Справа № 2-3262/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2012 року Красногвардійський
районний суд м.Дніпропетровська у
складі:

головуючої

судді Токар
Н.В.,

при
секретарі
Кол
омійченко Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у
м.Дніпропетровську цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, суд –

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2011 року позивач звернулася до
суду з позовною заявою, в якій просила
шлюб з відповідачем, зареєстрований 07
вересня 1990 року Відділом реєстрації
актів цивільного стану міста Усть
–ОСОБА_3 області, актовий запис №172
–розірвати.

В обґрунтування позову вона вказала на
те, що від шлюбу вони неповнолітніх
дітей не мають. Спільне життя з
відповідачем не склалося. Фактичні
шлюбні відносини припинені. Причиною
розпаду сім'ї є несумісність
характерів, різні погляди на життя і
побут. Сторони втратили почуття любові
та поваги. Позивач вважає, що сім'я
розпалася остаточно і відновлена бути
не може.

У судове засідання позивач не
з’явилася, про день і час слухання
справи була повідомлена своєчасно та
належним чином, надавши суду письмову
заяву про розгляд справи за її
відсутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі та не заперечує проти
заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи був належним чином
повідомлений, причин неявки суду не
повідомив. Зі згоди позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст.224
ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст.112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 07 вересня
1990 року. Від шлюбу вони мають
неповнолітніх дітей не мають. Сторони
шлюбно-сімейні відносини не
підтримують та загальне господарство
не ведуть, шлюб носить формальний
характер і збереження його суперечило
б інтересам сторін.

Відповідно до ст.113 СК України, особа,
яка змінила своє прізвище у зв’язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 10, 57-61, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,
ст. ст. 104, 105, 109, 110, 112, 113 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 07 вересня
1990 року Відділом реєстрації актів
цивільного стану міста Усть –ОСОБА_3
області, актовий запис №172 –розірвано.

Надалі іменуватися сторонам прізвищем
–«Сімбіркіна»та «Сімбіркін».

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачи
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя:

ОСОБА_4