2014/3728/2012
2/2014/1135/2012
РІШЕННЯ
Іменем України

19.11.2012 м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді Бібіка О.В.,
за участю секретаря судового засідання Онацької В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Змієві Харківської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Котельні лікарняного комплексу»в особі філії «Зміївський котельний комплекс»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого опалення,
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю Котельні лікарняного комплексу в особі філії Зміївський котельний комплекс звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого опалення, посилаючись на те, що філією «Зміївський котельний комплекс» надавались комунальні послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1, співвласником якої є відповідач. Він є споживачем житлово-комунальних послуг згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги», але своїх обовязків по оплаті послуг централізованого опалення не виконує. Послуги надаються за тарифами, затвердженими у встановленому порядку. За період з 01.05.2010 року по 01.05.2012 року, станом на 01.08.2012 року відповідач має заборгованість в розмірі 2126,90 гривень за послуги централізованого опалення квартири. Згідно ст. 11 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обовязків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти. Тому ухилення від укладення договору особами, що є споживачами послуг та власниками житла, не є перешкодою для виникнення у них зобовязань згідно Закону України «Про житлово - комунальні послуги», Житлового кодексу України та інших нормативних актів. Відповідач ніколи не відмовлявся від укладення договору про надання послуг з централізованого опалення з боржником і неодноразово звертався до нього з пропозицією укласти цей договір. Бажання відповідача відключитись від мережі централізованого опалення і його заяви не можуть бути підставою відключення і ніяким чином не впливають на факт надання послуг з централізованого опалення, тому що відповідач не дотримався встановленого законодавством порядку відключення від теплопостачання. Згідно п. 26. 46 постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово комунального господарства. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобовязаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 32 цього Закону, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісяця. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 360 від 21.07.2005 року, плата за житлово-комунальні послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Посилаючись на ст. 526 ЦК України, позивач вважає, що відповідач свої зобовязання не виконує належним чином, а тому за період з 01.05.2010 року по 01.05.2012 року, станом на 01.08.2012 року, утворилася заборгованість у розмірі 2126,90 гривень за надання вищезазначених послуг.
У звязку з вищенаведеним, позивач змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надання послуг з централізованого опалення у розмірі 2126,90 гривень та судові витрати по справі у розмірі 214,60 гривень.
Представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, посилаючись на те, що він є співвласником квартири АДРЕСА_2. Відповідач зазначив, що він дійсно є споживачем житлово-комунальних послуг, але не є споживачем послуг централізованого опалення, бо такої послуги у позивача він не замовляв, а з 01.07.2006 року взагалі відмовився від надання послуги позивачем, про що останнього письмово попередив, на що йому позивачем було повідомлено про необхідність самостійно провести монтаж альтернативного індивідуального опалення у встановленими нормами порядку. Крім того, у порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», позивач не укладав з ним договору про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води, а тому відсутні правові підстави стягнення з нього заборгованості за послуги, які він не отримує та не бажає отримувати. Крім того, відповідач не згоден з сумою заборгованості, нарахованою позивачем, оскільки згідно розрахунків та квитанцій на оплату, які збереглися у відповідача, сума заборгованості складає 2049,36 грн.
Відповідач просив суд у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю Котельні лікарняного комплексу в особі філії Зміївський котельний комплекс відмовити у повному обсязі.
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази з точку зору їх належності, допустимості, достовірності кожного окремо, а також достатність і взаємозвязок доказів у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 5) та не заперечується сторонами по справі, ОСОБА_1 є власником ? частини квартири АДРЕСА_3, а тому несе зобовязання як солідарний боржник, до якого предявлено вимогу позивачем.
Згідно розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги по особовому рахунку № 611-3125, відкритому на ім'я ОСОБА_1, заборгованість останнього перед позивачем станом на травень 2010 - квітень 2012 року становить 2126,90 гривень (а.с. 6, 72).
Виконавцем послуг з централізованого опалення на території міста Змієва визнано згідно рішення IV сесії V скликання Зміївської міської ради від 14 вересня 2006 року товариство з обмеженою відповідальністю « Котельні лікарняного комплексу».(а.с.57)
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Виходячи з аналізу ст. 11 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обовязків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, факт надання житлово-комунальних послуг).
Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Так, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Крім того, актом цивільного законодавства, яким регулюються права та обовязки з питань надання послуг з централізованого опалення та підігріву води, є «Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (далі Правила), якими визначається порядок надання послуг та розрахунок за їх надання.
Так, відповідно до п. 18 зазначених Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інше.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 8-11), позивач фактично здійснює надання послуг з централізованого опалення квартири № 3, розташованої в будинку 10 по пл. Радянська в м. Зміїв, співвласником якої є відповідач ОСОБА_1, що свідчить про наявність між сторонами цивільних прав та обовязків, а тому посилання відповідача на те, що він не несе обовязку перед позивачем по сплаті за надання послуг з централізованого опалення з тих підстав, що з ним не укладено договору на надання цих послуг є безпідставними, оскільки, виходячи з аналізу вищезазначених нормативно-правових актів, дана обставина не звільняє відповідача від обовязку здійснювати плату за надання послуг за відсутності такого договору.
Крім зазначеного, відповідач ОСОБА_3 фактично погодився із якістю та вартістю наданих позивачем послуг з теплопостачання, так як за лютий грудень, крім листопаду 2011 року він добровільно оплатив вказані послуги. Не відмовлявся відповідач і від оплати послуг з теплопостачання і в січні квітні 2012 року вказані обставини визнані сторонами та підтверджуються наданими відповідачем квитанціями про оплату за спожиті послуги з теплопостачання саме на рахунок позивача. (а.с.36-38,72)
Вказані конклюдентні дії відповідача ОСОБА_3 свідчать про існування зобов»язальних правовідносин між ним та позивачем з приводу надання комунальних послуг з теплопостачання, та спростовують доводи відповідача про його відмову від вказаних послуг на підставі письмової заяви.
Тому доводи відповідача про те, що він не є користувачем послуг товариства з обмеженою відповідальністю «Котельні лікарняного комплексу» в особі філії «Зміївський котельний комплекс» на підставі не укладення з ним договору про надання послуг, а також про те, що він не користується тепловою енергією з 2006 року на підставі його письмового звернення до позивача про відмову від надання послуг з централізованого опалення квартири № 3, розташованої в будинку № 10 по пл. Радянська в м. Змієві (а.с. 39), спростовуються вищевикладеним.
Таким чином, відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи представника позивача, або підтверджували б доводи відповідача, на які він посилається як на підставу своїх заперечень.
За наведеного, суд дійшов висновку, що відповідач не виконував зобовязання по своєчасному внесенню плати за послуги з централізованого опалення, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на суму заборгованості, яка складає 2126 грн. 90 коп.
Крім того, з відповідача на користь позивача належить стягнути пропорційно судові витрати по справі, що відповідає положенням ч. 1 ст. 88 ЦПК України.
Керуючись , ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд
вирішив:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Котельні лікарняного комплексу»в особі філії «Зміївський котельний комплекс»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого опалення-задовольнити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Бібік