Справа № 2-618/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(вступна і резолютивна частина)

01 березня 2012 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області

в складі: судді Порох К.Г.

при секретарі Малишко В.В.

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Васильківка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1

Про визнання правочину вчиненого під впливом омани та стягнення авансу, моральної і матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, повязаного з обґрунтуванням доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за можливе проголосит його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного та керуючись 209 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 5000грн (пять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі - 2650грн ( дві тисяч шістсот пятдесят ) гривень на відшкодування витрат по благоустрою, в іншій частині позовних вимог відмовити за їх безпідставністю..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі в розмір 240грн.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Васильківський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

Справа №2-618/11,

№2-34 /12

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2012 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області

в складі: судді Порох К.Г.

при секретарі Малишко В.В.

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Васильківка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1

Про визнання правочину вчиненого під впливом омани та стягнення авансу, моральної і матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на ті обставини, що в червні 2010 року між ним та ОСОБА_1 було досягнуто домовленості про купівлю-продаж житлового будинку, що знаходиться за адресою с. Письменне вул. Севастопольська, 25 Васильківського району Дніпропетровської області. Відповідачка запевнила його, що документи на будинок знаходяться в стадії готування і зобовязалася виготувати їх до грудня 2010року. На підтвердження домовленості він в якості авансу надав відповідачці гроші в розмірі 5000грн.00коп. із обумовленої ціни купівлі-продажу будинку 10000грн. Після чого відповідачка передала йому ключі від будинку і він розпочав роботи з його благоустрою: обладнання електропроводки, штукатурно-малярні роботи, прибирання території помешкання, вивіз сміття та проведення оранки городу присадибної ділянки. Однак в подальшому угода купівлі-продажу будинку не відбулася. Відповідачка створила конфліктну ситуацію і змусила його залишити помешкання в березні 2011 року. З відповіді Синельниківського МБТІ 23.05.2011 року йому стало відомо, що відповідачка не є власником даного будинку і не мала юридичного права на відчуження майна, яке фактично належить ОСОБА_3

Вважає, що відповідач, достовірно знаючи, що не зможе виконати домовленості, навмисно ввела його в оману з метою отримати кошти. На його вимоги повернути отримані в якості авансу кошти та відшкодувати понесені витрати по благоустрою домоволодіння ОСОБА_1 відповідає відмовою. Просить визнати обставини по укладенню договору купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою сел. Письменне вул. Севастопольська, 25 недійсними, так як вони вчинені під впливом обману. Стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на його користь сплачений аванс в розмірі 5000грн., витрати по благоустрою 2650грн., збитки за оману 2500грн., моральну шкоду 2000грн. та понесені судові витрати.

В судовому засіданні 29.12.2011р. та 20.01.2012 р. позивач підтримав свої позовні вимоги, вказав, що підтвердженням того, що сума згідно договору намірів про купівлю-продаж нерухомості є авансом, підтверджується розпискою, яка складена в присутності свідків. Розписками підтверджується те, що він проводив роботи з благоустрою помешкання.

Відповідачка позов не визнала. В запереченнях на позов і в судовому засіданні 29.12.2011р. та 20.01.2012 р. вказала, що вона купила будинок у ОСОБА_3 у 1989р., однак технічної документації не виготовила. У червні 2010року домовилась з ОСОБА_2 про продаж будинку, взяла аванс 5000грн., повний розрахунок він обіцяв здійснити протягом шести місяців, після чого вона б почали виготовляти документи на будинок. Згоди на благоустрій будинку вона не давала, ОСОБА_2 робив все добровільно, за власним бажанням. В січні 2011 року почала вимагати сплатити їй гроші за будинок в повному обємі, він вимагав його приписати, на що вона не погодилась. Він жив у будинку до квітня 2011 року, опалював житло дровами, поспилювавши для цього дерева, що вона садила . В будинку не проводив ніяких робіт, спиляв дерева, своєю поведінкою наніс їй моральну шкоду. Просить відмовити в позові, згодна передати йому будинок, якщо він сплатить їй обумовлені договором кошти.

Свідок ОСОБА_4, суду розповіла, що мешкає в селищі Письменна. Вона зайшла до будинку ОСОБА_1 по вул. Севастопольській, 25, де працювала мати ОСОБА_2, яка розповіла їй, що вони придбали хату, але роботу по її опорядженню має виконувати вона сама,бо син працює, а невістка з двома малими дітьми порається. Вона запропонувала їй свою допомогу. Разом з матірю ОСОБА_2 вона мазала в хаті, вибілила стіни, замазували щілини в стінах хати, так як будівля була занедбана. За її роботу мати позивача сплатила їй 500гривень.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що на прохання ОСОБА_2 разом з ОСОБА_6, ОСОБА_7 проводили роботи з прибирання території домоволодіння по вул. Севастопольській,25 в селищі Письменна, вирубували чагарники, вивозили сміття та непотріб. За роботу їй позивач сплатив 650гривень.

Аналогічні свідчення дав свідок ОСОБА_6.

Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Судом встановлено, що в червні 2010 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_1 була укладена усна угода про намір укласти договір купівлі-продажу будинку, розташованого за адресою: сел.Письменне вул. Севастопольска, 25 Васильківського району Дніпропетровської області з виплатою коштів в сумі 10 тисяч гривень протягом шести місяців та передачею авансу відповідачці 5000,00грн. (а.с.5).

В подальшому договір купівлі-продажу будинку відповідно до ст.ст.655,657ЦК України між сторонами не укладався, тобто, ними не було дотримано вимоги про укладення договору в письмовій формі з нотаріальним посвідчення та державною реєстрацією.

ОСОБА_2 за згодою ОСОБА_1 вселився в будинок і почав виконувати роботи з його благоустрою: провів електропроводку, встановив розетки та вимикачі, сплативши за послугу з ОСОБА_8С - 500грн., прибрав територію домоволодіння, сплативши ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 за роботу 650грн., помазав і вибілив будинок, сплативши ОСОБА_4 500грн. за роботу, вивіз сміття, продискував город, сплативши ОСОБА_10 за роботу 1000грн. Зазначені обставини підтверджуються розписками згаданих осіб про отримання коштів та показаннями допитаних в суді свідків по справі.(а.с.8,9).

Відповідач ОСОБА_1 підтвердила факт, що на її вимогу в квітні 2011року ОСОБА_2 залишив будинок №25 по вул. Севастопольській в селищі Письменна Васильківського району Дніпропетровської області, так як він не сплатив їй в обумовлений угодою строк кошти. Отримані гроші в розмірі 5000гривень відповідачка позивачу не повернула.

Відповідно до вимог ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником в рахунок належних до нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявила, що сплачені ОСОБА_2 кошти в сумі 5000 гривень, є платою за користування її будинком та відшкодуванням за спиляні дерева. Суд зазначені твердження не приймає до уваги при постановленні рішення у справі, оскільки вони не підтверджені належними доказами.

Згідно ст.571 ЦК України у разі порушення зобов'язання сплачена по договору грошова сума не повертається, якщо вона є завдатком, а не авансом.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснення сторін у справі зобовязання між сторонами припинилися до початку його виконання, тобто, сторони не уклали договору купівлі-продажу, відмовившись від намірів його укласти.

За таких обставин суд приходить до висновку, що сума коштів, яку просить стягнути позивач з відповідачки, є авансом, про що зазначено в розписці, яку видала відповідачка позивачеві, а тому вимоги його обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім того, згідно ст.545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого зобов'язання.

Відповідачка не надала суду борговий документ, в даному випадку розписку позивача про повернення авансу, а також не надала інших доказів повернення авансу. Тому з відповідачки ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 слід стягнути грошові кошти в розмірі 5000грн.

Вимоги позивача про стягнення з відповідачки збитків за обман 2500грн. та моральної шкоди в розмірі 2000грн. задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно ст. 230 ЦК України - Якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину.

З довідки комунального підприємства Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризаціївід 23.05.2011 року вбачається, що згідно архівних даних в с. Письменне вул. Севастопольська, 25 зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності видане Письменською сільською радою за №589 від 17.05.1966р. (а.с.6).

З наданих відповідачем ОСОБА_1 документів вбачається, що вона зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.18-20), за договором купівлі-продажу від 06 жовтня 1989року, посвідченого секретарем виконкому Письменської селищної ради, ОСОБА_1 придбала у громадянина ОСОБА_3 належний йому будинок №25 по вул. Севастопольській в селищі Письменна Васильківського району Дніпропетровської області, однак державної реєстрації відповідно до ст..227ЦК УРСР не провела. (а.с.23)

Земельна ділянка розміром 0,18га, яка знаходиться в селищі Письменне вулиця Севастопольська, 25 Васильківського району Дніпропетровської області , згідно рішення №3 від 03.04.1991 року належить Письменській селищній раді (а.с.21).

З пояснень сторін по справі вбачається, що ОСОБА_1 не приховувала відомостей про обставини, що можуть перешкодити вчиненню правочину, а саме, необхідності належного оформлення правовстановлюючих документів на будинок, що продається.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення збитків за оману в сумі 2500гривень.

Вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на його користь моральної шкоди в розмірі 2000грн. не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Позивачем ОСОБА_2 не наведено переконливих доказів завдання йому моральної шкоди відповідачкою ОСОБА_1.

Позивачем ОСОБА_2 при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 120грн.та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120гривень, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 545, 570-571, 657 ЦК України, ст.10, 60, 88, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 5000грн (пять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі - 2650грн ( дві тисяч шістсот пятдесят ) гривень на відшкодування витрат по благоустрою, в іншій частині позовних вимог відмовити за їх безпідставністю..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі в розмір 240грн.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: