Справа № 22-ц-618/12 Головуючий у 1 інстанції: Береза В. І.
Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Приколоти Т.І., Шашкіної С.А.

При секретарі: Кубішин І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою АТ "Ощадбанк" в особі філії Львівське обласне управління ТВБВ №10013/081 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 26 квітня 2011 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням частково задоволено позов ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Миколаївське відділення №6533 до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості та зміни умов кредитного договору щодо строку його виконання шляхом звернення стягнення на предмет застави рухомого майна.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Миколаївське відділення №6533 заборгованість за кредитним договором №2203 113 від 11.04.2008 року 26 356 грн. 57 коп. в тому числі: заборгованість по строковому кредиту 17060 грн., заборгованість по простроченому кредиту 8393,62 грн., заборгованість по прострочених відсотках 241,12 грн., пеня за прострочення кредиту 661,83 грн.

Відмовлено в задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет застави автомобіль марки "ИЖ", модель 2717-90, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова №ХWК 9418, що перебуває в заставі ВАТ "державний ощадний банк України" згідно кредитного договору від 11.04.2008 року, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВСС 615739 в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору №2203-113 від 11.04.2008 року шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ "Про виконавче провадження" з дотриманням ЗУ "Про іпотеку" та зміни умов договору відновлювальної кредитної лінії №2203-113 від 11.04.2008 року щодо строку його виконання.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі АТ "Ощадбанк" в особі філії Львівське обласне управління ТВБВ №10013/081 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повній мірі.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що відповідачем порушуються умови кредитного договору, Банк не отримує коштів на які розраховував при укладенні такого.

В судовому засіданні представник апелянта подав заяву про зміну назви Миколаївської філії Пат "Державний ощадний банк України" на АТ "Ощадбанк" в особі філії Львівське обласне управління ТВБВ №10013/081 у зв'язку з проведеною реорганізацією.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача на підтримання скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Судом та матеріалами справи встановлено, що згідно кредитного договору №2203-113 від 11 квітня 2008 року ВАТ "Державний ощадний банк України" надав ОСОБА_2 кредит на суму 41 000 грн. зі сплатою процентної ставки за кредитом 16 % річних з терміном погашення 11 квітня 2013 року. Зазначеним договором були передбачені права та відповідальність сторін.

В якості забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між банком та ОСОБА_2 укладено договір застави транспортного засобу від 11 квітня 2008 року, згідно умов якого ОСОБА_2 передала в заставу банку автомобіль марки "ИЖ", модель 2717-90, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Частково задовільняючи позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості та зміни умов кредитного договору щодо строку його виконання шляхом звернення стягнення на предмет застави рухомого майна суд першої інстанції вірно виходив з того, що ОСОБА_2 не належним чином виконувала взяті на себе зобовязання щодо вчасного погашення кредиту та відсотків за користування кредитом.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи значна частина боргу ОСОБА_2 погашена і така систематично, хоч і не в повній мірі повертає залишок боргу, строк виконання зобов'язання за кредитним договором закінчується 11.04.2013 року, а тому судом вірно відмовлено в задоволенні позову в частині зміни умов договору відновлювальної кредитної лінії з визначенням строку виконання договору на час набрання рішенням суду законної сили.

Доводи ВАТ «Державний ощадний банк України»про незаконність ухваленого судом першої інстанції рішення в частині відмови звернення стягнення на предмет застави, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до ст. 590 ЦК України для звернення стягнення на предмет застави необхідно враховувати не лише один факт невиконання боржником своїх зобовязань по договору, а ще й термін остаточного погашення кредиту, ступінь самого порушення та розмір тієї частини, в якій боржник не виконав свої зобовязання, що на думку колегії суддів й було вірно враховано судом першої інстанції при ухваленні рішення по справі. А також, вартість заставленого майна, належного ОСОБА_2 значно перевищує розмір заборгованості за кредитним договором.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу АТ "Ощадбанк" в особі філії Львівське обласне управління ТВБВ №10013/081 відхилити.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 26 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: