Справа № 2-795/11 Провадження № 22-ц/0290/998/2012Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 32 Доповідач: Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2012 м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Медвецького С.К.,

суддів: Оніщука В.В., Чуприни В.О.,

при секретарі: Ковальчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 14.11.2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ПрАТ «Страхова компанія «Перша» про відшкодування майнової та моральної шкоди, позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, Комунального унітарного підприємства «Ековін», ОСОБА_2, треті особи ПрАТ «Страхова компанія «Перша», АТ «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування моральної

шкоди, -

встановила:

У травні 2011 року ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ПрАТ «Страхова компанія «Перша» про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої злочином.

Тоді ж, ОСОБА_6 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4, Комунального унітарного підприємства «Ековін», ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.03.2010 року близько 06.30 год. на перехресті вулиць ОСОБА_7 та Островського в

м. Вінниці з вини водія ОСОБА_4, який керував автобусом «ПАЗ» № НОМЕР_1, що належить ОСОБА_5, та автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 сталося зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди троє пасажирів автобуса отримали тяжкі тілесні ушкодження, від яких померли. Серед померлих була його матір ОСОБА_8

У звязку із смертю матері він зазнав моральної шкоди, яку оцінює в 100 000 грн., і яку просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

Ухвалою Староміського районного суду м. Вінниці від 14.11.2012 року позови обєднано в одне провадження.

Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 14.11.2011 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5, Комунального унітарного підприємства «Ековін», ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ОСОБА_6 55 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У решті позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_6, а також відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ПрАТ «Страхова компанія «Перша», Комунальне унітарне підприємство «Ековін» не оскаржували рішення суду першої інстанції, а відтак з ним погодилися.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього моральної шкоди скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, ОСОБА_6 не заперечував проти її задоволення.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з таких міркувань.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позов та стягуючи солідарно суму відшкодування з водіїв учасників ДТП та власників джерел підвищеної небезпеки, суд першої інстанції виходив із положень ч. 2 ст. 1167 та ч. 2 ст. 1188 ЦК України.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду не можна.

Установлено, що 30.03.2010 року близько 06.30 год. на перехресті вулиць ОСОБА_7 та Островського в м. Вінниці з вини водія ОСОБА_4, який керував автобусом «ПАЗ» № НОМЕР_1, що належить ОСОБА_5, та автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 сталося зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди троє пасажирів автобуса отримали тяжкі тілесні ушкодження, від яких померли. Серед померлих була матір позивача - ОСОБА_8

Вироком Староміського районного суду м. Вінниці від 02.03.2011 року винуватцем дорожньо транспортної пригоди визнано водія автобуса «ПАЗ 3205» АВ 0143 АА ОСОБА_4

Цим же вироком суду встановлено, що ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з КУП «Ековін».

За змістом ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Як убачається із розяснень які містяться у Пленумі Верховного Суду України наведених у абз. 3 п. 4 постанови від 27.03.1992 року № 6 зі змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо).

Викладене свідчить, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди та невірно застосував до спірних правовідносин положення ч. 2 ст. 1188 ЦК України, так як на момент дорожньо транспортної пригоди ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з КУП «Ековін», а відтак не вважався володільцем джерела підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржувалось, тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 14.02.2011 року в частині стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 55 000 грн. скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді:

З оригіналом вірно :