Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2012 року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі :           головуючого судді
–Маймур Ф.Ф.,

при секретарі
–Чоха К.О.,

за участю:           представника
позивачів –ОСОБА_1,

представника відповідача –ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до Підприємства з іноземними
інвестиціями "Автомобільне товариство
Автоінвестстрой-Дніпропетровськ",
третя особа - Дніпропетровська міська
рада, про зобов'язання вчинити певні
дії.

В С Т А Н О В И В:

19 липня 2011 року позивачі звернулись до
суду з позовом до Підприємства з
іноземними інвестиціями "Автомобільне
товариство
Автоінвестстрой-Дніпропетровськ",
третя особа - Дніпропетровська міська
рада, про зобов'язання вчинити певні
дії (а.с. 1-8).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 25 липня 2011 року
позовну заяву було повернуто заявникам
(а.с. 9).

Ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 21
листопада 2011 року, ухвалу Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
25 липня 2011 року було скасовано та
питання передано на новий розгляд (а.с.
55).

Позивачі у позовній заяві та
представник позивачів у судовому
засіданні посилались на те, що вони є
власниками домоволодіння № 13 по 1-му
Мандриківському узвозу в м.
Дніпропетровськ, ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі-продажу від 24
листопада 1978 року належить 42/100 частини
зазначеного домоволодіння, ОСОБА_4 на
підставі договору купівлі-продажу від
22 жовтня 1981 року належить 58/100 частини
зазначеного домоволодіння. Крім того,
земельна ділянка на якій розташоване
домоволодіння № 13 по 1-му
Мандриківському узвозу в м.
Дніпропетровськ, була надана в
безстрокове користування гр. ОСОБА_5
який був попереднім власником
зазначеного домоволодіння. Між тим, на
момент звернення позивачів до суду на
місті належного їм домоволодіння
розташована будівля автосалону
відповідача, у зв’язку з чим позивачі
звернулись до суду з позовом в якому
просять зобов’язати відповідача
здійснити ОСОБА_3 компенсацію
знесеного домоволодіння на умовах
надання двокімнатної квартири,
житловою площею не менше 23,3 кв.м.,
здійснити ОСОБА_4 компенсацію
знесеного домоволодіння на умовах
надання трьохкімнатної квартири,
житловою площею не менше 32,3 кв.м.,
покласти на відповідача судові витрати
(а.с. 1-8, 66-73).

У судовому засіданні представник
позивачів заявлені вимоги підтримав у
повному обсязі та наполягала на їх
задоволенні.

Представник відповідача у судовому
засіданні, заперечуючи проти позову,
посилалась на те, що відповідач
відповідно до норм законодавства
отримав у користування земельну
ділянку на якій побудував нерухоме
майно, на час відведення земельної
ділянки на ній були відсутні будь-які
споруди, крім того, будівництво
автосалону здійснювалось з
дотриманням встановлених вимог у сфері
містобудування (а.с. 145-147).

Третя особа - Дніпропетровська міська
рада, свого представника у судове
засідання не направила, про час, дату та
місце судового засідання
повідомлялись належним чином.

Суд вислухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали цивільної справи,
приходить до наступного висновку з
таких підстав.

У судовому засіданні було встановлено,
що станом на 08 вересня 2010 року право
власності на домоволодіння № 13 по 1-му
Мандриківському узвозу в м.
Дніпропетровськ зареєстровано на 42/100
частини за ОСОБА_6 на підставі договору
купівлі-продажу від 24 листопада 1978
року; на 58/100 частин за ОСОБА_4 на
підставі договору купівлі-продажу від
22 жовтня 1981 року, зазначене
підтверджується копією відповіді КП
ДМБТІ № 9691 від 10 вересня 2010 року,
копіями зазначених договорів (а.с. 75-79).

Встановлено, що ОСОБА_6 у 1981 році уклала
шлюб та прийняла прізвище чоловіка
«Більмак», зазначене підтверджується
копією свідоцтва про укладення шлюбу
(а.с. 74).

Відповідно до технічного паспорту,
виготовленого станом на 02 квітня 1981
року (інвентаризаційна справа № 8951),
домоволодіння, що знаходиться за
адресою: м. Дніпропетровськ, узв. 1-й
Мандриківський, 13 складається з
наступних будівель та споруд: житловий
будинок А-1; сарай Б; вбиральня В, Д;
гараж Г; споруди № 1-2 (а.с. 80-84).

Також встановлено, що рішенням
Виконкому Жовтневої районної ради № 563
від 16 грудня 1958 року ОСОБА_5 було надано
право індивідуального будівництва на
земельній ділянці площею 600 кв.м., яка
розташована за адресою: м.
Дніпропетровськ, узв. 1-й
Мандриківський, 13. що підтверджується
архівною копією даного рішення (а.с. 85).

Встановлено, що дану земельну ділянку
було відведено та передано у
безстрокове користування ОСОБА_5, що
підтверджено копією договору від 23
лютого 1959 року, копією акту від 14 лютого
1959 року, копією плану земельної ділянки
(а.с. 86-90).

У судовому засіданні встановлено, що
рішенням Дніпропетровської міської
ради від 24 грудня 2004 року затверджено
проект відведення земельної ділянки
площею 5269 кв.м. (кадастровий номер
:03:255:0040), що розташована за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Наб.
Перемоги, 20 та вирішено передати
зазначену земельну ділянку в оренду
ПІІ «АТ
Автоінвестстрой-Дніпропетровськ», що
підтверджується копією даного рішення
та додатками до нього (а.с. 101-103).

Встановлено, що земельну ділянку
площею 5269 кв.м., що розташована за
адресою: м. Дніпропетровськ,
вул. Наб. Перемоги, 20, передано у
користування ПІІ «АТ
Автоінвестстрой-Дніпропетровськ»на
підставі рішення Дніпропетровської
міської ради від 19 вересня 2007 року (а.с.
154-156).

Встановлено, що будівництво автосалону
по вул. Наб. Перемоги, б. 20 в м.
Дніпропетровськ велось з дозволу на
виконання будівельних робіт від 16
лютого 2007 року, що підтверджується
копією листа Інспекції ДАБК у
Дніпропетровській області (а.с. 104).

При цьому, у висновку Головного
архітектурно-планувального управління
Дніпропетровської міської ради від 25
жовтня 2000 року про можливість
розміщення автосалону по вул. Наб.
Перемоги, зазначено, що ділянка вільна
від забудови (а.с. 160).

Також у судовому засіданні
встановлено, що станом на 20 грудня 2010
року право власності на нерухоме майно,
розташоване за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Наб. Перемоги, 20,
на земельній ділянці площею 5269 кв.м.,
зареєстроване за ПІІ «АТ
Автоінвестстрой-Дніпропетровськ»на
підставі свідоцтва про право власності
від 03 листопада 2011 року, виданого на
підставі рішення Дніпропетровської
міської ради від 29 жовтня 2009 року, що
підтверджується копією відповіді КП
ДМБТІ, копією зазначеного рішення та
свідоцтва (а.с. 108, 109, 157).

Правовідносини, які виникли між
сторонами врегульовані нормами
Цивільного кодексу України, Земельного
Кодексу України.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 78 ЗК України, право власності
на землю - це право володіти,
користуватися і розпоряджатися
земельними ділянками. Право власності
на землю набувається та реалізується
на підставі Конституції України, цього
Кодексу, а також інших законів, що
видаються відповідно до них.

Згідно п. «а»ч. 1 ст. 90 ЗК України,
власники земельних ділянок мають право
продавати або іншим шляхом відчужувати
земельну ділянку, передавати її в
оренду, заставу, спадщину.

Також ст. 319 ЦК України, передбачено, що
власник земельної ділянки має право
використовувати її на свій розсуд.

Відповідно до ч. 4 ст. 373 ЦК України,
власник земельної ділянки має право
використовувати її на свій розсуд
відповідно до її цільового
призначення.

Відповідно до ст. 92 ЗК України право
постійного користування земельною
ділянкою - це право володіння і
користування земельною ділянкою, яка
перебуває у державній або комунальній
власності, без встановлення строку.
Права постійного користування
земельною ділянкою із земель державної
та комунальної власності набувають
лише підприємства, установи та
організації, що належать до державної
або комунальної власності.

Відповідно до ст. 93 ЗК України право
оренди земельної ділянки - це засноване
на договорі строкове платне володіння
і користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.
Земельні ділянки можуть передаватися в
оренду громадянам та юридичним особам
України, іноземним громадянам і особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним об'єднанням і
організаціям, а також іноземним
державам.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи
письмові докази, суд приходить до
висновку, що на момент розгляду справи
власником спірної земельної ділянки є
територіальна громада, в особі
Дніпропетровської міської ради.

Позивачами надані копії письмових
доказів, які підтверджують
правомірність користування
громадянина ОСОБА_5 земельною ділянкою,
що розташована за адресою: м.
Дніпропетровськ, узв. 1-й
Мандриківський, 13, між тим, позивач
ОСОБА_3 придбала належну їй частину
домоволодіння у ОСОБА_7, а ОСОБА_4 –у
ОСОБА_8, тобто доказів, щодо
правомірного використання земельної
ділянки, на якій було розташовано
домоволодіння № 13, саме позивачами
надано не було.

Таким чином, враховуючи, що в судовому
засіданні позивачі не надали доказів,
які б підтвердили ті обставини на які
вони посилається в обґрунтування своїх
позовних вимог, натомість
представником відповідача надано
письмові докази, які підтверджують,
правомірність набуття відповідачем
вільної від забудови земельної
ділянки, щодо якої виник спір, що
підтверджується відповідними
рішеннями її власника
–Дніпропетровської міської ради, суд
приходить до висновку, що відповідачем
не порушувались права та інтереси
позивачів, а тому підстави для
задоволення даного позову відсутні.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України в разі
відмови в задоволенні позову судові
витрати, понесені позивачами їм не
відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 15, 16, 373 ЦК України, ст.ст. 78, 90, 92, 93
ЗК України, ст.ст. 10, 11, 15, 88, 57, 60, 209, 212-215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_3, ОСОБА_4 у
задоволенні позовних вимог до
Підприємства з іноземними
інвестиціями "Автомобільне товариство
Автоінвестстрой-Дніпропетровськ",
третя особа - Дніпропетровська міська
рада, про зобов'язання вчинити певні
дії –відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Ф.Ф. Маймур