Справа № 1402/24/12
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

11.06.2012 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Копейки Т.О. при секретарі Ганжі А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу за поданням начальника відділу ДВС Баштанського РУЮ про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ :

До суду надійшло подання з ВДВС Баштанського РУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, оскільки на виконанні в відділі ДВС перебуває в/лист 2-829, виданий 12.03.2009 року Баштанським райсудом Миколаївської області про стягнення з нього на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10014/060 філії Миколаївського обласного управління в сумі 21785,74 грн., за кредитним договором. 06.01.2012 року було відкрито виконавче провадження.

В поданні державний виконавець вказує, що на виконанні у відділі ДВС Баштанського РУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10014/060 філії Миколаївського обласного управління заборгованості, повязаної з отриманням грошових коштів за кредитним договором. Оскільки на час звернення до суду вказане зобовязання в добровільному порядку не виконане, то, на думку відділу ДВС, вказане є підставою для тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Про час та місце розгляду справи повідомлявся державний виконавець, від представника ВДВС надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Матеріали виконавчого провадження до суду не надано.

Дослідивши матеріали подання, суд встановив, що постановою державного виконавця від 06.01.2012 року відкрито виконавче провадження по примусовому стягненню з ОСОБА_1 заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10014/060 філії Миколаївського обласного управління на загальну суму 21785,74 грн.

Зі змісту ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України слідує, що питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України» передбачено декілька видів обмеження виїзді громадян України за кордон, зокрема: громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту (паспорту громадянина України для виїзду за кордон) та тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у певних випадках, що визначені в цій статті. Згідно п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобовязань.

З аналізу вказаних норм слідує, що особі, яка має паспорт для виїзду за межі України, та має такий намір, може бути відмовлено у виїзді за кордон у випадку ухилення від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобовязань.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним поданням, відділ державної виконавчої служби повинен послатися на обставини та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник має паспорт для виїзду за кордон, ухиляється від виконання зобовязань ( оголошувався в розшук , не зявлявся за викликами) та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

При цьому, при зверненні до суду із зазначеним поданням державний виконавець не надав жодних з перелічених обставин, а послався, як на підставу для обрання такого обмеження особі, тільки на наявність боргових зобовязань.

Обмеження особи у праві виїзду за межі України є нічим іншим, як умотивованим обмеженням прав особи на свободу пересування та може бути застосоване як виняток та лише у разі обґрунтованості обєктивної необхідності такого обмеження прав (наприклад, реальним ризиком того, що боржник намагатиметься залишити межі країни з метою ухилення від виконання рішення суду) та обґрунтування таких заходів покладено на державного виконавця, який вносить до суду подання.

Крім того, відділ ДВС не вказав на проведені ним дії та вжиті заходи по примусовому виконанню рішення суду з дня відкриття провадження по виконанню рішення суду (06.01.2012 року) по день звернення до суду з відповідним поданням (11.06.2012 року) та не вказав про свої наміри застосувати відносно боржника певні дії (заходи) в рамках виконання судового рішення, для забезпечення яких необхідно боржника обмежувати в його праві виїзду за межі України, яке є складовою частиною гарантованих та невідємних прав людини на свободу пересування та вільний вибір місця проживання.

З огляду на вказане, суд вважає, що подання ВДВС Баштанського РУЮ Миколаївської області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України не може бути задоволене.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209-210, 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні подання начальника відділу ДВС Баштанського РУЮ про тимчасове обмеження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана апеляційному суду Миколаївської області через Баштанський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: