Справа № 1527/2-6541/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2012 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Виноградової Н.В.,

при секретарі - Шушулкова М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_4»про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеса ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надано позов до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства „Українська страхова компанія Княжа Вієнна ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди заподіяної у наслідок ДТП у розмірі 23244,85 грн., та моральної шкоди у сумі 10000 грн.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що забезпечення відшкодування шкоди, нанесеної внаслідок ДТП здійснив шляхом укладання договору обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно Закону України №1961-ІV від 01.07.2004року «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»з ПрАТ „УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_4».

Представник свіввідповідача ПрАТ „УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_4»в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилючись на викладені у запереченні обставини.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так, судом встановлено, що 20.07.2011р. о 14:15год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем «ВАЗ», державний номер НОМЕР_1, рухався по вул. Миколаївська дорога у м.Одесі, здійснив вїзд та рух по реверсійній смузі, коли рух по ній було заборонено, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, що належить ОСОБА_1

Постановою Суворовського районного суду Одеської області від 11.08.2011р. по справі 3-5070/11 була встановлена провина ОСОБА_3 у порушенні ним статті 124 КУпАП, за що був підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу (а.с.24).

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, постанови суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Забезпечення відшкодування шкоди, нанесеної внаслідок ДТП ОСОБА_3 здійснив шляхом укладання договору обовязкового страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВС/2174799 від 12.01.2011року згідно Закону України №1961-ІV від 01.07.2004року «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»з ПрАТ „УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_4»за яким забезпечено транспортний засіб «ВАЗ 21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_3. Ліміт відповідальності страховика складає 25500 грн., розмір франшизи складає 510 грн.

Про вказану дорожньо-транспортну пригоду з ознаками страхової страхувальник ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_2 безпосередньо після ДТП, що також не заперечувалось позивачами та страховика 21.07.2011 року.

Згідно ст.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України (254к/96-ВР), Цивільним кодексом України (435-15), Законом України "Про страхування" (85/96-ВР), цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно ст.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України (254к/96-ВР), Цивільним кодексом України (435-15), Законом України "Про страхування" (85/96-ВР), цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно ст.3 Закону метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

ОСОБА_2 до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_4»було надано заяву про виплату страхового відшкодування за подією, що мала місце 20.07.2011 року лише 27.09.2011 року.

Згідно статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(надалі Закон), при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 33 Закону, учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані, в тому числі, вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально.

Учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані зберегти транспортний засіб чи пошкоджене майно в такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, доки їх не огляне призначений страховиком аварійний комісар або експерт.

Під час звернення до Страховика 27.09.2011 року, транспортний засіб для огляду ОСОБА_6 надано не було, мотивуючи це тим, що транспортний засіб вже був відремонтований.

Представник співвідповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_4»зазначив, що у довідці № 8845007 про дорожньо-транспортну пригоду, зазначено, що у ОСОБА_3 наявний поліс ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_4».

Отже, потерпіла особа на момент дорожньо-транспортної пригоди була поінформована про поліс цивільно-правової відповідальності у Страхувальника, та у неї була можливість повідомити Страховика про дату та місце проведення огляду пошкодженого транспортного засобу.

ОСОБА_2 як в жодному документі по страховій справі так і у судових засіданнях не спростовував той факт, що він був обізнаний про даний Договір.

Таким чином, наразі, ОСОБА_2 позбавив ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_4» можливості оглянути транспортний засіб, провести власне розслідування страхового випадку та зясувати розмір шкоди. Оцінка пошкодженого транспортного засобу проведена з порушенням вимог Закону про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме без повідомлення страховика. Відсутні акти виконаних робіт по відновленню пошкодженого транспортного засобу.

Згідно ст. 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: 37.1.3. невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Згідно п.6 ч.1 ст. 991 ЦК України Страховик вправі відмовити у сплаті страхового відшкодування за наявності інших підстав, встановлених законом.

З огляду на викладене вище, з врахуванням того, що ОСОБА_2 позбавив Страховика можливості оглянути пошкоджений транспортний засіб та зясувати розмір шкоди, у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_4»відсутні правові підстави для проведення виплати страхового відшкодування.

Згідно ч.3 ст.22 Закону зазначено, що потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України.

Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ст. 23 Закону, шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), повязана: з лікуванням потерпілого; з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; із стійкою втратою працездатності потерпілим; із смертю потерпілого.

Окрім цього, позивачами не надано належних доказів, відповідно до вимог чинного законодавства, в обгрунтування того, що вказаний автомобіль використовувався у комерційних цілях, а у звязку з його пошкодженням та тимчасовим не використанням комерційна установа зазнала збитків.

Таким чином, відшкодування моральної шкоди за спричинення страхувальником майнової шкоди за рахунок страховика діючим законодавством не передбачено, а відтак відшкодуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Позивачі висунули також вимоги про стягнення зокрема й з ОСОБА_3 моральної шкоди ОСОБА_1, як власнику автомобіля та ОСОБА_2, як учаснику ДТП, оскільки у зв'язку з неможливістю експлуатувати автомобіль позивачам доводиться витрачати додатковий час, ними перенесені моральні страждання, порушений їх звичний режим дня і роботи у розмірі 10000гривень. Але виходячи з моральних страждань перенесених позивачами, які виразилися у вищевказаних обставинах, враховуючи принципи виваженості, розумності та справедливості, суд вважає можливим частково задовольнити вимоги позивачів стягнувши з ОСОБА_3 на їх користь моральну шкоду в розмірі по 100 гривень кожному.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розмір безумовної франшизи складає 510 гривень, згідно укладеного договору та полісу, позивачі франшизу від ОСОБА_3 отримали, що підтвердили в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 також підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 107гривень 30коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 64, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_4»про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 100 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 107гривень 30коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: