Справа № 2-189/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2012 року            Ленінський
районний суд міста Луганська в складі:

головуючого: судді
–Кравченко Н.О.,

при секретарі –
Гусєвій К.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу в м.
Луганську за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
за участю третьої особи: КП «Стандарт
Луганськ», про відшкодування
моральної та матеріальної шкоди, що
завдано залиттям квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з позовом до
відповідача ОСОБА_2, який 14 вересня 2011
року було уточнено, зазначивши в
уточненому позові наступні обставини.
Позивачка мешкає в квартирі АДРЕСА_1,
яка належить їй на підставі свідоцтва
на житло, від 06 листопада 2002 року.

07 квітня 2008 року сталося залиття
квартири позивачки, про що було
складено акт представниками ДУ -1

Відповідачка мешкає в квартирі № 41
вказаного будинку, що розташована над
квартирою позивача.

Згідно до акту під час залиття було
пошкоджені шпалери на стелі кухні, на
відновлення яких позивачка витратила
3377 гривень 54 копійки.

Відповідачка добровільно відшкодувати
завдану матеріальну шкоду
відмовляється.

Позивачка просить суд стягнути з
відповідача на її користь у
відшкодування матеріальної шкоди 3377,54
грн., що завдана залиттям її квартири.
Крім того, вона просить відшкодувати за
рахунок відповідача завдану їй у
зв'язку із залиттям квартири моральну
шкоду в розмірі 3000 гривень, судові
витрати за проведення експертизи у
сумі 750 гривень, державне мито 51 грн.та
інформаційні послуги 30 грн., загалом 7 208
грн. 54 коп.

В судовому засіданні позивач та її
представник підтримали уточнені
позовні вимоги, надавши суду пояснення
щодо обставин залиття та розміру
завданої шкоди.

В судовому засіданні відповідач,
представник відповідача надали суду
письмові заперечення та пояснення по
справі, якими заперечували позивні
вимоги, та просив відмовити у їх
задоволенні /а.с. 113-114/.

Представник третьої особи до суду не
зявився, пояснень не надав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Суд, виходячи з пояснень сторін,
допитавши в судовому засіданні свідків
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, та дослідивши надані позивачем
докази по справі вважає неможливим на
їх підставі встановити ті обставини, а
зокрема розмір шкоди завданої
відповідачкою, на які посилаються
позивачі.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 06 листопада 2002
року позивачка є власницею квартири
АДРЕСА_1 /а.с. 4-5,113-114/.

Згідно до акту від 27 січня 2007 року,
складеного ДУ № 1, комісія вважає, що
залиття виникло з умисного підтоплення
біля стояку з квартири АДРЕСА_2
мешканців квартири №41, що знаходиться
поверхом вище квартири позивачки/а.с.
9,110,/.

Згідно до акту від 10 квітня 2008 року,
складеного ДУ № 1, комісія вважає, що
залиття виникли з вини мешканців
квартири №41, що знаходиться поверхом
вище квартири позивачки/а.с. 9,110,/.

Згідно довідки від 10 вересня 2008 року КП
«Стандарт-Луганськ» підтверджує, що
опалення було відключено /а.с. 111/.

В матеріалах справи наявні товарні
чеки на підтвердження витрат позивачки
на відновлювальний ремонт після
залиття, зокрема розрахункова
квитанція від 25 лютого 2009 року за
послуги ремонту на суму на 2735,0 гривень
на імя ОСОБА_9 / а.с. 14-16, 115/.

Допитаний в судовому засіданні свідок
свідок ОСОБА_4 підтвердила факт
залиття, причину залиття їй відома зі
слів позивача.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_10 суду пояснили, що
вони проводили ремонт труб
водовідведення в квартирі
відповідача, пояснили, що в
міжповерховому просторі –перекритті
труба ржава, мала отвори, пояснили, що
після ремонту труба, розміром
приблизно 1 м 30 см ними було замінено.
Ремонтними роботами займаються
приблизно 8 років, ОСОБА_10, який має
інженерну освіту, пояснив, що з
четвертого поверху в перекритті прохід
було законопачено до половини
перекриття, а тому не могла дати
протікання. Відповідачем трубу, що
було замінено, розміром 1м 30 см не було
збережено.

Свідок ОСОБА_3. в судовому засіданні
пояснив, що приблизно 4-5 років потому та
в 2011 році робив ремонт в квартирі
відповідача, при першому ремонті труби
в ванній кімнаті та кухні було замінено
на пластикові.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є
донькою відповідачки, мешкає разом з
нею, квартиру позивачки не затоплювали,
оскільки в їхній квартирі слідів
залиття, а саме пошкоджень ламінату
немає, акт по факту залиття не
складався, хоча вона була дома.

