РІШЕННЯ

Іменем України

08 лютого 2012 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючого: судді Цукурова В.П.,

при секретарі: Рябко Ю.В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про звільнення від сплати
заборгованості з аліментів та
звільнення від сплати аліментів на
неповнолітнього сина, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про звільнення від
сплати заборгованості з аліментів та
звільнення від сплати аліментів на
неповнолітнього сина, посилаючись на
наступні обстави.

За адресою: АДРЕСА_1, позивач проживає
зі своєю родиною, у тому числі з
шістьома малолітніми дітьми.

10.07.1997 року шлюб між ним та
відповідачкою ОСОБА_2 було розірвано.

Відповідно до рішення суду від 10.07.1997
року їх спільні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5
були залишені на виховання
відповідачки ОСОБА_2.

Проте відповідачка ОСОБА_2 з дітьми
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 досі зареєстровані та
проживають в одній квартирі разом з
позивачем та його новою сім’єю. Вони
користуються його майном, не сплачують
за комунальні послуги. До 2002 року
ОСОБА_3 постійно допомагав дітям
матеріально.

Родина позивача вже більше 4 років є
малозабезпеченою, знаходиться на
обліку в Управлінні праці й
соціального захисту населення
Ворошиловської районної у м. Донецьку
ради.

У 2009 році позивач дізнався про його
заборгованість з аліментів на його
дітей від першого шлюбу ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 у розмірі понад 10 000 гривень.

Зазначає, що відповідно до довідки
Управління праці й соціального захисту
населення Ворошиловської районної у м.
Донецьку ради дохід позивача складає
1946,98 гривень.

У той же час дохід відповідачки складає
приблизно 3000 гривень. Крім того
підприємство, де вона працює, надає їй
пільгові путівки на відпочинок, а також
матеріально відповідачці допомагає її
мати.

Пояснює, що його сімейного бюджету не
вистачає для нормального розвитку його
шести малолітніх дітей, забезпечення
їх усім необхідним, лікування, навчання
тощо.

Позивач просить суд звільнити його від
сплати заборгованості з аліментів на
дітей від першого шлюбу ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, а також звільнити його від
сплати аліментів на неповнолітнього
сина ОСОБА_5.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала,
просила позов задовольнити. Пояснила,
що дохід відповідачки значно перевищує
дохід позивача. Стосовно доходу дитини
пояснень не надала.

Відповідачка в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, просила в
задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши представника позивача
та відповідачку, дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку про те, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

За адресою: АДРЕСА_2, позивач проживає
зі своєю родиною, у тому числі з
шістьома малолітніми дітьми.

10.07.1997 року шлюб між позивачем ОСОБА_3 та
відповідачкою ОСОБА_2 було розірвано.

Відповідно до рішення суду від 10.07.1997
року їх спільні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5
були залишені на виховання
відповідачки ОСОБА_2.

Відповідачка ОСОБА_2 з дітьми ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 зареєстровані та проживають в
одній квартирі разом з позивачем та
його новою сім’єю, що підтверджується
довідкою про склад сім’ї (а.с.3).

На виконанні Відділу державної
виконавчої служби Ворошиловського РУЮ
у м. Донецьку знаходиться виконавчий
лист, виданий 18.07.1997 року про стягнення
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання
дітей: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3
частини з усіх видів заробітку, але не
менше ? мінімального розміру
заробітної плати щомісячно на кожну
дитину до їх повноліття.

Відповідно до розрахунку
заборгованості, наданого на запит суду
ВДВС Ворошиловського РУЮ у м.Донецьку,
№331 від 12.01.2012 року, заборгованість з
аліментів ОСОБА_3 за 158 місяців
становить 20406, 87 гривень (а.с.65-67).

Позивач просить звільнити його від
сплати аліментів на неповнолітнього
сина.

У той же час, відповідно до ст.180
Сімейного кодексу України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 188 Сімейного
кодексу України, батьки можуть бути
звільнені від обов'язку утримувати
дитину, якщо дохід дитини набагато
перевищує дохід кожного з них і
забезпечує повністю її потреби.

Отже, судом не береться до уваги
посилання позивача на певний розмір
доходу відповідачки, оскільки законом
не передбачено такої підстави
звільнення одного з батьків від
обов’язку утримувати дитину. Стосовно
наявності доходу самої дитини - ОСОБА_5,
позивачем не було надано суду жодних
належних та допустимих доказів.

Щодо позовної вимоги про звільнення
позивача від сплати заборгованості з
аліментів, що виникла з 1998 року, суд
приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.4 ЦПК
України здійснюючи правосуддя, суд
захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Так, рішення суду про стягнення
аліментів з ОСОБА_3 набуло чинності,
судом вищої інстанції скасовано не
було, на підставі виконавчого листа по
даній справі відкрито виконавче
провадження. Правових підстав для
задоволення даної позовної вимоги у
суду немає.

Таким чином, позовні вимоги про
звільнення ОСОБА_3 не ґрунтуються на
законі, а тому не підлягають
задоволенню повністю.

За таких обставин, необхідно в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про звільнення від сплати
заборгованості з аліментів та
звільнення від сплати аліментів на
неповнолітнього сина відмовити.

На підставі викладеного, ст. 180, 188
Сімейного Кодексу України та керуючись
ст. ст. 58-60, 215, 224 -226 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про звільнення від сплати
заборгованості з аліментів та
звільнення від сплати аліментів на
неповнолітнього сина - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано через Ворошиловський
районний суд м. Донецька до
апеляційного суду Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Рішення надруковано у нарадчій кімнаті
у одному примірнику.

Суддя Ворошиловського районного

суду м.
Донецька

В.П. Цукуров