Справа №412/7571/2012

25 грудня 2012 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Брага А.В.,
при секретарі Лампікі О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа Національний банк України про визнання кредитного договору, договору іпотеки недійсними, -
В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала вищезазначена цивільна справа.
12 листопада 2012 року рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по вищезазначеній цивільній справі у позові ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа Національний банк України про визнання кредитного договору, договору іпотеки недійсними було відмовлено (а.с.48, 59-62).
18 грудня 2012 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області дана цивільна справа була повернута до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська для належного оформлення та вирішення питання щодо ухвалення по справі додаткового рішення, оскільки при постановленні рішення від 12 листопада 2012 року, суд першої інстанції не вирішив питання про розподіл судових витрат.
Сторони по справі у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Сторони в судове засідання по справі не з`явились, про день та час його проведення повідомлялись належним чином, проте ця обставина, згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України, не є перешкодою у вирішенні поставленого перед судом питання. Враховуючи ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється.
Згідно ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення серед інших питань, судом вирішується питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, позивачем сплачується судовий збір у сумі 0,1 розміру мінімальної заробітної плати.
Судом встановлено, що позивача, у відповідності до ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», звільнено від сплати судового збору за подання позовів, що пов`язані з порушенням їх прав.
Згідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
За таких обставин, суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи що позивача було звільнено від сплати судового збору, приймаючи до уваги, що у задоволенні позову було відмовлено, вважає за можливе ухвалити додаткове рішення по даній справі, яким судові витрати у розмірі 107,30 гривень віднести за рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 214, 220, 208-210 ЦПК України, -

Судові витрати по справі № 412/7571/2012 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа Національний банк України про визнання кредитного договору, договору іпотеки недійсними віднести за рахунок держави.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.
Суддя А.В. Брага