дата документу :
Справа № 2-2962/11р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

„16 лютого 2012 року

Бориспільський міськрайонний суд Київської області

у складі головуючого судді Криворучка І.В.

при секретарі Бердник О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, третя особа без самостійних вимог на боці відповідача ОСОБА_3 Держкомзему у Бориспільському районі Київської області про визнання недійсним та скасування рішення сільської ради, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов зазначений позов обґрунтовуючи і підтримуючи який в судовому засіданні представник позивача зазначив, що з 1986р., згідно до Наказу по ДГ «Олександрівка»чоловіку позивачки було надано у постійне користування земельну ділянку по вул..Центральна,100 у с.Мала Олександрівка Бориспільського району Київської області площею 0,10 ОСОБА_4. Вказану земельну ділянку вона обробляла разом з чоловіком, а після його смерті у 2000р. продовжувала обробляти її самостійно. Вона неодноразово зверталась з заявами до Відповідача 2 про передачу їй безоплатно у власність вказану земельну ділянку, але їй було відмовлено. Їй стало відомо, що рішенням від 19.05.2009р. Відповідач 2 передав спірну земельну ділянку у власність Відповідача 1. Вона вважає вказане рішення незаконним і просить його скасувати, оскільки вона тривалий час користувалась вказаною земельною ділянкою і мала першочергове право не передачу її у власність.

Відповідач 1 ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що його покійний батько дійсно дозволяв обробляти позивачці частину належної йому земельної ділянки. На цей час він є власником земельної ділянки по вул..Центральна,98 в с.Мала Олександрівка Бориспільського району Київської області, оскільки є державний акт виданий на його імя. Він вважає, що державний акт видано на законних підставах і просить у позові відмовити.

Відповідач 2 Великоолександрівськ сільська рада позов не визнала і в запереченнях зазначила, що в Наказі по ДГ «Олександрівка» від 05.05.1986р. на який спирається позивачка, не зазначено точного місця розташування земельної ділянки, яка була надана позивачці, тому виділення її в натурі є неможливим. Також вони заперечують ту обставину, що позивачка використовувала спірну земельну ділянку на протязі 24 років, оскільки за весь цей час вона жодного разу не сплачувала податок на землю. Тому вони вважають, що позов задоволенню не підлягає.

Представник третьої особи в судовому засіданні не зявився, у своїй письмовій заяві просить суд слухати справу у його відсутність.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що позивачко обробляла земельну ділянку по вул..Центральна в с.Мала Олександрівка, як таку, що була виділена її покійному чоловікові ДГ «Олександрівка».

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні дала покази аналогічні показам свідка ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що земельна ділянка передана у власність ОСОБА_2, належала його покійному батьку, і з його дозволу, позивачка деякий час обробляла її частину.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні дав покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_6

Суд дослідив, проаналізував та оцінив зібрані по справі докази у їх сукупності і дійшов висновку, що позов необґрунтований і задоволенню не підлягає.

Як встановлено в судовому засіданні, Рішенням Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області №1616-40-V від 19.05.2009р. ОСОБА_2 було передано у власність земельну ділянку по вул..Центральна,98 у с.Мала Олександрівка Бориспільського району Київської області.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що нею використовувалась земельна ділянка по вул..Центральна,100 в с.Мала Олександрівка Бориспільського району Київської області.

Згідно до вимог ст..60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести суду обставини на які вона посилається.

Згідно до вимог ст..119 ЗК України, громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутись до органів місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність.

Доказів та обґрунтувань того, що нею використовувалась земельна ділянка по вул..Центральна,98, а не Центральна,100, позивачка суду не надала, хоча мала для цього реальну можливість у випадку наявності такого використання.

Рішення сільської ради про відмову у задоволенні заяви про передачу у власність земельної ділянки по вул..Центральна,100 позивачкою не оскаржено.

Також сторонами суду не надано доказів того, чи змінювалась нумерація земельних ділянок і, якщо так - то з яких підстав. Зазначені обставини сторонами в судовому засіданні не зазначались, предметом судового розгляду не були, оскільки жодна з сторін не посилалась на них, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд має досліджувати докази в межах заявлених вимог і не вправі збирати докази на користь однієї із сторін, чи обох сторін за своєю ініціативою.

Суд вважає за доведену ту обставину, що оскаржене рішення прийнято належним органом, в належному складі, в межах своєї компетенції, а тому з цих підстав та підстав, зазначених позивачем у позовній заяві, - скасування не потребує.

Також позивачем у позовній заяві помилково зазначено посилання на норми КАС України. Оскільки зазначений спір є фактично спором про право власності щодо земельної ділянки, він має розглядатись за нормами ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст..119 ЗК України, ст. 4, 10, 60, 61, 88, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайсуд Київської області на протязі 10 (десяти) днів з моменту проголошення.

Суддя: І.В.Криворучко