РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10.12.2012 року Автозаводський
районний суд м. Кременчука Полтавської
області у складі :

Головуючого - судді Кривич Ж.О.,

при секретарі - Сичовій Я.О.,

з участю представника позивача
Келембета О.М., відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
цивільну справу за позовом
Кременчуцької міської ради до ОСОБА_2
про зобов»язання звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку,-

В С Т А Н
О В И В :

У вересні 2012 року до суду звернулась
Кременчуцька міська рада Полтавської
області із зазначеним позовом та
просила ухвалити рішення, яким
зобов'язати відповідача ОСОБА_2
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку по АДРЕСА_1 і зупинки
громадського транспорту «вул. Героїв
Сталінграду» в м. Кременчуці та за
власний рахунок розібрати
розташований на ній торгівельний
павільйон.

Представник позивача Келембет О.М.
позов підтримав, суду пояснив, що
ОСОБА_2 користується земельною
ділянкою без укладання договору її
оренди. Звертав увагу на те, що право
власності відповідача на нерухоме
майно не зареєстроване; попередньому
власнику - КП МТС «Гарант» земельна
ділянка надавалась у короткострокову
оренду для встановлення,
обслуговування та експлуатації
стаціонарної малої архітектурної
форми, яку відповідач самочинно
реконструював у капітальну споруду;
більша частина торгівельного
павільйону побудована в межах червоної
лінії просп. 50-річчя Жовтня.

Відповідач позовні вимоги не визнав.
ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 суду
пояснили, що відповідач є
універсальним правонаступником КП МТС
«Гарант» та власником нерухомого майна
- торгівельного павільйону.
Посилаючись на статтю 120 Земельного
Кодексу України вважали, що до ОСОБА_2
перейшло право оренди спірної
земельної ділянки. Зазначали також, що
Кременчуцька міська рада ухиляється
від укладання договору оренди з ОСОБА_2,
кожного разу вимагаючи від нього
надання вже наданих їй документів
(письмові заперечення, а.с. 26-27).

Суд, заслухавши пояснення учасників
судового засідання, дослідивши надані
ними докази, встановив такі фактичні
обставини справи:

31 травня 2002 року між колективним
підприємством «МТС «Гарант» в особі
директора ОСОБА_2 та Кременчуцькою
міською радою Полтавської області було
укладено на строк до 01 березня 2003 року
договір оренди земельної ділянки
несільськогосподарського призначення,
загальною площею 0,0117 га, для
експлуатації та обслуговування
торгівельного павільйону по просп.
50-річчя Жовтня в районі зупинки
громадського транспорту «вул. Героїв
Сталінграда» в м. Кременчуці (а.с. 9-10).
Підставою для укладення договору було
рішення ІІІ сесії Кременчуцької
міської ради Полтавської області ХХІV
скликання від 30 травня 2002 року.

Постановою Господарського суду
Полтавської області від 22 січня 2008 року
було задоволено частково позов
колективного підприємства «МТС
«Гарант» до Кременчуцької міської ради
Полтавської області та визнано договір
оренди земельної ділянки від 31 травня
2002 року чинним та таким, що
пролонговано на 10 років; встановлено,
що колективне підприємство «МТС
«Гарант» користується земельною
ділянкою, яка знаходиться в АДРЕСА_1 та
зупинки громадського транспорту «вул.
Героїв Сталінграду» на підставі
договору оренди земельної ділянки від
31травня 2002 року. Постанова набрала
законної сили ( а.с. 11-12).

В судовому засіданні у даній справі
було встановлено, що 13 листопада 2006
року, тобто задовго до звернення КП МТС
«Гарант» з позовом до Господарського
суду і прийняття Господарським судом
зазначеної постанови, було проведено
державну реєстрацію припинення
юридичної особи - КП МТС «Гарант» у
зв»язку з визнанням її банкрутом. Ці
відомості підтверджуються довідкою з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців ( а.с.
50-51).

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 17 березня 2010 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
поділ спільного майна подружжя була
прийнята та затверджена мирова угода,
відповідно до умов якої, зокрема, за
ОСОБА_2 визнано права власності на
торгівельний павільйон в районі
будинку АДРЕСА_1. Ухвала суду набрала
законної сили (а.с. 13).

Відповідно до частини 2 статт 331
Цивільного Кодексу України якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації.

Право власності за відповідачем ОСОБА_2
на вказане нерухоме майно не
зареєстроване.

У 2010-му та 2011-му роках ОСОБА_2 звертався
до управління містобудування та
архітектури Кременчуцької міської
ради із заявами про присвоєння
поштової адреси торговельному
павільйону. 01 червня 2010 року Управління
містобудування йому відмовило,
оскільки споруда є тимчасовою; 26
вересня 2011 року начальник управління
запропонував позивачу надати
додаткові документи ( а.с. 28, 69).

На доказ того, що спірний об»єкт не є
самочинним будівництвом, відповідач
надав суду окремі аркуші з проекту
реконструкції фасадів павільйону із
збільшенням його габаритів та акт
обстеження земельної ділянки для
реконструкції торгівельного
павільйону від 16 вересня 1997 року (а.с.
66-68, 71-74). Проте зазначені докази не
підтверджують того, що КП МТС «Гарант»
або ОСОБА_2 отримали дозвіл на
будівництво капітальної споруди, тим
більше, що рішенням від 30 травня 2002 року
земельна ділянка надавалась КП МТС
«Гарант» для експлуатації вже
реконструйованої, але все ж таки
стаціонарної малої архітектурної
форми.

04 квітня 2011 року постійно діюча комісія
з питань самочинного будівництва на
території м. Кременчука прийшла до
висновку про неможливість збереження
самочинно збудованого торгівельного
павільйону по АДРЕСА_1 та зупинки
громадського транспорту «вул. Героїв
Сталінграда» в м. Кременчуці (а.с. 52).

Відповідно до частини 1 статті 125
Земельного Кодексу України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до частини 5 статті 126
Земельного Кодексу України право
оренди земельної ділянки
посвідчується договором оренди землі,
зареєстрованим відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 ЗУ «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» самовільне зайняття
земельної ділянки це будь-які дії, які
свідчать про фактичне використання
земельної ділянки за відсутності
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної
ділянки, за винятком дій, які
відповідно до закону є правомірними.

Кременчуцькою міською радою
Полтавської області рішення про
надання вказаної земельної ділянки у
користування відповідачу ОСОБА_2 не
приймались.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що земельна ділянка по
АДРЕСА_1 та зупинки громадського
транспорту «вул. Героїв Сталінграду»,
площею 0,0117 га є самовільно зайнятою
відповідачем ОСОБА_2

Відповідно до статті 83 Земельного
Кодексу України самовільно зайнята
відповідачем земельна ділянка є
комунальною власністю територіальної
громади м. Кременчука та перебуває у
віданні Кременчуцької міської ради
Полтавської області.

Відповідно до частини 1 статті 212
Земельного Кодексу України самовільно
зайняті земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного
користування ними.

Відповідно до частини 2 статті 212
Земельного Кодексу України приведення
земельних у придатний для використання
стан, включаючи знесення будинків,
будівель і споруд, здійснюється за
рахунок громадян або юридичних осіб,
які самовільно зайняли земельні
ділянки.

На підставі викладеного, відповідно до
статей 212-216, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И
В :

Позовні вимоги Кременчуцької міської
ради Полтавської області до ОСОБА_2 -
задовольнити.

Зобов»язати ОСОБА_2, ІН НОМЕР_1,
проживаючого у АДРЕСА_2, звільнити
самовільну зайняту земельну ділянку по
АДРЕСА_1 і зупинки громадського
транспорту «вулиця Героїв
Сталінграду» та за власний рахунок
знести розташований на ній
торгівельний павільйон.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Кременчуцької міської ради
Полтавської області судові витрати в
сумі 107,30 грн.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області шляхом
подання апеляційної скарги на рішення
суду протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги або розгляду справи
Апеляційним судом, якщо рішення не
скасовано.

Суддя