Квартира відповідачки не
досліджувалась для встановлення
причин залиття.

Відповідно до висновку №1997/23 судової
будівельно-технічної експертизи від 26
листопада 2008 року, вартість
ремонтно-відновлювальних робіт у
квартирі позивачки вартує 1448 гривень,
встановити час, та кількість разів
залиття не є можливим /а.с. 21-24/.

Відповідно до ч.6 ст. 147 ЦПК України
висновок експерта для суду не є
обов'язковим і оцінюється судом за
правилами, встановленими статтею 212
ЦПК України, відповідно до ст.212 ЦПК
України суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

У зв’язку із зазначеним суд приймає до
уваги саме висновок
будівельно-технічної експертизи та
встановлений експертом розмір шкоди,
що підлягає відшкодуванню.

Судом зазначається, що порядок
складання акту залиття визначений
підзаконним актом, а саме Наказом
ДЕРЖАВНОГО КОМІТЕТУ УКРАЇНИ З ПИТАНЬ
ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА від
17.05.2005 N 76, яким затверджено Правила
утримання будинків та прибудинкової
території.

Пунктом 2.3.6 наказу визначено, що
заявки на несправність інженерного
обладнання або конструкцій повинні
розглядатися в день їх надходження. У
тих випадках, коли для усунення
несправностей необхідний тривалий час,
потрібно письмово повідомити
заявника про прийняті рішення із
зазначенням строку виконання робіт.
Заявки, пов'язані з забезпеченням
безпеки проживання, усуваються в
терміновому порядку. У разі залиття,
аварії квартир складається
відповідний акт за формою додатку № 4.

Проте зміст акту, наданого позивачами ,
як доказ не відповідає вимогам наказу.

Ані позивачі, ані відповідачка не були
присутні при огляді місця залиття, що
підтверджується фотокопією акту,
наданих позивачами.

Акту відмови відповідачки
від участі в огляді місця залиття
працівниками ДУ та позивачами не
складався.

Крім того в акті зазначено, що було
залито в квартирі позивача в коридорі:
стеля-побілка 0, 5 м кв., стіни побілка -0, 5
м кв.; ванна: стеля - 0, 5 м кв., стіни - 0, 5 м
кв, що не відповідає поясненням
позивача в судовому засіданні, який
вказав значно більші пошкодження його
квартири в результаті залиття, що шкоду
було завдано і кухні, а також
розрахунку виконання ремонтних робіт в
квартирі позивача, що виготовлені на
його замовлення кооперативом «Граніт».

Судом встановлено, що актом про залиття
фактично не визначено причин залиття,
ані причинного зв’язку між діями
відповідачки та вартістю
відновлювального ремонту, що потребує
квартира позивачів.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є
будь –які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко - і
відеозаписів, висновків експертів.

Враховуючи пояснення сторін, свідчення
свідків, приймаючи до уваги надані ним
докази, за наявності вищевикладених
протиріч між ними, які суд самостійно
не може усунути, вважається неможливим
встановити факт залиття квартири
позивача з вини відповідачки, саме в
той час і за тих обставин, на які вони
посилаються, так само як і шкоду та
обґрунтованість її розміру.

Суд вважає, що позивачем не доведені ті
обставини, на які вона посилається як
на підстави своїх позовних вимог, тому,
на думку суду, в задоволенні уточненого
позову слід відмовити за
необґрунтованістю.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними діями чи
бездіяльністю майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

В положеннях постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6
«Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди»(з подальшими
змінами) зазначається, що шкода
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи. За таких
обставин суд вважає, що позовні вимоги
є не обґрунтованими і не підлягають
задоволенню в частині стягнення
матеріальної шкоди.

Також, з огляду на відмову суду у
задоволенні вимог щодо стягнення з
відповідачки матеріальної шкоди суд
відмовляє й у задоволенні вимог щодо
стягнення моральної шкоди. Позивачем
не надано суду ніяких доказів у
підтвердження наявності моральних
страждань, а тому суд вважає заявлені
позовні вимоги в цій частині
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.. 88 ЦПК
України судовий збір підлягає
стягненню з відповідача у разі
задоволення позову, відповідно до
цього судовий збір по даній справі не
підлягає стягненню.

На підставі викладеного і керуючись ст.
ст. 10, 11, 57, 60,61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні уточнених позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої
особи: КП «Стандарт Луганськ», про
відшкодування моральної та
матеріальної шкоди, що завдано
залиттям квартири, - відмовити за
необґрунтованістю.

Вступна та резолютивна частини
ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено 19 квітня 2012 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення. Особам, які були сторонами по
справі, але не були присутні при
проголошенні рішення в той же строк з
дня отримання копії рішення.

Головуючий: суддя

Н.
О. Кравченко