Справа № 2-703/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2012 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі головуючого судді Гашинської О.А., при секретарі Лебідь О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове матеріали цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Сватівської районної державної адміністрації про звернення стягнення ,

встановив:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк „Приватбанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення, в якому зазначив , що відповідно до укладеного договору № LGCWGA від 25.04.2008р. ОСОБА_1 25.04.2008 р.отримав кредит у розмірі 22050,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.04.2013 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обовязкових платежів з цих коштів. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 10.10.2011 року має заборгованість 39292,42 грн., яка складається з наступного: - 17616,77 грн. заборгованість за кредитом; 10200,41 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 110,61 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 9255,47 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 250 грн. штраф (фіксована частина), 1859,16 грн. штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ Приватбанкі відповідач уклали договір іпотеки № 055202 від 25.04.2008 року , згідно з яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 60,4 кв.м., який розташований за адресою: м. Сватове, вул.. Сасова, 59. Майно належить відповідачам на праві власності на підставі договору купівлі продажу, посвідченого Першою Сватівською ДНК 19.10.2006 року. У відповідності до ст.. 6 ЗУ Про іпотеку, іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 33 ЗУ Про іпотеку у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязаням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Договором іпотеки, укладеним між від відповідачем та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинно відбуватись на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 39 ЗУ Про іпотекуодночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також з ч. 1 ст. 40 Про іпотекута ст.. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідачі підлягають виселенню з житла, яке є предметом іпотеки, розташованого за адресою: Луганська область, м. Сватове, вул.. Сасова, 59.

Вимоги ст..ст.35, 40 Закону України Про іпотеку щодо повідомлення боржника про порушення основного зобовязання та /або іпотечного договору та про вимогу добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення позивачем виконані в повному обсязі . Просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 39 292, 42 грн. звернути стягнення на будинок та земельну ділянку шляхом продажу вказаного предмета іпотеки з укладенням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем , з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності , з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах , підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування , з можливістю здійснення ПАТ КБ Приватбанквсіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій , необхідних для продажу предмета іпотеки та виселити відповідачів та інших осіб , які зареєстровані та проживають у житловому будинку, який є предметом іпотеки зі зняттям з реєстраційного обліку , стягнути з відповідачів понесені судові витрати по сплаті державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В судовому засідання представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав з підстав , зазначених в ньому , та суду добавив , що хоча відповідачі після надходження даного позову до суду вносили платежі , однак і по теперішній час через порушення графіку внесення платежів існуює прострочена заборгованість за кредитним договором, тому просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала частково ,лише в частині наявності заборгованості за кредитним договором, яка виникла через матеріальні труднощі- чоловік потрапив в ДТП, втратив роботу. Проте в даний час чоловік поїхав на заробітки до Росії , щоб сплатити заборгованість. Після подачі позову були проплати по кредиту на загальну суму 3150 грв .( 25.10.2011 р.- 1000 грв., 26.11.2011р.- 250 грв., 11.01.2012 р. -1900 грв. ), чоловік пересилає їй гроші, а вона вносить платежі до банку. З позовними вимогами в іншій частині не згодна, оскільки сімя є багатодітньою, -троє малолітніх дітей , будинок був придбаний за власні кошти ще до отримання кредиту, іншого житла сімя не має , житло , де була вона раніше тимчасово прописана в с.Первомайське, -є власністю бабусі чоловіка , там вона(відповідач) не проживала, а лише була прописана, а весь час сімя разом з дітьми проживає в будинку , який є предметом іпотеки. Вона з чоловіком в найближчий час мають намір сплатити всю заборгованість банку, оскільки чоловік отримує гроші на заробітках.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився через відсутність за місцем прописки та проживання, інформації щодо його адреси суду не надано , повістки отримано його дружиною , відповідачем по справі ОСОБА_2 ( а.с.70,77), про що вона особисто пояснила суду. Згідно ст.. 74 ЦПК України - у разі ненадання особами , які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси , судова повістка надсилається фізичним особам , які не мають статусу підприємців,- за адресою їх місця проживання чи місця перебування , зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі , за такою адресою, вважається , що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Питання про можливість проведення заочного розгляду справи судом не вирішувалось, оскільки згідно положень ст..224 ЦПК України у разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Представник третьої особи, органу опіки та піклування, служби у справах дітей Сватівської райдержадміністрації ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав , що позов в частині виселення з будинку не підлягає задоволенню, оскільки в такому разі будуть порушені права малолітніх дітей відповідачів на житло , в якому ці діти весь час проживають з батьками. Хоча будинок і є предметом іпотеки , однак цей будинок є власністю сімї і придбаний відповідачами за власні кошти, іншого житла сімя не має. При укладенні договору іпотеки згоду орган опіки та піклування не надавав , хоча в будинку на той час проживала вся сімя з дітьми , і був прописаний батько , відповідач ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що є приватним нотаріусом, посвідчувала договір іпотеки між сторонами , рішення про згоду органу опіки та піклування на укладення цього договору через наявність малолітніх дітей в будинку, який є предметом іпотеки , не надавалось, оскільки на час укладення цього договору , 25.04.2008 р. мати дітей , відповідач по справі ОСОБА_2 була прописана в с.Первомайське Сватівського району , а оскільки місцем проживання дітей є місце проживання матері , то житлові права дітей через відсутність такої згоди органу опіки та піклування не було порушено.

Суд, заслухавши сторони , дослідивши в судовому засіданні надані ними докази, оцінивши їх у сукупності, вважає , що позовні вимоги ПАТ комерційний банк „Приватбанк не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Між сторонами укладено кредитний договір № LGCWGA від 25.04.2008 року , згідно якого відповідач ОСОБА_1 отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 22050,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.04.2013 року ( а.с.10-12).

У той же день 25.04.2008 р. в забезпечення виконання зобовязань за вищезазначеним кредитним договором було укладено договір іпотеки , предметом якого є житловий будинок №59 , розташований за адресою Луганська область м.Сватове вул..Сасова , який іпотекодавець , відповідач по справі ОСОБА_1 надав в іпотеку в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором на строк з 25.04.2008 р. по 25.04.2013 р. включно ( а.с.14-16). При цьому вказаний будинок є власністю відповідачів згідно укладеного договору купівлі-продажу від 19.10. 2006 р. ( а.с.17), тобто будинок відповідачами придбано за власні кошти ще задовго до укладення кредитного договору.

На час укладення договору іпотеки , в цьому будинку був прописаний іпотекодавець ,відповідач ОСОБА_1, який є батьком трьох малолітніх дітей, які разом з ним та матірю ОСОБА_2 фактично проживали за вказаною адресою , іншого житла не мали і не мають на цей час, про що суду пояснила відповідач ОСОБА_2 . Дані обставини підтверджуються копіями домової книги, паспортів відповідачів, свідоцтв про одруження, про народження дітей, посвідчення про статус багатодітньої сімї ,довідками з місця проживання ( а.с.55-65,80).

Згідно ст..28 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи , яка не досягла десяти років , є місце проживання її батьків або одного з них , з ким вона проживає .

Оскільки , на час укладення договору іпотеки , в будинку, який є предметом іпотеки, проживали батьки, відповідачі по справі, разом з трьома малолітніми дітьми, при цьому батько ОСОБА_1 був і прописаний за вказаною адресою ( а.с.37) , то даний договір іпотеки міг бути посвідчений лише за згоди органу опіки та піклування відповідно до положень ст..18 Закону України Про охорону дитинства, згідно з якою органи опіки та піклування зобовязані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють , майнових та житлових прав дітей при відчудженні жилих приміщень та положень ст..6 Закону України Про іпотеку, згідно якої у разі обмеження правомочності розпорядження нерухомим майном згодою власника або уповноваженого органу державної влади чи органу місцевого самоврядування така ж згода необхідна для передачі цього майна в іпотеку. Проте в дійсності згода органу опіки та піклування для передачі будинку, в якому проживають малолітні діти , в іпотеку не надавалась , що визнано в судовому засіданні всіма особами, які брали участь у справі, на що вказала і свідок ОСОБА_5 , яка є приватним нотаріусом та яка посвідчувала вказаний договір іпотеки та надано листа службою у справах дітей Сватівської райдержадміністрації ( а.с.70). Отже договір іпотеки між сторонами укладено з порушенням норм діючого законодавства в частині порушення житлових прав малолітніх дітей.

При цьому суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_5 про відсутність порушень прав малолітніх дітей через прописку матері на час посвідчення договору іпотеки за іншою адресою, оскільки як зазначено вище, - згідно норм законодавства місцем проживання фізичної особи є приміщення, в якому фізична особа проживає , а не прописана. Місцем же проживання фізичної особи , яка не досягла десяти років , є місце проживання її батьків .

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець ) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст.530 даного Кодексу якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк.

Проте, як зазначено вище ,-кредитний договір між сторонами укладено з кінцевим терміном повернення коштів до 25.04.2013 року ( а.с.10-12).Отже, вказаний договір є чинним та діє до цього часу , термін його дії не закінчився, договір між сторонами не розірвано та не визнано недійсним, виконання зобовязань також забезпечено за кредитним договором на строк з 25.04.2008 р. по 25.04.2013 р. включно ( а.с.14-16). Відповідачі і по цей час продовжують здійснювати виконання своїх зобовязань за вказаним кредитним договором, вносять відповідні платежі, про що суду надано копії квитанцій про сплату коштів( а.с.81,82) та мають намір в найближчий час повністю виконати свої зобовязання , про що в судовому засіданні вказала відповідач ОСОБА_2.

Отже оскільки строк дії кредитного договору не закінчився , по цей час продовжується його виконання зі сторони відповідачів , тому вимоги за вказаним позовом на даний час є передчасними та безпідставними.

Сам позивач в своєму позові послався на положення ч.2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України , відповідно до яких наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, проте заявлено вимоги не про стягнення коштів , а про звернення стягнення на виконання взятих боржником зобовязань в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, строк дії якого ще не закінчився.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 213-215, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Сватівської районної державної адміністрації ,про звернення стягнення, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А. Гашинська