overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Славутицький міський суд Київської області
УХВАЛА

Справа № 1023/659/12

13 квітня 2012 року суддя Славутицького міського суду Київської області Орел А.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання недійсним кредитного договору, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «КБ «Надра» з вимогами визнати недійсним кредитний договір № 36-05/06/11/11/304/2008/223 від 02.07.2012 р., укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «Комерційний Банк «Надра» в іноземній валюті.

Подана позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

За правилом ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 цього Кодексу позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподінння шкоди чи виконання договору.

У позовній заяві місцезнаходженням відповідача - юридичної особи зазначено м. Київ, вул. Артема 15.

Обґрунтовуючи пред'явлення позову до суду за місцем свого проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач посилається на те, що кредит є споживчим, а відтак на правовідносини за кредитним договором поширюються положення Закону України «Про захист прав споживачів» щодо підсудності за вибором позивача у відповідності до рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2011.

Однак посилання позивача на зазначені положення не відповідають фактичним умовам кредитного договору та положенням Закону України «Про захист прав споживачів».

Зі змісту п. 1.2. спірного кредитного договору, доданого до позовної заяви, видно, що кредит був наданий на проведення оплати по договору купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки.

Згідно ж п. 23 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживчим кредитом є кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції, якою є будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляється, виконується чи надається для задоволення суспільних потреб (п. 19 ч. 1 цієї статті). Згідно п. 22 ч. 1 ст. 1 цього Закону споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

У рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2011, на який посилається позивач, іншого не зазначено.

Таким чином поданий позов не є позовом про захист прав споживачів і має подаватись за загальним правилом визначення підсудності за місцезнаходженням відповідача.

За правилом п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

Керуючись ст. 109, 110, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути позивачеві для подання згідно встановлених законом правил підсудності.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом п'яти днів з дня одержання копії ухвали.

Суддя
Справа № 2/1416/3504/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

7 листопада 2012 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2012 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивачка вказує на те, що 21 грудня 2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя між ними не склалось через втрату почуття кохання, взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, обовязки подружжя. Спільного господарства не ведуть. Спору стосовно спільного майна не мають.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином.

Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

21 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 2777, зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка ОСОБА_2, дружини ОСОБА_2. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя між сторонами не склалось через втрату почуття кохання, взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, обовязки подружжя. Спільного господарства не ведуть. Спору стосовно спільного майна не мають.

На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_5 Сергіївни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який зареєстрований 21 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 2777.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Справа № 1510/3452/12
Провадження № 2-о/1510/76/12
УХВАЛА

18.06.2012 м.Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Пепеляшкова С.М.

при секретарі Зінзівєр С.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про оголошення ОСОБА_2 померлим, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить оголосити померлим його батька ОСОБА_2

Заявник подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на майно, що належало ОСОБА_3 та ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду щодо поділу спадкового майна.

Суд вважає, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1,3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.234 ЦПК України справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою суд розглядає в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст.234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

З вищевикладеного вбачається, що діючим законодавством не передбачено можливості забезпечення позову в порядку окремого провадження, яке є видом непозовного судочинства та не передбачає наявності спору про право, а тому суд вважає за необхідне в задоволенні заяви відмовити.

Згідно з абз. 3 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст.151 - 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 відмовити.

Ухвала про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5
Справа № 1521/5128/12
У Х В А Л А

про призначення судової будівельно-технічної експертизи

02 листопада 2012 року смт. Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Козирський Є.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, що є обєктом права спільної сумісної власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Овідіопольського районного суду вказаним позовом

Позивач надав заяву до Овідіопольського районного суду Одеської області, в якій з метою всебічного та обєктивного розгляду справи та прийняття аргументованого рішення суду, просить призначити по справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

Необхідність призначення експертизи позивач обґрунтував тим, що для відповіді на зазначені питання необхідні спеціальні знання.

Відповідно до ст.133 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявляти клопотання про забезпечення доказів. Такими способами згадана норма закону визначає допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, а в необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

З огляду на викладене, суд вважає вимогу заявника обґрунтованою, оскільки для зясування обставин, що мають значення для справи, потрібні спеціальні знання в галузі будівництва, заявник не може самостійно здобути вказані докази, а без отримання їх неможливий розгляд вже наданих до суду документів.

Керуючись ст.ст. 143, 144 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Призначити по справі судово-будівельну експертизу, на вирішення якої поставити питання:

1 Чи дотримано під час будівництва нерухомого майна у вигляді житлового будинку загальною площею 148,3 кв.м, житловою 44,2 кв.м, з господарчими будівлями та спорудами, що позначені на плані: під літ. А-2- житловий будинок; під літ. а- ганок, під літ. а1- підвал; під літ. а2- вхід в підвал; під літ. Б - літня кухня; під літ. В- вбиральня; під №№ 1-6,І споруди, та розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Калініна, 149/В, вимоги діючих на території України державних будівельних норм та правил?

2 Чи не порушено позивачем самочинним будівництвом зазначеного нерухомого майна законних прав та інтересів інших осіб?

3 Яка ступінь готовності нерухомого майна та його ринкова вартість?

Проведення експертизи доручити судовому експерту ОСОБА_3

Копію ухвали надіслати експерту для виконання.

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Витрати по проведенню експертизи покласти на ОСОБА_1.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Є.С. Козирський
"26" грудня 2012 р. Справа № 1807/6017/12
Провадження № 2/1807/1504/12
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі у зв'язку
з визнанням мирової угоди
26 грудня 2012 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Буток Т.А.
при секретарі Осадчій І.О.
з участю представника ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить поділити майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності, а саме автомобіль Daewoo Lanos 1/5 н/з ВМ 2330 АК.Свої вимоги обгрунтовує тим, що перебувала з відповідачем в фактичних шлюбних відносинах з вересня 2007 року по жовтень 2012 року. Вони проживали однією сім'єю в квартирі, яка належить їй на праві приватної власності за адресою: м. Конотоп вул. Усп.-Троїцька, 87 кв. 93; мали спільний бюджет та вели спільне домашнє господарство. В 2008 році придбали для спільного користування автомобіль Daewoo Lanos 1/5 н/з НОМЕР_1 в кредит, який фактично сплачувала вона, оскільки вона займається підприємницькою діяльністю, а відповідач не мав постійного заробітку. Однак, на початку жовтня 2012 року сімейні відносини між ними були припинені і відповідач, забравши автомобіль, залишив сім'ю. Досягнути згоди щодо сплати грошової компенсації не вдалося. Оскільки автомобіль є неподільним майном і тому його реальний поділ неможливий, просить стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля.
Зазначена спільна заява та мирова угода приєднані до матеріалів справи. Сторонам роз'яснені наслідки такого рішення та закриття провадження у справі, що передбачені ст. 206 ЦПК України.
Враховуючи, що мирова угода, укладена сторонами, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах обох сторін, суд у відповідності до ст. 175, п.4 ч.1 ст. 205 ЦПК України ухвалою закриває провадження у справі.
Керуючись ст. 175, п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України,-
УХВАЛИВ:
Визнати мирову угоду, укладену ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за якою:
1. За ОСОБА_3 визнається право власності наавтомобіль Daewoo Lanos 1/5 н/з НОМЕР_1.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя закрити.
Ухвала може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги до Конотопського міськрайонного суду протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.
СуддяОСОБА_4
_________________________________________________________________________
Справа№ 1512/4184/2012
СУДОВИЙ НАКАЗ
29.03.2012 року суддя Київського районного суду м. Одеси Чванкін С.А., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Інфоксводоканал»в особі філії «Інфоксводоканал»про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги водокористування у сумі 2183,17 грн.,
Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги це результат господарської діяльності, направлений на задоволення потреб фізичної або юридичної особи в забезпеченні холодної та гарячої води та водовідведення. Таким чином, послуги водопостачання та водовідведення є житлово-комунальними послугами.
Платежі нараховувались відповідно до норм водопостачання та діючим тарифам, затвердженим рішенням Одеської міської ради № 95 від 14.02.2008 року, № 1074 від 25.09.2008 року.
У відповідності до ст. 162 Житлового кодексу України, п.п. 20, 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»№ 630 від 21.07.2005 року, споживач повинен своєчасно щомісяця сплачувати послуги водокористування.
Боржник оплату за надані йому послуги здійснював не в повному обсязі, внаслідок чого за період з 01.11.2000 року по 29.02.2012 року склалась заборгованість у сумі 2183,17 грн.
Також ТОВ «Інфоксводоканал»в особі філії «Інфоксводоканал»просить стягнути з боржника суму судового збору у розмірі 107,30 грн.
Таким чином, суд приходить до висновку, що стягненню підлягає сума заборгованості у розмірі 2183,17 гривень та судовий збір у розмірі 107,30 гривень.
Керуючись ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 20, 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», ст. 162 ЖК України, ст. 526, 610 ЦК України, ст.ст. 95, 102-106 ЦПК України, -
Копію цього наказу надіслати ОСОБА_1, та розяснити його право у разі заперечення проти вимог стягувача протягом 10 днів з моменту отримання судового наказу подати заяву про його скасування.
Цей наказ може бути предявлений до виконання протягом одного року.
Копію цього наказу надіслати ОСОБА_1, та розяснити його право у разі заперечення проти вимог стягувача протягом 10 днів з моменту отримання судового наказу подати заяву про його скасування.
Цей наказ може бути предявлений до виконання протягом одного року.
Суддя : Чванкін С. А.
Номер справи214/1159/12
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді: Сільченко О.В.
при секретарі: Плахотнюк Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Літина цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства КБ Приват Банк до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,
30.03.12 р. цей позов заявлено до суду.
Представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач для розгляду справи не з"явився, хоч був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, не повідомив про причини неявки та не надав до суду заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності, а тому суд вважає, що справу слід розглянути на підставі доказів, що є в справі, ухваливши заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України.
З*ясувавши позицію представника позивача, дослідивши докази в справі, суд рахує, що позов слід задовільнити повністю з таких підстав.
Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ст.549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов*язання за кожен день прострочення виконання.
Отже, відповідач, уклавши з позивачем кредитний договір, отримав кредит на умовах, визначених в договорі, та, порушуючи вказані умови, не виконав зобов*язання по поверненню кредиту, наслідком чого стало нарахування пені та штрафу за несвоєчасну сплату кредиту, а тому, з метою захисту прав позивача, з відповідача на його користь слід стягнути вказану заборгованість за кредитом, пеню, штрафи та судові витрати, які сплачені позивачем (а.с.12).
Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Керуючись ст.ст. 212-215, 226 ЦПК України, -
Позов задовільнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного акціонерного товариства КБ Приват Банк:
заборгованості по кредиту 863,20 грн;
пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором- 863,20 грн.
- штраф ( фіксована частина)- 500 грн.
штраф ( процентна складова) 1618,04 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства КБ Приват Банк судовий збір в розмірі 344,79 грн.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Літинського районного суду на протязі 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя : Сільченко О. В.
КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-2869/11
Провадження № 2/552/18/13
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2012 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого судді Шаповал Т.В.

при секретарі Отюговій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Індігодо ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в порядку регресу,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Київського районного суду м.Полтави перебуває цивільна справа за позовом позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Індіго до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в порядку регресу.

В ході розгляду справи від представника відповідача надійшло клопотання про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи, необхідної для зясування питання щодо розміру, заподіяної шкоди.

Суд, заслухавши думку відповідача приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приймаючи до уваги те, що висновок експерта є одним із доказів, а також те, що для зясування обставин, що мають значення для справи, потрібні спеціальні знання у відповідній галузі суд вважає за необхідне призначити по справі автотоварознавчу експертизу.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 186, 143, 144, 202 п. 5 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача задовольнити.

Призначити у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Індігодо ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в порядку регресу, автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Який розмір майнової шкоди завданий власнику автомобіля НОМЕР_1 внаслідок зіткнення з автомобілем Oktavia, д/н ВІ 35 57АН 08.12.2008 року ?

Проведення експертизи доручити експертам Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Бокаріуса і попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Надати для проведення експертизи: матеріали цивільної справи .

Оплату за проведення експертизи покласти на ОСОБА_1, розяснивши йому положення ст. 146 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинити.

В частині зупинення провадження по справі ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляції у 5денний термін

Суддя Киъвського районного

суду м. Полтави ОСОБА_2