РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

10 лютого 2012 року
справа №
2-/519/966/12

м.
Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя
Донецької області в складі:
головуючого судді Васильченко О.Г., при
секретарі Дерягіній Д.В., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 міської Ради про визнання
права власності,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з
позовом про визнання права власності
на тамбур літ а 3-1, майданчик літ а-4,
жилу кімнату літ 1-3 площею 11. 1 кв.м. за
адресою м. Маріуполь вул. Поштова буд. 47.
У судовому засіданні ОСОБА_1
підтримала заявлені вимоги, суду
пояснила, що її матері ОСОБА_3, померлої
16.04.2009 року, на підставі свідоцтва про
право на спадщину від 20.06.1996 року
належить домоволодіння за вказаною
адресою, на підставі державного акту на
право власності на землю від 05.01.2000
року, належить земельна ділянка площею
0.0592 га . Після смерті матери, вона є
спадкоємцями першої черги, у
встановленому законом порядку
прийняла спадщину після матери , проте
отримати свідоцтво про право на
спадщину не може , оскільки спірні
будови числяться в БТІ м. Маріуполя
самовільним будівництвом. Проте всі
спірні будови відповідають
будівельно-технічним нормам, їх
експлуатація можлива. Просить суд
визнати за нею та право власності в
рівних долях на тамбур літ а 3-1,
майданчик літ а-4, жилу кімнату літ 1-3
площею 11. 1 кв.м. у буд. № 47 по вул.
Поштовій в м. Маріуполі.

Представник відповідача ОСОБА_2
міської Ради в судове засідання не
з'явився, хоча про час розгляду справи
був повідомлений в передбаченому
законом порядку, суд ухвалив справу
розглянути заочно у відсутність
відповідачів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає за необхідне задовольнити
заявлені вимоги з наступних підстав:

Відповідно до вимог ст. 376 ЦК
України, право власності на самочинне
побудоване нерухоме майно може бути за
рішенням суду визнане за особою, що
здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, яка не була йому
відведений для цієї мети за умови
надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під вже
побудоване нерухоме майно.

Суду представлене свідоцтво про
право на спадщину за законом від 20.06.1996
року, згідно якому ОСОБА_3 належить
домоволодіння № 47 по вул. Поштовій в м.
Маріуполі. Згідно державного акту на
право приватної власності на землю
від05.01.2002 року, земельна ділянка по вул.
Поштовій буд. 47 належить ОСОБА_3 Зі
свідоцтва про смерть, убачається, що
ОСОБА_3 померла 10.04.2009 року. З довідки
БТІ м. Маріуполя від 22.06.2011 року витікає,
що ОСОБА_4 на земельній ділянці по вул.
Поштовій буд. № 47 самовільно збудовані
тамбур літ а 3-1, майданчик літ а-4, жила
кімната літ 1-3 площею 11. 1 кв.м., яка
переобладнана з кухні.

З представлених суду свідоцтва про
народження ОСОБА_1, свідоцтва про шлюб
ОСОБА_1 убачається, що померла ОСОБА_3 є
матір’ю позивача.

Згідно вимогам ст. 1261 ЦК України,
діти є спадкоємцями першої черги.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК
України, спадкоємці мають право
прийняти спадщину, або відмовитися від
прийняття спадщини . Спадкоємці, що
постійно проживають на день смерті із
спадкодавцем вважаються такими, що
прийняли спадщину.

Судом встановлено, що позивач
зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1, на день
смерті ОСОБА_3 мешкала у вказаному
будинку.

Згідно висновку
будівельно-технічної експертизи від
26.01.2012 року, вказані вище самовільно
зведені будови, відповідають
будівельно-технічним нормам, їх
експлуатація можлива.

Враховуючи викладене, той факт, що
позивач є спадкоємцем першої черги
після смерті ОСОБА_3, будови
відповідають будівельно-технічним
нормам, земельна ділянка виділена у
передбаченому законом порядку, суд
вважає за необхідне задовольнити
заявлені вимоги.

Керуючись ст.ст. 224-226, 230 ЦПК України,
ст. 1261,1268, ст.376 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
міської Ради про визнання права
власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на тамбур літ а 3-1, майданчик літ а-4,
жилу кімнату літ 1-3 площею 11. 1 кв.м. у
будинку № 47 по вул. Поштовій у м.
Маріуполі.

Рішення може бути переглянуто
суддею, яким воно було винесено, за
письмовою заявою відповідача. Заява
про перегляд заочного рішення повинна
бути подана протягом десяти днів з
моменту отримання копії рішення.

Суддя