31 січня 2012 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька у
головуючого - судді Цукурова В.П.,
при секретарі –Кривошей Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
справу за позовом Прокурора
Ворошиловського району м. Донецька в
інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, Донецької міської ради,
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
треті особи - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Завод
Донспецметалпром», Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Донбізнесбуд», про визнання договору
дарування недійсним, суд -
Прокурор Ворошиловського району м.
Донецька звернувся до суду в інтересах
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Донецької міської ради, Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Донецькій області з позовом
до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Завод
Донспецметалпром», Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Донбізнесбуд», про визнання договору
дарування недійсним. При цьому
посилається на наступне.
Заочним рішенням Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 02.07.2008
року було визнано за ОСОБА_6 право
власності на нерухоме майно - самочинно
створені вбудовані приміщення
цокольного поверху в житловому
будинку, розташованому за адресою: м.
Донецьк, вул. Челюскінців, 148.
Не погодившись з заочним рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 02.07.2008 року прокуратура
Ворошиловського району м. Донецька
внесла заяву про перегляд заочного
рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Ворошиловського районного
суду м.Донецька від 19.02.2009 року заяву
прокурора задоволено, вищевказане
рішення скасовано за нововиявленими
обставинами.

30.09.2008 року ОСОБА_6 уклала договір
дарування з ОСОБА_7, відповідно до умов
якого безоплатно передала йому у
власність об'єкт нерухомості.

Рішенням Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 31.03.2009 року у
задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_8
про визнання права власності
відмовлено.

При цьому, судом було встановлено, що
при самовільному виконанні робіт на
об'єкті нерухомості ОСОБА_6 грубо
порушено законодавство України в сфері
будівництва, містобудування і
архітектури, не отримано документів,
необхідних для здійснення будівництва,
не отримано згоди мешканців будинку
тощо.

Таким чином, вищевказаний договір
дарування був укладений на підставі
судового рішення, яке не відповідало
фактичним обставинам справи та було
скасовано в подальшому.

Враховуючи відсутність у ОСОБА_6
дозволу на виконання будівельних
робіт, належним чином розробленого та
затвердженого проекту реконструкції
(будівництва), відсутність
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку під прибудовою, а
також відсутність згоди мешканців
будинку на реконструкцію приміщення,
вважає, що внаслідок дій ОСОБА_6, які
виразились у здійсненні зазначеного
будівництва, а також подальшого
відчуження об'єкту нерухомості,
порушено права та законні інтереси
держави та громадян - мешканців будинку
вул. Челюскінців, 148.

Тобто, судове рішення, яке стало
підставою для виникнення майнових прав
позивача на спірне майно, було визнано
таким, що прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
скасовано у встановленому порядку та
перестало існувати як правові підстави
для набуття права власності.

Здійснювати будь-які правочини
відносно майна, що не знаходиться у її
власності, особа може лише у
передбачених законом випадках.

При укладені договору дарування
нерухомого майна від 30.09.2008 року ОСОБА_6
фактично вчинила дії по розпорядженню
майном, яке їй не належить, оскільки
правоустановчих документів на
вбудоване приміщення у неї не існувало,
а рішення суду, яким право було визнано,
було скасовано.

Укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 договір
дарування нерухомого майна порушує
законні права та інтереси
територіальної громади міста та
мешканців будинку № 148 по вул.
Челюскінців у м. Донецьку.

Просить визнати відсутність права
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на розпорядження
вбудованим приміщенням площею 441,6 кв.м.
в житловому будинку літ. А-5, яке
розташоване за адресою: м. Донецьк, вул.
Челюскінців, 148, визнати недійсним з
моменту укладення договір дарування
нерухомого майна, укладений 30.09.2008 року
між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо дарування
вбудованого приміщення площею 441,6 кв.м.
в житловому будинку літ. А-5, яке
розташоване за адресою: м. Донецьк, вул.
Челюскінців, 148; привести сторони по
договору дарування нерухомого майна
від 30.09.2008 року, укладеному між ОСОБА_6
та ОСОБА_7, в первісний стан,
зобов’язавши повернути одна одній все
отримане за вказаним договором.

Представник позивача в судове
засідання не з‘явився, надав суду
заяву про розгляд справи за його
відсутності, просив позов
задовольнити. Проти ухвалення заочного
рішення не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не
з’явилися. На підставі абз. 4, абз. 5 ч. 5
ст. 74 ЦПК України вважаються належним
чином повідомленими про дату, час та
місце слухання справи. Згідно вимог ст.
224 ЦПК України суд вважає за можливе
ухвалити по цій справі заочне рішення
на підставі доказів, що є в матеріалах
справи.

Треті особи в судове засідання не
з‘явилися, були повідомлені про час та
місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах позовних
вимог, вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

Заочним рішенням Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 02.07.2008
року було визнано за ОСОБА_6 право
власності на нерухоме майно - самочинно
створені вбудовані приміщення
цокольного поверху в житловому
будинку, розташованому за адресою: м.
Донецьк, вул. Челюскінців, 148.

30.09.2008 року ОСОБА_6 уклала договір
дарування з ОСОБА_7, відповідно до умов
якого безоплатно передала йому у
власність зазначений об'єкт
нерухомості.

Ухвалою Ворошиловського районного
суду м.Донецька від 19.02.2009 року рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 02.07.2008 року скасовано за
нововиявленими обставинами.

Таким чином, підстава, а саме рішення
Ворошиловського районного суду міста
Донецька від 02.07.2008 року, на якій майно
належало ОСОБА_6, скасована.

Отже, скасування рішення суду вказує
на те, що ОСОБА_6 не мала підстав для
набуття права власності на вбудовані
приміщення цокольного поверху в
житловому будинку, розташованому за
адресою: м. Донецьк, вул. Челюскінців, 148,
а не набувши цього права, ОСОБА_6 не мала
правових підстав вчинювати юридично
значущі дії з приводу цього майна -
відчужувати його шляхом дарування.

За таких умов договір дарування від
30.09.2008 року суперечить приписам ст. ст.
316, 317 Цивільного кодексу України,
відповідно до яких право
розпоряджатися річчю належить
виключно власнику цієї речі.

Цей факт в свою чергу вказує на те, що
договір дарування підлягає визнанню
судом недійсним з огляду на приписи ст.
ст. 203, 215 Цивільного кодексу України як
такий, що суперечить приписам
законодавства України.

У той же час, відповідно до статті 4 ЦПК
України суд, здійснюючи правосуддя,
захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб у спосіб, визначений
законами України. Перелік способів
захисту цивільних прав та інтересів
міститься в статті 16 ЦК України. Цей
перелік не є вичерпним, і суд може
захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений
законом або договором. Проте такого
способу захисту, як визнання в судовому
порядку відсутності права,
законодавством України не передбачено.
Тобто, позовні вимоги в частині
визнання відсутності права ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 на розпорядження спірним
майном задоволенню не підлягають,
оскільки такий спосіб захисту права не
передбачено діючим законодавством
України.

Не підлягають задоволенню й позовні
вимоги про приведення сторін цього
договору у первісний стан, зобов’язав
їх повернути все отримане одна одному,
оскільки на час ухвалення рішення ані
ОСОБА_7, ані ОСОБА_6 не є власниками
спірного приміщення, що
підтверджується довідкою КП «БТІ
м.Донецьк»№80, витягом із державного
реєстру правочинів №6670489 та договором
купівлі-продажу спірного майна від
23.10.2008 року (а.с. 20-21).

З таких обставин, позовні вимоги
Прокурора Ворошиловського району м.
Донецька в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Донецької
міської ради, Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
треті особи - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Завод
Донспецметалпром», Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Донбізнесбуд», про визнання договору
дарування недійсним підлягають
частковому задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України солідарно
з відповідачів на користь держави
підлягають стягненню судові витрати у
розмірі 45,50 гривень (37,00 грн. витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи та 8,50 судовий збір).

Справу розглянуто у межах позовних
вимог з урахуванням способу захисту
права, обраного позивачем.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.16, 203, 215 ЦК України,
ст.ст.1,3,60, 213-215, 224 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Прокурора
Ворошиловського району м. Донецька в
інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, Донецької міської ради,
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
треті особи - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Завод
Донспецметалпром», Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Донбізнесбуд», про визнання договору
дарування недійсним –задовольнити
частково.

Визнати недійсним договір дарування
вбудованих приміщень в житловому
будинку, розташованому за адресою: м.
Донецьк, вул. Челюскінців, 148, від 30.09.2008
року за реєстраційним номером 14660,
укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на
користь держави судові витрати у
розмірі 45 (сорок п’ять) гривень 50
копійок.

В іншій частині позовних вимог
–відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуте Ворошиловським районним
судом м. Донецька за заявою відповідача
про перегляд такого рішення, яка може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано через Ворошиловський
районний суд м.Донецька до
апеляційного суду Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті
в одному примірнику.

Суддя Ворошиловського районного
суду

м. Донецька

В.П. Цукуров