АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-3128/2011 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц/491/942/12 суддя Попов В.В.
Категорія - 27 ( ІІ ) Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

21 березня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Митрофанової Л.В., Турік В.П.

при секретарі: Бадалян Н.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на ухвалу судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23 вересня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання правочину недійсним.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4,

представник відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23 вересня 2011 року позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») про визнання правочину недійсним, повернута позивачу на підставі ст. 109 ЦПК України у зв'язку з порушенням підсудності при поданні позовної заяви.

В апеляційній скарзі позивач просить ухвалу судді скасувати та направити справу до районного суду на розгляд, оскільки відмовляючи у відкритті провадження по справі, суддя пославшись на ст. 109 ЦПК України, не взяв до уваги що позивач звернувся з позовом на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів», а позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за місцем проживання позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, повертаючи ОСОБА_2 позовну заяву у звязку із її непідсудністю, виходив з того, що на спірні правовідносини Закон України «Про захист прав споживачів» не поширюється, а тому позов має бути предявлений до суду за місцезнаходженням юридичної особи, відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України.

Проте таких висновків суд дійшов із порушенням норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 у серпні 2011 року звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним з підстав передбачених нормами Закону України "Про захист прав споживачів", і при цьому зазначив, що він мешкає за адресою м.Кривий Ріг, вул.Перова, буд. 39, і вказана адреса за адміністративно-територіальним розподілом відноситься до Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.5 ст. 110 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозвязку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України визнано, що дія положень цього Закону поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Суддя, повертаючи позовну заяву ОСОБА_2 у звязку із її непідсудністю, до уваги положення Закону не взяв і дійшов помилкового висновку про те, що указаний закон на спірні правовідносини не поширюється, а тому вони не підлягають розгляду за місцем проживання позивача.

Таким чином, ухвала судді про повернення позовної заяви позивачеві, як постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню з направленням позовної заяви з додатками до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст.311, ст.ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23 вересня 2011 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання правочину недійсним направити до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: