№ 2-3910/11
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 лютого 2012 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючої –судді Крупко О.Г.,

при секретарі –Решетиленко Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом
Комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
«Донецькміськтепломережа»до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості, –

В С Т А Н О В И В :

Позивач ККП
“Донецькміськтепломережа»звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за
користування тепловою енергією,
посилаючись на наступні обставини: ККП
«Донецькміськтепломережа»з 01.07.2005 року
надає послуги з теплопостачання
населенню, а також здійснює
нарахування за надані послуги.
Виконуючи розпорядження Донецької
обласної державної адміністрації від
12.02.1996 р. № 72, підприємство перейшло в
відповідачем на оплату комунальних
послуг за окремими розрахунковими
книжками. Відповідач по справі є
власником квартири АДРЕСА_1,
опалювальна площа якої дорівнює 73,90
кв.м. Протягом всього періоду
проживання у вказаній квартирі
відповідачі, користуючись тепловою
енергією, оплату за отриману теплову
енергію здійснювала нерегулярно і не в
повному обсязі. Між позивачем і
відповідачем укладено договір на
оплату за користування тепловою
енергією шляхом видачі розрахункової
книжки, що передбачено ст. 639 ЦК України.
З 01.06.2006 року по 01.07.2007 р. сума
заборгованості відповідача складає
1256,05 грн. Тому позивач звернувся з даним
позовом до суду, просив стягнути з
відповідача суму боргу 1256,05 грн.

В судовому засіданні представник
позивача за довіреністю ОСОБА_2, яка діє
на підставі довіреності № 5054 від 29.12.2012
р., підтримала позовні вимоги, надала
суду пояснення, аналогічні викладеним
в позові, пояснила, що в 2007 році було
прийнято судовий наказ про стягнення з
відповідачки заборгованості за період
з 01.06.2006 р. по 01.07.2007 р., який потім був
скасований ухвалою суду. Тому позивач і
звернувся до суду з даним позовом.
Просила задовольнити позов в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, пояснила
суду, що в період за який нараховано
заборгованість сплачувала послуги
теплопостачання. Просила відмовити в
задоволенні позову у зв’язку із
пропуском позивачем строку позовної
давності.

Представник відповідача ОСОБА_3, який
діє на підставі угоди № 3 від 04.01.2012 р., в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, оскільки пред’явлено до
стягнення суму заборгованості за
послуги теплопостачання за період з
01.06.2006 р. по 01.07.2007 р., позивачем не
заявлено клопотання про поновлення
строку давності, не зазначені причини
пропуску строку позовної давності.
Просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши представника позивача,
відповідача, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 68 ЖК України наймач
зобов’язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги.

Відповідач ОСОБА_1 мешкає в квартирі
АДРЕСА_1.

Згідно розрахунку заборгованості, сума
боргу відповідача за період з 01.06.2006 р.
по 01.06.2007 р. складає 1256,05 грн. Судовим
наказом від 16.06.2007 р. з відповідача на
користь позивача було стягнуто дану
суму заборгованості за цей період часу.
Ухвалою судді Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 13.07.2007 р.
судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на
користь позивача заборгованості було
скасовано.

Статтею 257 ЦК України встановлена
загальна позовна давність тривалістю у
три роки.

Позивачем пред’явлено позов до суду
24.11.2011 р., тобто поза межами строків
позовної давності.

Позивачем не надано заяву, а
представником позивача не заявлено
клопотання про поновлення строку
давності, не зазначені причини
пропуску строку позовної давності.

В судовому засіданні представник
позивача не надала суду належного
обґрунтування та доказів поважності
пропуску строку позовної давності,
який сплинув ще у 2010 р.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа дізналася або могла
дізнатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у
позові.

Враховуючи, що відповідач та його
представник наполягали на
застосуванні строку позовної давності,
а позивач не заявив про поновлення
строку давності, не зазначив поважні
причини пропуску давності, суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

На підставі ст.68 ЖК України, ст.ст. 257, 261,
267 ЦК України та керуючись ст.ст. 213, 214, 215
ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
Комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
«Донецькміськтепломережа»до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості послуги
теплопостачання за період з 01.06.2006 року
по 01.06.2007 року в сумі 1256,05 гривень
–відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Донецької області через
Ворошиловський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення надруковане у нарадчій кімнаті
в одному примірнику.

Суддя Ворошиловського

районного суду м. Донецька

О.Г. Крупко