м.Бровари Справа № 1007/9713/2012
Провадження № 4-с/1007/41/2012
УХВАЛА

14 листопада 2012 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді - Пухної О.М.

при секретарі - Якименко A.B.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції, -

встановив:

У серпні 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції.

Скаржники зазначали, що 28 липня 2010 року Броварським міськрайонним судом Київської області було винесено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну та моральну шкоду на загальну суму 41 018 грн. 08 коп. та стягнуто на користь ОСОБА_2 матеріальну, моральну шкоду та судові витрати на загальну суму 59 704 грн. 06 коп.. На підставі заяв позивачів 28 грудня 2012 року Броварським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчі листи.

Старшим державним виконавцем Прусовим О.М. за період відкриття провадження, не було вжито всіх необхідних заходів з організації примусового виконання рішення суду, які передбачені Інструкцією з організації примусового виконання рішень та Законом України «Про виконавче провадження». В порушення ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», державним виконавцем 27 квітня 2012 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1, та направлено їм до відома 09 серпня 2012 року. Від дати зазначеної в постанові, супровідному листі та поштової відмітки про отримання адресатом рекомендованого листа від 17.08.2012 року минуло понад 3 місяці, а не як передбачено нормами вищевказаного закону три дні. Посилаючись на вищевикладене просили суд визнати незаконними дії державного виконавця в частині винесення постанови від 27.04.2012 року про повернення виконавчого документа стягувачам та направлення ОСОБА_2Г та ОСОБА_4 з порушенням терміну повідомлення також просили скасувати вищевказану постанову.

В судовому засіданні скаржники ОСОБА_2 та ОСОБА_1 скаргу підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.

Представник ВДВС Броварського МРУЮ Київської області ОСОБА_5 в судовому засіданні вазував, що державним виконавцем вживилися необхідні заходи для виявлення майна боржника, проте можливо не в повному обсязі. У вирішення скарги покладався на розсуд суду.

Заслухавши сторін у судовому засіданні та дослідивши матеріали виконавчих проваджень, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог.

Відповідно до вимог ст. ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження , якщо не закінчився строк пред'явлення документу до виконання. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови, та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення , буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням із боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених Законом.

В ст. ЗО Закону визначено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови.

Стаття ЗО Вказаного Закону визначає заходи примусового виконання рішень, до яких зокрема віднесено: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб, або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток) доходи, пенсію, стипендію боржника.

Виконавчий документ повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися без результативними.

Главою 4 та 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено загальний порядок звернення стягнення на майно боржника, на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Інструкція про проведення виконавчих дій, затверджена наказом Міністерства юстиції України 15 грудня 1999 року №74/5 (пункт 5.1.1)передбачає що виявлення майна здійснюється шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, буро технічної інвентаризації, нотаріату тощо. Для встановлення доходів боржника державний виконавець робить запити у відповідні органи.

Згідно з положеннями ст. 57 Закону на майно боржника державним виконавцем накладається арешт та описується майно боржника відповідно до Інструкції про проведення виконавчих дій, затверджена наказом Міністерства юстиції України 15 грудня 1999 року №74/5.

Судом встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2010 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у відшкодування шкоди відповідно 59704 грн. та 41018 грн.

За заявами стягувачів та на підставі виконавчих листів постановами від 17 січня 2011 року відкрито виконавчі провадження. 24 лютого 2011 року накладено арешт на все рухоме й нерухоме майно боржника, що стверджується витягом з реєстру. 2 березня 2011 року державним виконавцем зроблено запити до бюро технічної інвентаризації та дорожньої автомобільної інспекції щодо наявності майна. Проте відповідь з дорожньої автомобільної інспекції отримана лише 27 квітня 2012 року, тобто через рік після направлення туди запиту. Висновки про відсутність майна у боржника, крім нерухомого, на яке може бути звернуто стягнення, зроблені без виходу державного виконавця за його місцем проживання у термін, передбачений Законом для вчинення виконавчих дій, що підтверджується матеріалами виконавчих проваджень, а також лише з пояснень самого боржника. Не перевірено державним виконавцем належним чином питання щодо працевлаштування боржника та отримання ним доходів з інших джерел.

За таких обставин, перевіривши всі зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії держаного виконавця ОСОБА_6 щодо винесення постанов від 27 квітня 2012 року про повернення виконавчих документів стягувачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є неправомірними та вважає за необхідне скасувати постанови та зобов'язати державну виконавчу службу відновити виконавчі провадження.

Керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст.ст. 386, 387 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Прусова О.М. в частині винесення постанов від 27 квітня 2012 року про повернення виконавчих документів № 2 - 1504 /2010 ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Скасувати постанови від 27 квітня 2012 року старшого державного виконавця державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6 про повернення виконавчого документа стягувачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Зобов'язати державного виконавця Прусова Владислава Миколайовича поновити виконавчі провадження за виконавчими листами № 2 -1504 /2010.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали

Суддя Пухна О. М.