Справа № 1614/1561/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 листопада 2012 року. Кременчуцький районний суд Полтавської області

в складі : головуючого судді Кузнецова А.В.

при секретарі Альошкіної О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Білецьківська сільська рада Кременчуцького району, Відділ Держкомзему у Кременчуцькому районі Полтавської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2, треті особи Білецьківська сільрада, Відділ Держкомзему у Кременчуцькому районі про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, площею 0,1027 га., в с. Чечелево вул. Чкалова, 32 Кременчуцького району та стягнення 8578 грн. 56 коп. завданої матеріальної шкоди, 10000 моральної шкоди та судових витрат, мотивуючі, що йому на праві власності належить земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Поруч знаходиться земельна ділянка надана відповідачу ОСОБА_2, який в ході проведення сільськогосподарських робіт навесні 2011 року, знищив межові знаки, що позначають на місцевості межі земельних ділянок, самовільно захопив та використовував частину належної йому земельної ділянки, площею 0,0267 га., огородив її колючим дротом, та самовільно спиляв розташовані на його земельній ділянці дерева, а саме: дві тополі, абрикос, дві терносливи та кущі калини, чим заподіяв матеріальну шкоду. Крім того позивач вважає, що неправомірними діями ОСОБА_2 йому завдано і моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, особливо через знищення дерев, які були посаджені ще батьками, а дві тополі на честь народження його та брата, і ці дерева були памяткою про батьків. Внаслідок негативного емоційного та нервового напруження значно погіршився його стан здоровя, тому він був змушений лікуватись в терапевтичному відділенні Кременчуцького обласного госпіталю для інвалідів війни з 27.05. по 15.06.2011 року.

Звернення до сільської ради з приводу самовільного захоплення відповідачем частини земельної ділянки позитивних наслідків не дали, тому позивач просить суд зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні належної йому земельної ділянки, звільнивши самовільно захоплену частину, прибрати колючій дріт та стягнути матеріальну, моральну шкоду та судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги в повному обсязі, уточнивши, що на час розгляду справи ОСОБА_2 прибрав колючій дріт, зібрав городину та кукурудзу, що була вирощена на захопленій земельній ділянці.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав і пояснив, що позивачем не надано жодного доказу підтверджуючого його вину в знищенні дерев, та що ці дерева росли на земельній ділянці ОСОБА_1, також відсутні підтвердження самозахоплення ним частини земельної ділянки позивача, оскільки зараз вона має вид зораної землі і ні яких перешкод для використання цієї ділянки з боку ОСОБА_1 не існує.

Представник третьої особи Білецьківської сільради вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки позивач ОСОБА_1 звертався до сільради з заявою про порушення відповідачем ОСОБА_2 меж земельних ділянок, знищення межових знаків та дерев. З цього питання була створена комісія, яка виїжджала на місце, запрошувався і ОСОБА_2, але не зявився, членами комісії був складений акт від 19.04.2011 року в якому зафіксовано факт знищення межових знаків та дерев: дві тополі (діаметром 50 см. та 52 см.), абрикос (діаметром 18 см.), дві терносливи (діаметром 10 см. кожна) та кущі калини. Кількість дерев та діаметр рахували на підставі пнів, яки залишились. Згідно поданої заяви ОСОБА_1 було дано розяснення про необхідність звернення до органів МВС та суду.

Представник третьої особи Відділу Держкомзему у Кременчуцькому районі надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти позову не надав.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що спочатку почули на городі ОСОБА_1 звук роботи бензопили, а коли подивилися то побачили ОСОБА_2 разом з його знайомим, яки бензопилою зрізали гілки з спиляних дерев, в тому числі двох тополь, які були посаджені батьками ОСОБА_1 на честь народження синів. В подальшому частина земельної ділянки ОСОБА_1 була зорана одним цілим пластом з земельною ділянкою ОСОБА_2 та огороджена колючим дротом, який перешкоджав ОСОБА_1 її використовувати.

Допитаний в якості свідка дільничний інспектор Кременчуцького РВ Мегелик В.В. засвідчив, що у складі комісії Білецьківської сільрад, виїжджав по заяві ОСОБА_1 на місцевість, де бачив пеньки від спиляних дерев, відсутність межових знаків, підписав акт та мав намір поспілкуватись з цього питання з ОСОБА_2, але його дружина сказала, що він відсутній.

Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків та вивчивши матеріали справи, зясував, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №692560 від 16.05.2011 року позивач ОСОБА_1 має земельну ділянку площею 0,1027 га., розташовану в с. Чечелево вул. Чкалова, 32 Кременчуцького району з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Державний акт виданий на підставі рішення Білецьківської сільради від 20.12.2010 року.

Навесні 2011 року відповідачем ОСОБА_2 під час проведення сільськогосподарських робіт знищено межові знаки, які позначали на місцевості межу вказаної земельної ділянки позивача, знищені належні позивачу: дві тополі (діаметром 50 см. та 52 см.), абрикос (діаметром 18 см.), дві терносливи (діаметром 10 см. кожна) та кущі калини. Самовільно захоплено відповідачем ОСОБА_2 частина земельної ділянки позивача ОСОБА_1 площею 0,0267 га., яка була огороджена відповідачем колючим дротом.

Наведені факту підтверджуються поясненнями позивача, представника сільської ради, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, заявою позивача ОСОБА_1 на імя голови Білецьківської сільради від 29.03.2011 року, актом комісії сільради від 19.04.2011 року, відповіддю сільського голови №18-1622 від 29.12.2011 року, висновком експертного будівельно-технічного дослідження №П-114 від 13.04.2012 року та висновком експертного товарознавчого дослідження №П-16 від 23.01.2012 року Кременчуцького відділення Полтавської Торгово-Промислової палати.

На час розгляду справи огорожа знята ОСОБА_2, тому перешкоди ОСОБА_1 для користування належною йому земельною ділянкою відсутні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак представник відповідача, заперечуючи вчинення будь яких дій ОСОБА_2 щодо земельної ділянки позивача та знищення дерев, не надав жодного доказу на підтвердження заперечень, натомість у письмових запереченнях вказав, що земельна ділянка, яку позивач вважає своєю власністю була виділена йому згідно з рішенням Білецківської сільради від 04.10.2007 року та від 18.03.2008 року, тобто помилково вважаючи цю земельну ділянку такою, що виділена йому, ОСОБА_2 фактично підтверджує факт самовільного захоплення та використання частини земельної ділянки ОСОБА_1

В подальшому представник відповідача відмовився від твердження, що спірна земельна ділянка була надана ОСОБА_2, заперечень проти проведених розрахунків матеріальної шкоди не надав, від призначення та проведення експертиз відмовився.

Таким чином, при даних обставинах, суд вважає, що вина відповідача ОСОБА_2 у знищенні межових знаків та дерев, самовільному захопленні частини земельної ділянки позивача ОСОБА_1, огородже6ння її колючим дротом, спричинення матеріальної та моральної шкоди, доведена.

Згідно ст. 90 ЗК України власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом та порушені права власника підлягають відновленню, в порядку, встановленому законом.

Враховуючи, що на час розгляду справи огорожа у вигляді колючого дроту знята та відсутні перешкоди позивачу ОСОБА_1 у використанні земельної ділянки, суд вважає що позов в частині зобовязання відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельної ділянки, звільнити самовільно захоплену частину земельної ділянки, відновити межу та прибрати колючій дріт до задоволення не підлягає.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 заподіяної матеріальної та моральної шкоди, суд визнає доведеними і підлягаючими до задоволення.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Матеріальну шкоду заподіяну внаслідок знищення дерев, з врахуванням акту комісії Білецьківської сільради від 19.04.2011 року, висновку експертного товарознавчого дослідження №П-16 від 23.01.2012 року Кременчуцького відділення Полтавської Торгово-Промислової палати, суд визначає в розмірі 8578 грн. 56 коп.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Матеріальний еквівалент завданих моральних страждань, повязаних з порушенням права власності та погіршенням нормальних життєвих зв'язків, суд визнає обґрунтованим в розмірі 3000 грн.

Крім того з відповідача, на підставі ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути судові витрати в сумі 2156 грн. 80 коп., повязані з сплатою судового збору та оплати експертних досліджень.

Керуючись ст. 90 ЗК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8578 /вісім тисяч пятсот сімдесят вісім/ гривень 56 копійок матеріальної шкоди, 3000 /три тисячі/ гривень моральної шкоди та 2156 /дві тисячі сто пятдесят шість/гривень 80 копійок судових витрат, а всього 13735 /тринадцять тисяч сімсот тридцять пять/ гривень 36 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А. В. Кузнецов