АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22-ц/490/2736/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія 19 Доповідач - Кочкова Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2012 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Кочкової Н.О.,

суддів - Кіктенко Л.М., Пищиди М.М.,

при секретарі - Сичевській А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2012 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання попереднього договору купівлі-продажу та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2012 року позов ОСОБА_3 про розірвання попереднього договору купівлі-продажу та стягнення коштів задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову суму у розмірі 28800 гривень, а також судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 288,00 грн. та витрати на інформаційно-технічний розгляд справи в розмірі 120 грн, а всього 29208 гривень 00 копійок. В іншій частині позову відмовлено (а.с.65-66).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у позові ОСОБА_3 (а.с.119-122).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить змінити рішення суду та стягнути з відповідачки на її користь суму в розмірі 47 760 грн. (а.с.84-86).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що 17 вересня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено попередній договір купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Воровського, 6, які належать відповідачці на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння від 12 травня 2005 року. Вищевказаний попередній договір був посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за №522. Відповідно до п. 7 попереднього договору купівлі-продажу позивач передала відповідачу кошти в якості забезпечення виконання зобовязань в сумі 28800 грн. Договір купівлі-продажу не укладено через відмову позивача від його укладення, внаслідок чого грошові кошти в розмірі 28800 грн. залишились у відповідача.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3М, суд 1 інстанції виходив із того, що укладення договору купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки не відбулось, тому стягнув грошову суму 28800 грн, яка була передана відповідачу згідно з умовами попереднього договору.

Вказані висновки є правильними, оскільки вони відповідають вимогам закону та підтверджені матеріалами справи.

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів на підтвердження зобов*язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума сплачена у рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом.

Оскільки договір купівлі-продажу в установленому законом порядку між сторонами не було укладено, отримана сума авансу правильно стягнута судом із відповідачки.

Доводи апелянта ОСОБА_2 про те, що договір купівлі-продажу домоволодіння не був укладений з вини позивачки, - не можуть бути взяті до уваги, оскільки від повернення авансу, отриманого відповідачкою, зазначені обставини не звільняють.

Посилання ОСОБА_3 на те, що у попередньому договорі сума авансу 28 800гр. визначена у еквіваленті 6 000 доларів США, тому суд повинен був стягнути 47 760 грн., тобто 6 000 доларів США по курсу на день розгляду справи, - не можуть бути прийняті до уваги. Згіждно із ч.2 ст. 524 ЦК України сторони можуть встановити грошовий еквівалент зобов*язання в іноземній валюті, Але оскільки у договорі сума авансу визначена у гривнях, то не має підстав для стягнення еквіваленту переданої суми в іноземній валюті .

Судом 1 інстанції у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, доводи апеляційних скарг не спростовують правильність висновків суду, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: