Справа
№ 422/6625/12
Справа №2/422/4493/2012р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2012 року
м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Мовчан Д.В.
при секретарі
Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом,
в якому вказала, що вона з відповідачем
перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27
вересня 2003 року, від шлюбних стосунків
мають неповнолітню дитину, сина
-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з
нею і знаходиться на її утриманні.
Позивач зазначає, що з червня 2012 року
шлюбні відносини між нею та
відповідачем фактично припинилися,
спільне господарство не ведеться.
Внаслідок несумісності характерів,
різності поглядів на ведення
господарства та виховання дитини, між
нами втрачено почуття кохання та
поваги один до одного. Вважаючи
примирення та подальше збереження
сім'ї неможливим, просить розірвати
шлюб, укладений між нею та
Відповідачем, зареєстрований
Елізарівською сільською радою
Солонянського району
Дніпропетровської області, актовий
запис № 09.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, надала суду письмову заяву, в
якій позовні підтримує повністю,
просив шлюб розірвати, а позов
задовольнити. Після розірвання шлюбу
залишити прізвище, яке було в неї до
моменту державної реєстрації шлюбу, а
саме: «ОСОБА_1».

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про що свідчить його підпис в
повідомленні про ознайомлення про час
та місце розгляду даної цивільної по
суті (а.с.30).

Суд, дослідивши матеріали справи,
встановивши, що визнання позову
відповідачем не суперечить закону, не
порушує прав, свобод чи інтересів інших
осіб, вважає можливим ухвалити судове
рішення про задоволення позовних
вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованими шлюбі з
27 вересня 2003 року (а.с.9). Від сумісного
подружнього життя мають неповнолітню
дитину, сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживає з Позивачем і знаходиться на
її утриманні (а.с.10,14).Також судом
встановлено, що сім'я сторін по даній
справі фактично розпалась з червня 2012
року, на даний час вони не проживають
разом, спільного господарства не
ведуть, ніяких відносин не підтримують.

Позивач категорично наполягає на
розірванні шлюбу, що говорить про її
стійке волевиявлення на припинення
сімейних відносин.

Разом з цим, відповідною ухвалою від 16
серпня 2012 року провадження по даній
справі було зупинено, а сторонам надано
строк для примирення терміном в три
місяці. Однак, в термін який був
наданий для примирення ніяких дій для
збереження сім'ї не відбулося.

Як вбачається із ст.55 ч.1 СК України
дружина та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім
того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України
кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини і примушення до
припинення шлюбних відносин,
примушення до їх збереження не може
мати місце, як передбачене ч.4 вказаної
статті.

Приймаючи до уваги викладене, суд
вважає що причини, що спонукають
позивача наполягати на розірванні
шлюбу, є обґрунтованими і подальше
спільне життя та збереження шлюбу
суперечило б їх інтересам, що має
істотне значення, внаслідок чого позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів до ст.113
Сімейного Кодексу України особа, яка
змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Позивач бажає після розірвання шлюбу
залишити прізвище, яке було в неї до
моменту державної реєстрації шлюбу, а
саме: «ОСОБА_1».

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114
Сімейного кодексу України, у разі
розірвання шлюбу судом шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати, тому з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути витрати по
сплаті судового збору в розмірі 107(сто
сім) грн. 30 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 60, 212, 215, 294 ЦПК України, ст. ст.
105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

2. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
що був зареєстрований 27 вересня 2003 року
Елізарівською сільською радою
Солонянського району
Дніпропетровської області, актовий
запис № 09.

3. Після розірвання шлюбу залишити
прізвище, яке було в неї до моменту
державної реєстрації шлюбу, а саме:
«ОСОБА_1».

4. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий
збір у розмірі 107(сто сім) грн. 30коп.

Відповідно до ч.2 ст. 115 Сімейного
кодексу України копію рішення суду про
розірвання шлюбу після набрання ним
законної сили надіслати до органу
державної реєстрації актів цивільного
стану за місцем ухвалення рішення для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та постановлення відмітки в
актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про
перегляд заочного рішення може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення до Апеляційного суду
Дніпропетровської області, шляхом
подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська.

Суддя:
Д.В.
Мовчан