Справа № 6-1097/12
У Х В А Л А

25 вересня 2012 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Матійчук Г. О.
,

при секретарі - Шишкарьова М.
В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про
скасування рішення Постійно діючого
третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації „Право та
обов»язок" у справі № 303/10 від 01.10.2010 р.
за позовом кредитної спілки «Центр
фінансових послуг» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення несплачених процентів та
нарахованої пені, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з
заявою, в якій просить суд скасувати
рішення Постійно діючого третейського
суду при Всеукраїнській громадській
організації „Право та обов»язок"
(надалі Третейський суд) у справі № 303/10
від 01.10.2010 р., посилаючись на ст. 51 Закону
України «Про третейські суди» (надалі -
Закон).

В обґрунтування заяви ОСОБА_1
посилається на те, що справа не була
підвідомча Третейському суду, оскільки
сторонами не було укладено третейської
угоди та немає третейського
застереження щодо вирішення спірних
питань в третейському суді; рішення
винесено по неіснуючому кредитному
договору №54/0014/009/96/06 від 31.09.2009 року,
оскільки він не укладав кредитний
договір під таким номером і з такою
датою: між ним та КС «Центр фінансових
послуг» був укладений кредитний
договір № В-54/0088/08/95/06 від 26 вересня 2008
року, в тексті якого не було
застереження про те, що в разі спору
справа буде розглядатися третейським
судом і також не було третейської
угоди.

Також зазначає, що в порушення вимог ст.
15 Закону не був належним чином
повідомлений про розгляд справи,
оскільки листування між третейським
судом та стороною має відбуватись
таким чином, що передбачає отримання
доказів саме доставки, а не лише
направлення документів.

Також просив поновити термін на
оскарження, оскільки про слухання
справи він не був повідомлений, а
рішення суду надіслано йому лише в
травні 2012 року.

ОСОБА_1.(відповідач 1) про розгляд заяви
повідомлявся судом належним чином, до
канцелярії суду направив заяву про
слухання справи у його відсутність.

ОСОБА_2 (відповідач 2) та представник
позивача про розгляд заяви судом
повідомлялись належним чином, причини
неявки суду не повідомили. Представник
позивача до канцелярії суду надав свої
письмові заперечення.

Суд вважає за можливе розглядати заяву
у відсутність відповідачів та
представника позивача, оскільки згідно
ч.2 ст.389-4 ЦПК неявка зазначених осіб не
перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали даної справи,
справи № 303/10 Постійно діючого
третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації „Право та
обов»язок", його Регламенту, суд
приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів третейської
справи № 303/10, рішення третейського
суду відповідач ОСОБА_1 отримав у
травні 2012 року, тому суд вважає за
можливе поновити йому строк подачі до
суду заяви про його скасування.

Судом встановлено, що рішенням
Третейського суду від 01.10.2010 р. було
задоволено позов кредитної спілки
«Центр фінансових послуг» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення несплачених
процентів та нарахованої пені, та
стягнено солідарно з відповідачів суму
коштів в розмірі 10 546 грн. 83 коп. за
кредитним договором № 54/0014/009/96/06 від
31.09.2009 року

Згідно ст. 51 Закону України «Про
третейські суди» та ст.389-5 ЦПК України,
рішення третейського суду може бути
скасовано лише у випадках,
передбачених цими статтями.

Суд не здійснює оцінки законності й
обґрунтованості рішення третейського
суду в цілому, а лише з»ясовує
наявність чи відсутність підстав для
його скасування, передбачених ч.3 ст. 51
Закону та ч.2 ст. 389-5 ЦПК України.

Рішення третейського суду може бути
оскаржене та скасоване лише з таких
підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення
третейського суду, не підвідомча
третейському суду відповідно до
закону;

2) рішення третейського суду прийнято у
спорі, не передбаченому третейською
угодою, або цим рішенням вирішені
питання, які виходять за межі
третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною
компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким
прийнято рішення, не відповідав
вимогам статей 16-19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про
права і обов'язки осіб, які не брали
участь у справі.

Як вбачається з досліджених в судовому
засіданні матеріалів справи
Третейського суду № 303/10 між КС «Центр
фінансових послуг» та членом кредитної
спілки ОСОБА_1 (позичальник) з другої
сторони, ОСОБА_2 ( поручитель) з третьої
сторони укладено кредитний договір №
54/0014/009/96/06 від 31.09.2009 року на суму 11 058,00
грн. (а.с.6).

Також між Кредитною спілкою, ОСОБА_2 (
поручитель) та ОСОБА_1 (позичальник)
укладено Договір поруки № В-54/0014/009/96/06
від 31.09.2009 року (а.с.16).

Відповідно до Додаткової угоди від 31
березня 2009 року до зазначеного
Кредитного договору всі спірні питання
з його виконання вирішуватимуться
шляхом розгляду їх постійно діючим
третейським судом відповідно до
регламенту третейського суду (а.с.7)

Відповідно до видаткового касового
ордера кошти в сумі 11 058,00 грн. ОСОБА_1
отримав особисто 31.03.2009 р. (а.с.10)

Статтею 10 Регламенту Третейського суду
передбачено порядок надіслання
кореспонденції сторонам. Третейським
судом були дотримані встановлені
вимоги щодо документообігу між судом
та сторонами по справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на

припущеннях

В судовому засіданні не знайшло
підтвердження посилання відповідача
на те, що справа не була підвідомча
Третейському суду, оскільки сторонами
не було укладено третейської угоди та
немає третейського застереження щодо
вирішення спірних питань в
третейському суді; рішення винесено по
неіснуючому кредитному договору
№54/0014/009/96/06 від 31.09.2009 року, оскільки він
не укладав кредитний договір під таким
номером і з такою датою та
спростовується матеріалами
третейської справи № 303/10.

Інших підстав для скасування рішення
третейського суду, передбачених ст.389-5
ЦПК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладені обставини, а
також положення ст. 51 Закону України
«Про третейські суди» та ст.389-5 ЦПК
України, якими визначені підстави для
скасування рішень третейського суду,
перелік яких є вичерпним, суд вважає, що
заява ОСОБА_1 про скасування рішення
третейського суду задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст.10,11,17, 27, 60, 389-1-389-6 ЦПК
України, ст. ст. 5, 6, 12, 15, 51 Закону
України «Про третейські суди» №1701-IV
від 11 травня 2004 року (із змінами та
доповненнями), суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
скасування рішення Постійно діючого
третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації „Право та
обов»язок" у справі № 303/10 від 01.10.2010 р.
за позовом кредитної спілки «Центр
фінансових послуг» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення несплачених процентів та
нарахованої пені - відмовити.
Апеляційну скаргу на ухвалу може бути
подано протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали. Апеляційна скарга
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Печерський районний суд м. Києва.

СуддяМатійчук Г. О.