АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/4360/12 Справа № 0417/2-561/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2012 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Міхеєвої В.Ю.

при секретарі Бондаренко В.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06 березня 2012 року по справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист прав споживачів та відшкодування матеріальної й моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ФОП ОСОБА_3 про захист прав споживачів та відшкодування матеріальної й моральної шкоди, в якому просив: визнати недійсними п.п. 2.4, 3.2.1, 3.4, 3.5, 4.1.1, 5.2 Договору №Дн-ю-047 про надання послуг від 12 листопада 2010 року, розірвати цей Договір, а також стягнути з відповідача на його користь 1600 грн., які були сплачені авансовим платежом, 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 листопада 2010 року між ОСОБА_2 (далі-Учасник) та приватним підприємцем ОСОБА_3 (далі-Виконавець) було укладено договір щодо надання послуг №ДН-Ю-047, відповідно до якого Виконавець бере на себе обов'язки на умовах визначених цим Договором надати Учаснику інформаційно-консультативні послуги та провести тестування його знань з метою інформування та ідентифікації замовника в якості майбутнього учасника програм міжнародного обміну, а згідно п. 1.3 цього Договору передбачено перелік послуг, які виконує виконавець за цим Договором, а саме: а) проведення тестування знань Учасника на предмет його придатності до участі в програмах міжнародного обміну; б) надання анкет та консультації з їхнього заповнення стосовно участі в програмах міжнародного обміну; в) інші інформаційні послуги, які можуть бути необхідні для виконання п.а) та п.б), ст.1.3 Договору у тому числі: поштова пересилка документів; формування бази даних та ввід цієї інформації для подальшого опрацювання Виконавцем; перевірка досконалості та оригіналів документів наданих Виконавцю Учасником; переклад та посвідчення установленим законом шляхом документів Учасника, необхідних для виконання цього Договору; проведення інформаційних сесій для учасника та визначення його рівня знань з іноземної мови; надання літератури та інших матеріалів для підготовки до інформаційних іспитів ( а.с.6-8).

Відповідно до п.2.3 цього Договору послуги надаються тільки після здійснення передоплати Учасником у розмірі 1600 гривень, що є еквівалентом 200 доларів США.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору, позивачем у рахунок сплати передоплати 18 листопада 2010 року було сплачено 1600 грн., про що свідчить товарний чек від 18 листопада 2010 року (а.с.10).

Також, судом встановлено, що 12 листопада 2010 року після укладання Договору ОСОБА_4, при заповнені Додатку 1 до Договору №Дн-ю-047, надав ОСОБА_3 наступні документи: паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, закордонний паспорт громадянина України, студентський квиток, залікову книжку, копії паспортів його батьків та довідку з Дніпропетровського національного університету за №320 від 17 вересня 2010 року, яка в подальшому була перекладена на англійську мову, а 18 листопада 2010 року ОСОБА_4 CO. був ознайомлений з правилами участі в міжнародній програмі «Work and Travel USA», про що свідчить його особистий підпис на цій програмі (а.с.30-39).

Після проведеного перекладу довідки та аналізу наданих ОСОБА_5 документів відповідач йому повідомив про їх придатність до подання з метою участі в програмі «Work and Travel USA»(а.с.40), проте підписувати Акт виконаних робіт ОСОБА_5 CO. відмовився.

Крім того згідно із п.2.4 цього Договору факт виконання своїх обов'язків, передбачених цим договором, підтверджується актом виконаних робіт, який повинен бути підписаний сторонами не пізніше 3-х діб після надання Учасником своєї анкети Виконавцю. Якщо учасник з будь якої причини не підписав акт виконаних робіт, це не вважається підтвердженням того, що послуги надані не були, а згідно п..3.4 вказаного Договору якщо Учасник, після підписання цього Договору, з будь якої причини відмовляється від послуг, які надає Виконавець, Договір в такому випадку вважається виконаним та припиняє свою дію без повернення раніше здійснених внесків. Сторони в такому випадку не мають одна до одної ніяких претензій, а відповідно до п.5.2 Договору у разі невикористання Учасником послуг чи їх частин, вартість цих послуг не повертається..

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони ( замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором, а згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що з боку відповідача було виконано договір в повному обсязі та надано ОСОБА_5 інформаційно-консультативні послуги, за які останнім було оплачено 1600 грн.

Доводи позивача в апеляційій скарзі про те, що він підписав вищевказані Правила саме за договором між ним та ТОВ «Освіта»колегія суддів вважає безпідставними, оскільки доказів на підтвердження цих вимог суду не надано, не надано цих доказів і в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні передбачені ст.309 ЦПК України підстави для скасування або його зміни.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06 березня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді