№2н/0528/3328/2012
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2012 року місто Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Кравченко О.Ю., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго"до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

20.08.2012 року до Краматорського міського суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго"до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 802,71 грн., індексу інфляції в сумі 183,82 грн., 3 % річних в сумі 72,58 грн. та судових витрат в сумі 107,30 грн..

За вказаним видом вимог відповідно до ст.96 ЦПК України може бути виданий судовий наказ.

Як вбачається з заяви, заявник просить про стягнення заборгованості "станом на теперішній час", що є незрозумілим, який час мається на увазі -час підписання заяви, подання її до суду, розгляду справи судом. Заявнику слід вказувати не станом на якій час, а саме за який період утворилася заборгованість, про стягнення якої він просить.

Як вбачається з доданих матеріалів, зокрема довідки про споживання, остання стосується періоду з березня 2009 року по березень 2012 року, але скільки за цей час було спожито електроенергії, на яку суму та яка сума фактично оплачена споживачем та яка заборгованість розрахунку не мається. Залишок заборгованості по оплаті за електроенергію на березень 2012 року складає 802,71 грн., про стягнення якої просить заявник, однак на березень 2009 року заборгованість вже складала 802,71 грн., що утворилася раніше, тобто поза межами строку позовної давнини.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження"наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Таким чином, надана заявником довідка про споживання не доводить безумовно його вимоги, у зв'язку з чим із заяви та доданих документів вбачається спір про право, що згідно п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Одночасно заявнику слід роз'яснити, що відповідно до ст.101 ч.2 ЦПК України відмова в прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник в цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Відповідно до ст.99 ч.2 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Таким чином, суд вважає відмовити у прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго"про видачу судового наказу.

Керуючись ст.ст.99, 100, 101 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго"до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості.

Роз'яснити, що відповідно до ст.101 ч.2 ЦПК України відмова в прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник в цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Відповідно до ст.99 ч.2 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: