Дата документу 08.02.2012
ЄУ № 2/1219/82/2012
Провадження №2/1219/82/2012
РІШЕННЯ

іменем України

08 лютого 2012 року Новопсковський районний суд Луганської області

у.складі головуючого судді Потапенко Р.Р.

при секретарі Войтенко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новопсков цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новопсковської. районної державної адміністрації,Танюшівської сільської ради Новопсковського району про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на спадкове майно та витребування сертифікату на право на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду з вищезазначеним позовом до відповідачів, в якому просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) по КСП «Україна» Новопсковського району Луганської області, площею 11,05 умовних кадастрових гектарів, вартістю з урахуванням коефіцієнту інфляції 92514,78 грн., в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2, яка померла, 14.05.1996 року. Зобовязати Новопсковську РДА видати на його імя, сертифікат на земельну частку (пай) в розмірі 11,05 умовних кадастрових гектарів, встановленому для колишніх членів КСП Україна та виділити землю та території Танюшівської сільської ради Новопсковського району. Встановити факт того, що в списку який доданий до держаного акту на право колективної власності на землю серії ЛГ № КСП Україна зазначена за №259 ОСОБА_3, а фактично включена - ОСОБА_2, яка померла 14.05.1996 року. Обґрунтовує свої вимоги тим, що його мати ОСОБА_3, померла 14.05.1996 року. Він являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом, заповіт відсутній. Спадщину він фактично прийняв, так як вступив в управління та володіння спадковим майном, яке залишилися після сперті матері (предметами домашнього вжитку та худобою). З 1944 року по 1971 рік ОСОБА_3 працювала в КСП «Україна», та вийшла звідти на пенсію. Про те, що ОСОБА_3 має право на земельну частку пай ні вона, ні він не знали. Про це довідався тільки коли звернувся до відділу держкомзему у листопаді 2011 року. Зараз він бажає реалізувати своє право на спадщину, але не може це зробити, так як в списку який доданий до державного акту, імя матері помилково вказане «Поліна». Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для нього юридичне значення, так як він зможе реалізувати своє право на спадщину.

Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача - Новопсковської районної державної адміністрації в судове засідання не зявилась, надала заяву в якій просить справу розглядати без її участі, з вимогами позивача не згодна, тому що позивачем було пропущено строк прийняття спадщини.

Представник відповідача - Танюшівської сільської ради, в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

14.05.1996 року померла, ОСОБА_2, згідно свідоцтва про смерть №022361, виданого Заайдарівською сільською радою Новопсковського району.

Позивач бажає реалізувати своє право на спадщину, яка залишилась після смерті матері - ОСОБА_3, але не може це зробити, так як в списку який доданий до державного акту на право колективної власності на землю серії ЛГ № виданого Танюшівською сільською радою народних депутатів та зареєстрованого 29 листопада 1995 року по КСП «України» за № 259, імя матері помилково вказане «Поліна».

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу померлій, має для позивача юридичне значення, так як він зможе реалізувати своє право на спадщину.

Підтвердженням даного факту є рішення Новопсковського районного суду №2-128/1993 року від 18.05.1993 року, трудова книжка №111, видана колгоспом «Україна» 05.05.1960 року, свідоцтво про смерть №022361, видане Заайдарівською сільською радою, довідка Заайдарівської сільської ради №19 від 16.01.2012 року.

Дослідивши матеріали справи, у чинність п.6 ч.І ст.256 ЦПК України, суд вважає вимоги позивача про встановлення факту належності правовстановлюючого документу такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обгрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи.

З урахуванням положень п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення, згідно якого справи про встановлення факту, пов'язаного з вирішення спору про право повинні розглядатися в позовному провадженні, суд розглядає вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, разом ? позовними вимогами про визнання права власності на спадкове майно та витребувань сертифікату на право на земельну частку (пай).

Позивач з 1944 року по 1971 рік була членом колгоспу «Україна» Танюшівської сільської ради, Новопсковського району Луганської області , що підтверджується копією трудової книжки №111, виданою 05.05.1960 року колгоспом «Україна», та вийшла з звідти на пенсію.

