Справа № 2-1959/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2012

Яворівський
районний суд Львівської області

в складі головуючого: судді Гоцко В.І.,

при секретарі: Климейко Л.Г.,

з участю позивача: ОСОБА_1,

та відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Яворові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1, вселення в квартиру
та усунення перешкод у користуванні
спірною квартирою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовною заявою в якій просить
постановити рішенням, яким визнати за
нею право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1, вселити її у цю
спірну квартиру та зобов'язати
відповідача ОСОБА_2 не чинити їй
перешкод в користуванні та
розпорядженні квартирою по названій
адресі в АДРЕСА_1, а також придбаним
спільним майном і її особистими речами
покликаючись на те, що 21 червня 1984 року,
вона одружилася з відповідачем по
справі і від спільного подружнього
життя у них народилася дочка - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка вже одружена і на
даний час є вагітною.

За час подружнього життя, згідно
договору купівлі-продажу від 17 грудня
1993 року, вона з відповідачем придбала
однокімнатну квартиру, яка розташована
в АДРЕСА_1.

У спірній квартирі є зареєстрованими
дочка та відповідач, який не дає їй
можливості проживати у придбаній ними
квартирі АДРЕСА_1, користуватися
квартирою та придбаним майном, а також
її особистими речами.

Відповідач ОСОБА_2, після чергового
конфлікту, відмовився надати їй дозвіл
на проживання у спірній квартирі і вона
змушена проживати з сім"єю сина і
дочкою у квартирі АДРЕСА_2, де є
зареєстрованою, не маючи можливості
проживати у придбаному житлі, так як
відповідач чинить їй всякі перешкоди, в
зв"язку з чим вона змушена була
звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
повністю підтримала свої позовні
вимоги, дала пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві, просить
позов задоволити в повному об"ємі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково та суду
пояснив, що одружившись з позивачем, за
час подружнього життя, вони, разом
придбали однокімнатну квартиру в
АДРЕСА_1 і в цьому спірному житлі є
зареєстрованими він та дочка - ОСОБА_3

З самого початку подружнього життя, між
ними почали виникати конфлікти та
сварки із-за безпідставних ревнощів
позивача і все це привело до того, що
починаючи з грудня 2007 року, вони
проживають окремо. На протязі останніх
чотирьох років, позивач свою чергову
появу у спірній квартирі
супроводжувала скандалами та
погрозами і все це привело до
розірванням шлюбу між ним та позивачем.

Позивач має приватизоване окреме
житло, у спірній квартирі вона ніколи
не проживала, він особисто сплачує всі
комунальні послуги, тривалий час вони
вже проживають окремо і він не
заперечує про визнання за позивачем
ОСОБА_1 частки спірної квартири, як і не
має жодних заперечень, щоб вона
документально оформляла за собою таке
право. Але переконливо просить в
задоволенні позову про вселення
позивача ОСОБА_1 в житлове приміщенням
в АДРЕСА_1 відмовити, оскільки спільне
проживання з позивачем є практично
неможливим і може привести до
небажаних наслідків.

Заслухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позов слід задоволити
частково з наступних підстав.

Як вбачається з копії свідоцтва про
укладення шлюбу, громадянин ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився в місті
Докучаєвськ Волновахського району
Донецької області і громадянка ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, яка народилася в селі Коти
Яворівського району Львівської
області, уклали шлюб 21 червня 1984 року,
про що в книзі реєстрації актів про
укладення шлюбу у відділі ЗАГСу
Яворівського району Львівської
області зроблено запис за №39.

Згідно договору купівлі-продажу від 17
грудня 1993 року, ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_2
купив квартиру під номером 2 в будинку
під номером АДРЕСА_1. Квартира
складається з однієї житлової кімнати
та кухні, загальною площею 36,6 кв.м.

Як встановлено в судовому засіданні в
АДРЕСА_1 є зареєстрованими: ОСОБА_2 та
ОСОБА_3.

Згідно рішення Яворівського районного
суду Львівської області від 26 січня 2012
року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
розірвано.

Акт комісії від 02 лютого 2012 року
підтверджує факт не проживання
позивача ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1.

Згідно статті 60 Сімейного кодексу
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини ( навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороби, тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Стаття 63 Сімейного кодексу України
передбачає, що дружина та чоловік мають
рівні права на володіння, користування
і розпорядження майном, що належить їм
на праві спільної сумісної власності,
якщо інакше не встановлено
домовленістю між ними.

Відповідно до статті 368 Цивільного
кодексу України, спільна власність
двох або більше осіб без визначення
часток кожного з них у праві власності
є спільною сумісною власністю.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позивач
ОСОБА_1 має право на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 і цей факт визнає і сам
відповідач ОСОБА_2, а тому відповідача
слід зобов"язати не чинити перешкод
ОСОБА_1 користуватися квартирою
АДРЕСА_1 при оформленні нею права
власності на частину цього спірного
житла.

Згідно статті 161 ЖК України, наймач
вправі вселити в займане ним жиле
приміщення у будинку (квартирі), що
належить громадянинові на праві
приватної власності, свою дружину,
дітей, батьків, а також інших осіб за
письмовою згодою власника будинку
(квартири) і всіх членів сім"ї, які
проживають з наймачем.

Оскільки шлюб між сторонами в даний час
вже розірвано і вони є між собою чужими
людьми, їх спільне проживання у спірній
однокімнатній квартирі є неможливим,
взаємовідносини між ними є вкрай
напруженими і неприязненими, позивач
ОСОБА_1 має для проживання інше
приватизоване житло, а тому суд не
находить підстав для вселення позивача
у квартиру АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України,
ст.ст.60-63 СК України, ст.ст.368, 391 ЦК
України, ст.161 ЖК України, суд,-

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1.

Зобов"язати ОСОБА_2 не чинити перешкод
ОСОБА_1 користуватися квартирою
АДРЕСА_1 при оформленні права власності
на частину цього спірного житла.

В задоволенні позову ОСОБА_1 про
виселення у квартиру АДРЕСА_1,
відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга про оскарження рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня проголошення рішення до
апеляційного суду Львівської області
через Яворівський районний суд
Львівської області.

Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті
в одному примірнику.

Суддя