спільним із ним
проживанням у даному будинку.

Згідно з положенням ст. 319 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном, зокрема усунення
перешкод у користуванні майном особою,
в якої відпали законні підстави для
такого користування.

У відповідності ст.72 ЖК України
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, проводиться в
судовому порядку.

За наведених вище підстав суд
знаходить можливим задовольнити
позовні вимоги позивачки та визнати
ОСОБА_2 такою, що втратила право на
користування жилим приміщенням
розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 5-8, 10, 11, 212-215, 218, 224-226 УПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
-будинком АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Миколаївської області, відповідно
до ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя Новобузького районного суду

Миколаївської області
Н.О. Васильченко