29 листопада 1995 р. Танюшівською сільською радою народних депутатів, КСП «Україна» Новопсковського району був виданий Державний акт на право колективної власності на землю серії ЛГ № НОМЕР_1, до списку якого ОСОБА_3 була включена під № 259, площа земельної частки (паю) становить 11,05 умовних кадастрових гектарів, вартістю з урахуванням коефіцієнту інфляції 92514,78 грн., що підтверджується довідкою №01-01-11/600 від 25.11.2011 р., виданою відділом Держкомзему у Новопсковському районі Луганської області.

За життя ОСОБА_3 не було відомо, що вона включена до державного акту по КС «Україна» на право колективної власності на землю, в звязку 3 чим не отримала сертифікат та не реалізувала своє право на земельну частку (пай).

ОСОБА_3 отримала право власності на земельний пай у розмірі 11,05 умовних кадастрових гектарів, який рівний для всіх членів колгоспу, з моменту видачі КСП «Україна» державного акт. на право колективної власності на землю, так як вона була включена до списку, що додається до державного акту за № 259.

Позивач відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) являється спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_3. Інших спадкоємців немає, заповіт відсутній.

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно ст. 549 ЦК України ( в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, так як фактично вступив в управління або володіння спадковим майном яке залишилося після її смерті підтвердженням цього є довідка № 19 видана Заайдарівською сільською радою 16.01.2012 року згідно якої він проживав разом з ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини.

Згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» від 08.08.1995 р., Шара П Л. отримала право на земельну частку (пай).

Документом, що підтверджує право особи на земельну частку (пай), є сертифікат. Відповівідно до п.п.4,5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колектив - власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям сертифікат видається відповідною районною державною адміністрацією в розмірі, рівному для всіх колишніх членів КСП.

Право на земельну частку (пай) ОСОБА_3 отримала ще при житі, та воно увійшло до складу спадщини, хоч і не був отриманий сертифікат.

В п.24 постанови пленуму ВСУ № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», зазначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на зземельну частку (пай).

В судовому засіданні встановлено, що позивач не має можливості отримати сертифікат на належну йому в порядку спадкування за законом земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права ввласності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати них документа, який засвідчує його право власності.

Строк позовної давності позивачем не пропущений, оскільки право на земельну частку (пай) у ОСОБА_3 виникло з моменту включення її в список, доданий до державного акту на право колективиої власності на землю, але про факт включення останньої в зазначений список, ні їй ні позивачу не було відомо. Позивач дізнався про це лише в листопаді 2011 року, коли звернувся до відділу земельних ресурсів, де йому повідомили, що його мати ОСОБА_3 внесена до списку, доданого до Державного акту на право колективної власності на землю, що підтверджено довідкою №01-01-11/600 від 25.11.2011 р.

На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволення в повному обсязі, оскільки вони законні, обгрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215,256ч.1п.6,259 ЦПК України, ст.ст. 524-529,533,248,249 ЦК України з (в редакції 1963 року), ст.ст. 16,392 ЦК України п.п.2,4,5,6 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 року , суд

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новопсковської районної державної адміністрації, Танюшівської сільської ради Новопсковського району про встановлення факту належноссті правовстановлюючого документу, визнання права власності на спадкове майно та витребування сертифікату на право на земельну частку (пай), задовольнити повністю.

Встановити, що в списку який доданий до держаного акту на право колективної власності на землю серії ЛГ № КСП Україна зазначена за №259 ОСОБА_3, фактично включена -ОСОБА_2, яка померла 14.05.1996 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) по КСП «Україна" Новопсковського району Луганської області, площею 11,05 умовних кадастрових гектарів, вартістю з урахуванням коефіцієнту інфляції 92514,78 грн., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 14.05.1996 року

Зобов"язати Новопсковську районну державну адміністрацію Луганської області видати на імя ОСОБА_1, сертифікат на право на земельну частку (пай) у розмірі 11,05 умовних кадастрових гектарів, встановленому для колишніх членів КСП Україна та виділити зземлю на території Танюшівської сільської ради Новопсковського району.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляхційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення . можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя