Провадження №2/761/1556/2013
У Х В А Л А

іменем України

10 серпня 2012 року суддя Шевченківського
районного суду міста Києва Гуменюк А.І.,
розглянувши заяву про забезпечення
позову у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «Хрещатик», Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві про
визнання права власності, виключення
майна із актів опису й арешту та зняття
арешту з майна,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 26 липня 2012 року
звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
ОСОБА_2 (далі - Відповідач № 1),
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний Банк «Хрещатик» (далі -
Відповідач № 2), Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві (далі -
Відповідач № 3) про визнання права
власності, виключення майна із актів
опису й арешту та зняття арешту з майна.

До провадження судді Шевченківського
районного суду м. Києва вказана справа
була передана 30 липня 2012 року.

26 липня 2012 року одночасно із позовною
заявою Позивач подав заяву про
забезпечення позову шляхом зупинення
стягнення за виконавчим провадженням
ВП № 30038291 від 28 жовтня 2011 року, яке
здійснюється підрозділом примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві та
зупинення виконавчого провадження ВП
№ 30038291 від 28 жовтня 2011 року.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що
заява про забезпечення позову підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 151
Цивільного процесуального кодексу
України, суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити,
передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

За змістом частин 1 та 3 статті 152
Цивільного процесуального кодексу
України, позов забезпечується
накладенням арешту на майно, що
належить відповідачеві і знаходиться у
нього або в інших осіб, забороною
вчиняти певні дії, встановленням
обов'язку вчиняти певні дії, забороною
іншим особам здійснювати платежі або
передувати майно відповідачеві чи
виконувати щодо нього інші
зобов'язання, зупиненням продажу
арештованого майна. Види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Приймаючи до уваги обставини,
викладені у заяві про забезпечення
позову, з огляду на те, що позовні
вимоги носять майновий характер,
вважаю, що невжиття заходів
забезпечення позову в частині щодо
зупинення стягнення за виконавчим
провадженням, у випадку задоволення
позову, може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду,
тому вказана заява в цій частині
підлягає задоволенню.

Крім того, Позивач просить
зупинити виконавче провадження,
вважаю, що заява про забезпечення
позову в цій частині задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження», Виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених
цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Крім того, відповідно до частини 1
статті 2 Закону України «Про виконавче
провадження», примусове виконання
рішень покладається на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України.

Статтями 37, 38 та 39 Закону України «Про
виконавче провадження», передбачено,
відповідно, вичерпний перелік
обов'язкового зупинення виконавчого
провадження, та право державного
виконавця зупинити виконавче
провадження та порядок і строки
зупинення виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту вказаних статей,
виконавче провадження може бути
зупинено лише державним виконавцем.
Крім того, до компетенції суду
зупинення виконавчого провадження не
входить, тому в цій частині заява про
забезпечення позову задоволенню не
підлягає.

З урахуванням викладеного, на підставі
статей 1, 2, 37-39 Закону України «Про
виконавче провадження», керуючись
статтями 151-152 Цивільного
процесуального кодексу України,

у х в а л и в :

Заяву про забезпечення позову у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Публічного акціонерного
товариства «Комерційний Банк
«Хрещатик», Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві про
визнання права власності, виключення
майна із актів опису й арешту та зняття
арешту з майна - з а д о в о л ь н и т и
частково.

Стягнення за виконавчим провадженням
ВП № 30038291 від 28 жовтня 2011 року, яке
здійснюється підрозділом примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві - з у п и н
и т и, до набрання законної сили судовим
рішенням у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «Хрещатик», Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві про
визнання права власності, виключення
майна із актів опису й арешту та зняття
арешту з майна.

В іншій частині заяви про забезпечення
позову - в і д м о в и т и.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва шляхом
подання через Шевченківський районний
суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а у разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання.

СУДДЯ: