УХВАЛА

іменем України

"21" грудня 2012 р. Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі: головуючого -судді Пустовіт З.П.

при секретарі Гоноболіній О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 липня 2011 року,

В С Т А Н О В И В:

06.12.2012 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 липня 2011 року, яким позов ОСОБА_2 до нього про стягнення аліментів та додаткових витрат задоволений частково: стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Чечня, на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, починаючи з 20 травня 2011 року і до досягнення повноліття дітьми. Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Чечня, на користь ОСОБА_2, додаткові витрати на утримання дочки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 20 травня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Чечня, на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 500,00 грн., починаючи з 20 травня 2011 року і до виповнення дочці ОСОБА_4 трьох років. В іншій частині позову відмовити. А крім цього з нього стягнуті судові витрати.

В заяві про перегляд заочного рішення відповідач зазначив, що з вказаним рішенням він не згоден, оскільки суд допустив неповне зясування обставин, без зясування його майнового стану, не врахувавши, що грошові перекази були у 2010 році, а у 2011 році жодних переказів він не надсилав, тому у суду не було підстав встановлювати можливість сплати ним аліментів в розмірі 2500 грн. щомісячно. Судом не враховано, що він не працює, ніяких доходів не має, мешкає з матірю. Перебуваючи в Російській Федерації з 2011 року засобів до існування не мав, перебивався випадковими заробітками через те, що у нього був викрадений паспорт у травні 2011 року і протягом 2011-2012 років він намагався зібрати необхідні документи та отримати дозвіл на виїзд з Російської Федерації. Вважає, що розмір аліментів, які перевищують розмір мінімальної заробітної плати у декілька разів, є занадто завищеним та обтяжливим для нього і стягнення такого розміру аліментів поставить його у дуже скрутне матеріальне становище, залишить без засобів до існування. Про вказане рішення він дізнався у листопаді 2012 року, коли повернувся з Росії і зразу ж подав заяву про отримання його копії, а потім заяву про його перегляд. Його відсутність на судовому засіданні 07.07.2011 року була викликана тим, що він не отримував повісток, проживаючи за межами України, а суд жодного документу в порядку, визначеному міжнародними договорами, йому не надсилав.

У судове засідання відповідач не зявився, повідомлявся про розгляд його заяви за адресою, зазначеною в заяві про перегляд заочного рішення, проте конверт повернувся з позначкою поштового відділення за закінченням терміну зберігання.

Позивач повідомлялася про розгляд заяви відповідача за адресою, зазначеною нею в позовній заяві, до суду не зявилася, проте відповідно до ч.1 ст.231 ЦПК України, неявка осіб не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що дана цивільна справа перебувала в провадженні суду з 20.05.2011 року. Як вбачається з матеріалів справи, повістка та копії позову з додатками на судове засідання, яке мало відбутися 14.06.2011 року, направлялися відповідачу на адресу його реєстрації: АДРЕСА_1, звідки кореспонденція повернулася після судового засідання з позначкою поштового відділення за закінченням терміну зберігання. У звязку з чим розгляд справи було відкладено на 07.07.2012 року, проте конверт від відповідача знову повернувся за закінченням терміну зберігання, що є, відповідно до положень ч.5 ст.74 ЦПК України, належним повідомленням про слухання справи. Тому 07.07.2011 року судом, за згодою позивача, було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволені частково. Копія заочного рішення відповідачу була направлена 08 липня 2011 року, при цьому до суду повернулося поштове повідомлення, в якому зазначено, що копію рішення було отримано ОСОБА_4 особисто 14.07.2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із заяви про перегляд заочного рішення, ОСОБА_1 вказує на те, що на судове засідання 07.07.2011 року він не міг зявитися з тих причин, що перебував в Російській Федерації, не отримував повісток із суду, а тому не міг знати про судове засідання. Копію рішення отримав лише 27 листопада 2012 року, після повернення в Україну. В обґрунтування заяви про скасування заочного рішення долучив копію трудової книжки, з якої вбачається, що він з серпня 2009 року не працює, копію проїзного документу щодо виїзду з Москви до Бердянська 04.11.2012 року та копію посвідчення особи на повернення в Україну, виданого 10 жовтня 2012 року, яке дійсне до 09.11.2012 року.

Таким чином, відповідачем надано суду докази про поважність причини його неявки в судове засідання. Крім цього, суд приймає до уваги його посилання та докази підтвердження того, що на час постановлення заочного рішення він не мав доходів та не міг надсилати позивачу грошові перекази, які він відправляв у 2010 році і які судом були покладені в основу рішення щодо визначення розміру аліментів. Ці докази мають істотне значення для вирішення справи.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заочне рішення від 07 липня 2011 року слід скасувати та призначити справу в загальному порядку.

Керуючись ст.228-232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 липня 2011 року задовольнити.

Скасувати заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 липня 2011 року по цивільній справі №2-2595/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат.

Призначити справу до судового розгляду в загальному порядку на 10-00 годину 23 січня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_5