Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2012 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого –судді Алтухової О.С.,

при секретарі –Щукіній О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Перший Український
ОСОБА_4»про визнання кредитного
договору удаваним правочином, –

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Перший Український
ОСОБА_4»про визнання кредитного
договору удаваним правочином,
посилаючись на наступні обставини.

26.06.2008 року між нею та відповідачем було
укладено кредитний договір №6571916, за
умовами якого відповідач повинен був
надати їх цільовий кредит на придбання
автомобіля в сумі 32618,00 доларів США.
Вказана сума була переведена в
гривнєвий еквівалент та перерахована
на рахунок СТО.

Вважає, що кредитний договір є удаваним
правочином, так як він був вчинений з
метою приховання іншої угоди, яку
сторони вчинити в дійсності, а саме
було вчинено надання кредиту в
національній валюті України –гривні.

Просила визнати кредитний договір
№6571916 від 26.06.2008 року удаваним
правочином та застосувати наслідки
удаваного правочину.

В судове засідання позивачка та її
представник ОСОБА_2, що діє на підставі
довіреності, позовні вимоги підтримали
в повному обсязі, надали пояснення,
аналогічні викладеним в позові,
просили позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3, що діє
на підставі довіреності, в судовому
засіданні позов не визнала, просила
відмовити в його задоволенні в повному
обсязі.

Суд, вислухавши пояснення позивачки,
представника позивачки, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов’язків.

Судом встановлені наступні обставини.

26 червня 2008 р. між ОСОБА_1 та Закритим
акціонерним товариством «Перший
Український ОСОБА_4»укладений
кредитний договір № 6571916, за яким
ОСОБА_4 зобов'язався надати
Позичальнику кредитні кошти в розмірі
321 618,00 доларів США зі сплатою процентів
за користування кредитом у розмірі 12,99 %
річних та строком користування
кредитом до 26.06.2015 року. Цільове
призначення кредиту: кредит надавався
позичальнику для придбання
транспортного засобу марки: Suzuki у
продавця ТОВ «АЛЕКС-Донавто»згідно
договору №08.06-215 від 26 червня 2008 р.

На момент подання Позивачем до суду
позовної заяви, Кредитний договір
припинив свою дію у зв'язку з повним та
належним виконанням сторонами
зобов'язань за ним (на підставі ст. 599
Цивільного кодексу України)

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач вільно, свідомо та самостійно
обрав іноземну валюту кредитування.
Вказаний факт підтверджується
підписанням нею кредитного договору та
попередньо анкети-заяви на оформлення
кредиту та відкриття карткового
рахунку в ЗАТ «ПУМб».

Договори про надання кредиту
укладаються на власний розсуд
кредитодавця і позичальника та з
урахуванням вимог діючого
законодавства України, сторони не
можуть відступати від положень актів
цивільного законодавства тільки у
випадку, якщо в цих актах прямо вказано
про це.

Статтею 628 ЦК України визначено, що
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов’язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1054 ЦК України,
істотними умовами кредитного договору
є сума кредиту, процентна ставка, за
користування грошовими коштами та
строк дії договору. Всі ці необхідні
умови містяться у Кредитному договорі
та погоджені ОСОБА_1, про що свідчить її
особистий підпис в договорі.

Посилання позивача на те, що фактично
зобов’язання банком було виконано у
гривнях є необґрунтованим, оскільки
кредитним договором передбачений
механізм видачі кредиту, а саме ст.3
кредитного договору, де чітко
зазначено, що будь-які операції по
кредитному договору виконуються в
валюті Кредиту, тобто в доларах США.

Статтею 627 ЦК України закріплений
принцип свободи договору, згідно якого
сторони вільні в укладенні договору,
виборі контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності і
справедливості.

Судом встановлено, що при укладанні
кредитного договору та визначення його
умов сторони діяли добровільно, їх
зовнішній вираз волі відповідав
внутрішньому, а тому кожна сторона
повинна була реально оцінювати ті
обставини, які можуть вплинути на
виконання зобов’язання, в тому числі і
тенденції по зростанню курсу іноземної
валюти.

Щодо посилань позивача на те, що
сторони насправді уклали договір
кредитування в Національний валюті
України, замаскувавши його під договір
кредитування в іноземній валюті, тобто
уклали удаваний правочин, то вони є
неспроможними з огляду на таке.

Згідно ст.235 ЦК України удаваним є
правочин, який вчинено сторонами для
приховання іншого правочину, який вони
насправді вчинили. За удаваним
правочином сторони умисно оформлюють
один правочин, але між ними насправді
встановлюються інші правовідносини.

Як вбачається з умов кредитного
договору, підписаному сторонами,
надання кредиту відбувалося шляхом
перерахування суми кредиту з
позичкового рахунку № 0568 в
Відділення №5 філії ПУМБ в ОСОБА_5, МФО
335537, який відкривається банком для
обліку сум, наданих Позичальнику в
кредит за цим Договором, на картковий
рахунок позичальника № 6325,
відкритий в гривнях в Відділення №5
філії ПУМБ в м.Донецьку, МФО 335537, що
відкривається Позичальнику Банком
(п.2.3.2). Грошові кошти, перераховані
Банком на картковий рахунок
Позичальника згідно п.2.3.2. цього
договору, можуть бути використані
Позичальником виключно за цільовим
призначенням кредиту, обумовленим
Договором (п.2.3.4.). Зважаючи на те, що
кредит за цим Договором надається в
іноземній валюті, а картковий рахунок
позичальника для зарахування суми
кредиту відкритий в українських
гривнях, Позичальник цим безвідклично
доручає Банку попередньо здійснити
продаж коштів в іноземній валюті в
повній сумі, що знаходиться на
позичковому рахунку, вказаному в п. 2.3.2.
цього Договору, в порядку,
передбаченому Заявою про продаж
іноземної валюти (0408005) (п. 3.6.2. цього
Договору) за курсом, встановленим
Банком на день здійснення такої
операції. Сторони домовилися, що при
здійсненні продажу іноземної валюти у
передбачених цим пунктом випадках,
умови цього пункту Договору є
реквізитом Заяви про продаж іноземної
валюти (п. 3.6.2. цього Договору) та мають
враховуватися Банком при виконанні
заяви про продаж іноземної валюти. Всі
витрати, пов'язані із здійсненням
Банком вищевказаних операцій з продажу
іноземної валюти за дорученням
Позичальника, включаючи (але не
виключно) комісії Банку (згідно чинних
в Банку тарифів), обов'язкові платежі до
бюджету та всі інші витрати
покладаються на Позичальника. Умови
цього пункту Договору не змінюють
валюту кредиту та валюту виконання
Позичальником своїх зобов'язань за цим
Договором: такі зобов'язання
враховуються і мають виконуватись
Позичальником виключно в валюті
кредиту.

Таким чином, сума кредиту була видана
Позичальнику в іноземній валюті, яка за
дорученням Позичальника (Позивача)
була продана, а придбані гривневі кошти
перераховані на зазначений у п. 2.3.2.
Кредитного договору картковий рахунок
Позичальника № 6325, відкритий в
гривнях в Відділенні №5 філії ПУМБ у м.
Донецьку, МФО 335537.

Розрахунки між Позивачем та ТОВ
"АЛЕКС-Донавто" здійснювалися в
національній валюті з додержанням усіх
вимог чинного законодавства України,
що підтверджується платіжним
дорученням №1000 від 26.06.2008р., відповідно
до якого Позивач доручив Банку
перерахувати кошти з карткового
рахунку Позивача на рахунок ТОВ
"АЛЕКС-Донавто" за придбаний
автомобіль.

Банк, в свою чергу, у повній
відповідності з умовами Кредитного
договору, надав Позичальнику кредит у
формі саме грошових коштів в іноземній
валюті на позичковий рахунок в
іноземній валюті (доларах США), з якого
після продажу цих коштів за дорученням
Позичальника були придбані на
міжбанківському валютному ринку
гривневі кошти та зараховані на
картковий рахунок Позивача.

Таким чином, між сторонами склалися
правовідносини саме з приводу
кредитних відносин, виражених в
іноземній валюті, а не в національній.

Аналіз наведених обставин, вимог
закону дозволяє суду зробити висновок
про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
необґрунтованими і в їх задоволенні
слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 5, 60, 213, 214, 215, 224 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Перший Український ОСОБА_4»про
визнання кредитного договору удаваним
правочином –відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Донецької області
через Ворошиловський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення надруковане у нарадчій кімнаті
в одному примірнику.

Суддя Ворошиловського

районного суду м. Донецька
О.С.Алтухова