АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22-ц/490/953/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія 56 Доповідач - Лаченкова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Варенко О.П., Григорченка Е.І.

при секретарі Поздняковій Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Павлоградського районного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2011 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції

ОСОБА_3

Рішенням Павлоградського районного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2011 року в задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду , порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 21 жовтня 2009 року з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 було стягнуто в солідарному порядку на користь ВАТ «ОСОБА_6 та Кредит»заборгованість за кредитним договором

в розмірі 143 261,55 грн.

ОСОБА_2 вбачається із свідоцтва про право власності на житло, виданого 02 квітня 2008 року КП «Павлоградське МБТІ»власником будинку № 4 по вул. Набережна у м. Павлограді є ОСОБА_2.

07 квітня 2010 року державним виконавцем ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 було відкрито виконавче провадження. Відповідачам було надано строк до 15 квітня 2010 року добровільно виконати рішення суду, але відповідачі рішення суду не виконали, борг позивачеві не повернули.

21 липня 2010 року актом опису й арешту майна державним виконавцем було накладено арешт та оголошено заборону на відчуження будинку № 4 по вул. Набережна у м. Павлограді. З цього акту вбачається, що державним виконавцем у відповідності до ст.ст. 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження»було здійснено заходи для забезпечення виконання рішення суду, а саме складено опис та накладено арешт на зазначений будинок, який належить на праві приватної власності ОСОБА_2

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відмову в задоволенні скарги з наступних підстав.

Згідно п. 1,3 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішення, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання.

Відповідно ч.1 ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати наданні йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено, що державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»однім із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на майно боржника.

ОСОБА_2 вбачається з матеріалів справи згідно іпотечного договору № 058/08/01/17

від 05 вересня 2008 року будинок № 4 по вул.. Набережна у м. Павлограді та земельна ділянка площею 1 147 кв.м, на якій знаходиться цій житловий будинок є забезпеченням повернення кредитних ресурсів за Кредитним договором № 058/08/ФЛ/17

від 05 вересня 2008 року.

Відповідно до ст. ст.. 50, 62 Закону України «Про виконавче провадження»звернення стягнення, на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. У разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувана, стягнення звертається також на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на грошові кошти боржника. Звернення стягнення на будинок, квартиру, інше приміщення, земельну у ділянку, що є нерухомим майном, провадиться у разі відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна. Разом з жилим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржникові.

За таких обставин суд прийшов до вірного висновку, що державний виконавець діяв у межах та відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги.

Колегія суддів вважає, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень по ним.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Крім того приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив ухвалу, що відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Павлоградського районного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді