Справа № 2-1826/11 Провадження № 22-ц/0290/362/2012Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 57 Доповідач: Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2012 м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Медвецького С.К.,

суддів: Зайцева А.Ю., Чорного В.І.,

при секретарі: Ковальчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 30.11.2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ПАТ «Ерсте Банк», ОСОБА_7, про визнання незаконними повторних прилюдних торгів та скасування протоколу з реалізації нерухомого майна, -

встановила:

У березні 2011 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.02.2011 року при примусовому виконанні рішення суду про стягнення з нього на користь ПАТ «Ерсте Банк» боргу, були проведені прилюдні торги з реалізації квартири № 35 по вул. 600-річчя, 18 у м. Вінниці, що є предметом іпотеки, та належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

При підготовці проведення прилюдних торгів відповідач розмістив інформацію про день, час, місце їх проведення та опис предмета іпотеки лише на відповідному веб-сайті та не розмістив цю інформацію у засобах масової інформації, чим порушив Закон України «Про іпотеку».

Крім того, відповідач не повідомив його вчасно про місце та час проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну.

Посилаючись на порушення процедури проведення прилюдних торгів, ОСОБА_3 просив визнати повторні прилюдні торги незаконними та скасувати протокол № 07/178/10/і-1 з реалізації нерухомого майна.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 30.11.2011 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення суду і ухвалити нове про задоволення позову.

У судові засідання позивач ОСОБА_3, його представник та треті особи неодноразово не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, тому, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутність, відповідно до вимог ст. 305 ЦПК України.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню частково з таких міркувань.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

За змістом ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що прилюдні торги були проведені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5.

Проте з таким висновком місцевого суду повністю погодитись не можна з огляду на таке.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує питання : 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Частина четверта статті 10 ЦПК України передбачає, що суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Як убачається з матеріалів справи, виконання зобовязання за кредитним договором № 014/3951/3/13285 було забезпечено договором іпотеки від 09.04.2008 року, укладеним між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за № 1061, відповідно до якого у разі невиконання ОСОБА_3 кредитного зобовязання Банк має право одержати задоволення за рахунок предмета іпотеки, зокрема: квартири № 35 по вул. 600-річчя, 18 у м. Вінниці (а.с.76-81).

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 09.03.2010 року задоволено позов ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором.

Постановою старшого державного виконавця Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження з виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 09.03.2010 року.

При примусовому виконанні зазначеного рішення суду, 15.06.2010 року старшим державним виконавцем Вишенського відділу державної виконавчої служби, в присутності ОСОБА_3, було накладено арешт на квартиру № 35 по вул. 600-річчя, 18 у м. Вінниці.

15.12.2010 року між Вишенським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції та приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» було укладено договір № 07/178/10і про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Пунктом 1.2 цього договору визначено, що Відділ передає Спеціалізованій організації нерухоме майно арештоване державним виконавцем (далі-майно), а Спеціалізована організація надає послуги з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про іпотеку», іншими законами України, Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5 (а.с.31-32).

Повторні прилюдні торги з реалізації нерухомого майна були проведені 25.02.2011 року, за результатами якого був складений протокол № 07/178/10і з реалізації нерухомого майна, за яким ОСОБА_7 визнано переможцем торгів, і який придбав майно за 212 862, 50 грн. (а.с.46).

З протоколу присутності на прилюдних торгах убачається, що позивач ОСОБА_3 був присутній при проведені торгів (а.с.45).

Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України до договорів купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється спеціалізованими організаціями, які залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між Державною виконавчою службою та спеціалізованими організаціями шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах (частина 1 статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», Тимчасове положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5).

Згідно з пунктами 6.1.-6.3. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, після повного розрахунку покупців за придбане майно, на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копії документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальника відповідного органу державної виконавчої служби. Затверджений акт державний виконавець видає покупцеві, а копія акта надсилається стягувачу, боржникові та спеціалізованій організації.

Таким чином, правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності (продаж) на майно боржника до покупця-учасника прилюдних торгів. Враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведені прилюдні торги є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах.

Викладене свідчить про те, що фактично продавцем арештованого нерухомого майна чи майна на яке накладено стягнення є Державна виконавча служба.

Разом із тим, як убачається з позовної заяви, ОСОБА_3 будь-які вимоги до Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, як продавця арештованого нерухомого майна, не заявлені. При розгляді справи позивач не заявляв клопотання про залучення до участі у справі відділ державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України.

Крім того, статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Вимога позивача про визнання незаконними повторних прилюдних торгів не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених статтею 16 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», натомність у перелічених нормативно-правових актах містяться норми щодо визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового, про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Вінниці 30.11.2011 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ПАТ «Ерсте Банк», ОСОБА_7, про визнання незаконними повторних прилюдних торгів та скасування протоколу з реалізації нерухомого майна відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

З оригіналом вірно :