Справа №22-ц-132/12 11.01.2012 11.01.2012 11.01.2012
Провадження №22-ц/1490/302/12 У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2012 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:
головуючого: Вовненко Г.Ю.,
суддів Буренкової К.О., Кушнірової Т.Б.,
при секретарі судового засідання: Колосовій О.М.,
за участі: представника ПАТ «Миколаївгаз» ОСОБА_1 та стягувача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз»
на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 листопада 2011 року, постановлену за його скаргою на дії державного виконавця,
в с т а н о в и л а :
В листопаді 2011 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» ( далі ПАТ «Миколаївгаз») звернулося зі скаргами на дії державного виконавця Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції (далі відділ ДВС) щодо відмови зупинити виконавче провадження, а також на постанови державного виконавця від 14 жовтня 2011 року та від 25 жовтня 2011 року про накладення штрафів ПАТ «Миколаївгаз» як боржника у звязку з невиконанням ним рішення суду.
Заявник свої вимоги мотивував тим, що 4 березня 2011 року державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_3 (далі відділ ДВС) відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа , виданого 25 лютого 2011 року Ленінським районним судом м. Миколаєва на виконання рішення цього ж суду від 25 лютого 2011 року, яким задоволено позов ОСОБА_2 до ПАТ «Миколаївгаз» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди.
Заявник зазначав, що відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» (далі Закон) вказане підприємство включено до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі заборгованості, що є, на його думку, безумовною підставою для зупинення виконавчого провадження. Проте державний виконавець в порушення вказаного Закону та п.15 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» відмовив у задоволенні заяви ПАТ «Миколаївгаз» про зупинення даного виконавчого провадження та безпідставно виніс постанови від 17 жовтня 2011 року та від 25 жовтня 2011 року про накладення штрафів на ПАТ «Миколаївгаз» у звязку з невиконанням рішення суду.
Вважаючи такі дії державного виконавця неправомірними, ПАТ «Миколаївгаз» просило скасувати постанови державного виконавця відділу ДВС від 14 жовтня 2011 року та від 25 жовтня 2011 року про накладення штрафу на ПАТ «Миколаївгаз» та зобовязати державного виконавця зупинити зазначене виконавче провадження стосовно поновлення ОСОБА_2 на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 листопада 2011 року у задоволенні скарги ПАТ «Миколаївгаз» відмовлено.
В апеляційній скарзі ПАТ «Миколаївгаз» просить ухвалу суду скасувати як незаконну та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу на дії державного виконавця в повному обсязі.
Відповідно до ч.3 ст. 387 ЦПК, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, права чи свободи заявника не було порушено, то суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 лютого 2011 року ОСОБА_2 поновлено на роботі на посаді начальника підрозділів з аварійно-відновлювальних робіт ПАТ «Миколаївгаз», стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі і стягнення середнього заробітку за один місяць.
Постановою державного виконавця від 4 березня 2011 року на підставі виконавчого листа, виданого 25 лютого 2011 року, було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання вказаного рішення суду.
25 березня 2011 року ПАТ «Миколаївгаз» звернулося із заявою про зупинення виконавчого провадження, посилаючись на внесення цього підприємства до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу для участі у процедурі погашення згідно з Законом заборгованості, що виникла внаслідок неповних розрахунків за
Згідно ст. 2, п. 3.7 ст. 3 Закону його дія поширюється на підприємства паливно-енергетичного комплексу, а також на інших учасників розрахунків, які мають або перед якими є заборгованість, яка виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії. Тобто, дія цього Закону поширюється на підприємства паливно-енергетичного комплексу, а також на інших учасників розрахунків, які мають і перед якими є заборгованість, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії і не може застосовуватися до правовідносин щодо виконання рішення суду про поновлення на роботі, виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у звязку з трудовими відносинами.
Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що дії державного виконавця стосовно відмови в задоволенні заяви ПАТ «Миколаївгаз» про зупинення виконавчого провадження є правомірними і відповідають вимогам Закону «Про виконавче провадження».
Статтею 77 Закону «Про виконавче провадження» в редакції, яка була чинною до 8 березня 2011 року, було встановлено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається завершеним з моменту фактичного допущення зазначеного працівника до виконання попередніх обовязків на підставі відповідного акту органу, що прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.
Відповідно до ст. 76 цього ж Закону в редакції від 8 березня 2011 року рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою-підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
У разі невиконання власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою підприємцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника на них накладається штраф та застосовуються інші заходи, передбачені законом.
Виходячи з того, що згадане рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 лютого 2011 року не було виконано з вини боржника ПАТ «Миколаївгаз», то державний виконавець в межах своєї компетенції і відповідно до вимог ст. ст. 75, 89 Закону «Про виконавче провадження» обґрунтовано виніс постанови від 14 жовтня 2011 року та від 25 жовтня 2011 року про накладення на боржника штрафу за невиконання вказаного судового рішення.
Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду щодо правомірності оскаржуваних дій державного виконавця є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи
Враховуючи наведені обставини, колегія приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 301, 307, 315, 386, 387 ЦПК, колегія суддів
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ПАТ «Миколаївгаз» відхилити, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 листопада 2011 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але із цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Головуючий Судді