Справа № 1614/856/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2012 року. Кременчуцький районний суд Полтавської області

в складі : головуючого судді Кузнецова А.В.

при секретарі Альошкіної О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Райп», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 в особі представника за дорученням ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ТДВ «Райп» про стягнення 74929 грн. 36 коп. страхового відшкодування та до ОСОБА_3 про стягнення 5000 грн. моральної шкоди та 510 грн. франшизи, мотивуючі, що йому на праві приватної власності належить автомобіль «DAEWOO Lanos» 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1. 20 вересня 2011 року приблизно о 00-30 год. в м. Кременчуці на вул. Леніна біля центрального входу ТРК «Європа» водій ОСОБА_3, керуючі автомобілем НОМЕР_2, не впорався з керування та допустив зіткнення з належним йому автомобілем, який був припаркований на узбіччі та яким керував за дорученням ОСОБА_2

Постановою Автозаводського райсуду м. Кременчука 33-2495/11 від 12.10.2011 року водій ОСОБА_3 визнаний винним у вчинення ДТП та притягнутий до адмінвідповідальності.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ТДВ «СК «Плюс», назву якого було змінено на ТДВ «СК «Райп». На звернення позивача з вимогою здійснити страхове відшкодування ТДВ «СК «Райп» відмовило їй у здійсненні такої виплати, тому він змушений звернутись до суду з позовом та просить стягнути 25069 грн. страхового відшкодування в звязку з настанням страхового випадку, 47380 грн. 41 коп. пені в звязку з простроченням боржником грошового зобовязання, відповідно до ст. 10 ч. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», 50 грн. 14 коп. інфляційний збитків та 129 грн. 81 коп. три проценти річних, відповідно до ст. 625 ЦК України, 300 грн. витрат на послуги евакуатора і 2000 грн. витрат на правову допомогу.

Крім того вважає, що діями відповідача ОСОБА_3 йому задана моральна шкода, оскільки сам факт пошкодження автомобіля спричинив нервовий стрес та незручності, повязані з неможливістю експлуатації транспорту, що для нього як інваліда 11 групи, який переніс декілька інсультів та страждає на бронхіальну астму, є суттєвими і позбавляють можливості своєчасно отримувати лікування.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі, уточнили, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ТДВ «СК «Плюс» за полісом №АА/2347366, що підтверджено листом МТСБУ та оригіналом самого полісу, наданого відповідачем ОСОБА_3

Представник відповідача ТДВ «СК «Райп» позов не визнав і пояснив, що відсутні правові підстави у здійсненні страхового відшкодування, оскільки за полісом №АА /2347366 страховик не отримував суми страхового платежу на свій розрахунковий рахунок, підпис в п. 9 цього полісу здійснено невстановленою особою яка не має повноважень наданих їй керівником товариства, і крім того відповідно до аудиторського звіту з цілеспрямованої аудиторської перевірки використання бланків полісів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, отриманих від МТСБУ за період з 21 лютого 2005 року по 30 вересня 2011 року не підтверджено використання бланку поліса № АА/2347366.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник позов визнали частково, згодні сплатити франшизу в розмірі 500 грн., як це передбачено полісом № АА/2347366, та заперечують проти заподіяння моральної шкоди, посилаючись на відсутність доказів.

Суд, вислухавши сторони та вивчивши письмові матеріали справи, зясував, що 20 вересня 2011 року приблизно о 00-30 год. в м. Кременчуці на вул. Леніна біля центрального входу ТРК «Європа» відповідач ОСОБА_3, керуючі автомобілем НОМЕР_2, не впорався з керування та допустив зіткнення з належним позивачу ОСОБА_1 автомобілемНОМЕР_3, яким керував за дорученням ОСОБА_2 та був припаркований на узбіччі.

Внаслідок ДТП автомобіль позивача ОСОБА_1 отримав технічні ушкодження, вартість відновлюваного ремонту, згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження №195-11 від 29.09.2011 року, становить 25579 грн., даний висновок ТДВ «СК «Райп» не оспорювало.

Постановою Автозаводського райсуду м. Кременчука водій ОСОБА_3 визнаний винним у вчинення ДТП та притягнутий до адмінвідповідальності, тому відповідно до ст. 61 ЦПК України, ця обставина є встановленою та не підлягає доведенню.

На період скоєння ДТП згідно полісу № АА/2347366 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ТДВ «СК «Плюс», яке змінило свою назву на ТДВ «СК «Райп», з лімітом відповідальності 50000 грн.

5 грудня 2011 року ТДВ «СК «Райп» отримало всі необхідні документи від представника позивача ОСОБА_2, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», однак відмовило у виплаті страхового відшкодування, з мотивуванням аналогічним запереченням представника товариства в судовому засіданні.

Однак доводи відповідача ТДВ «СК «Райп» не є обґрунтованими та таким, що заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Так, згідно п. 2 ч. 18 Закону України «Про страхування» факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Згідно ст. 29 Закону України «Про страхування» договір страхування визнається недійсним у судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Пункт 7 полісу № АА/2347366 має дані про сплату страхової премії в сумі 315 грн. 90 коп. о 13-50 год. 7 березня 2011 року.

Доказів визнання договору страхування оформленого у формі полісу № АА/2347366 недійсним відповідачем не надано.

Статтею 1187 ЦК України, визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як визначено у ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно п. 36.1 та п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеним лімітом. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Однак належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження правомірності відмови у здійсненні виплати страхового відшкодування представнику позивача ОСОБА_2, відповідачем ТДВ «СК «Райп» не надано, тому відмова є необґрунтованою.

Згідно ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобовязаний сплатити неустойку в розмірі встановленому договором або законом.

Статтею 10 ч. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) надання послуги згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості послуги, якщо інше не передбачене законодавством.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином ТДВ «СК «Райп» зобовязано сплатити ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в сумі 25379 грн., яка складається з вартості відновлюваного ремонту за мінусом суми франшизи та додаванням витрат на послуги евакуатора (25579-500+300= 25379).

Вирішуючи питання про розмір неустойки (пені), суд враховує, що її розмір вирахуваний позивачем, значно перевищує розмір збитків і вважає доведеним частково в сумі 20000 грн., які підлягають до стягнення, разом з інфляційними збитками в сумі 50 грн. 14 коп.

Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, зокрема у душевних стражданнях, яка фізична особа зазнала у звязку зі пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

На підставі наведеного, відповідач ОСОБА_3 зобовязаний відшкодувати позивачу ОСОБА_1 завдану моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, повязаних зі стресом від пошкодження його автомобіля, тому суд вважає вимоги позивача частково обґрунтованими і підлягаючими до задоволення в сумі 2000 грн.

Крім того, згідно п. 36.6 ст. 36 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач ОСОБА_3 повинен сплатити позивачу ОСОБА_1 суму франшизи відповідно до полісу № АА/2347366 в розмірі 500 грн.

Разом з цим в судовому засіданні не підтверджена вимога позивача ОСОБА_1 щодо стягнення з ТДВ «СК «Райп» витрат на правову допомогу у розмірі 2000 грн., оскільки відсутнє будь яке документальне підтвердження.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи, розмір задоволених позовних вимог, з відповідача ТДВ «СК «Райп» в дохід держави підлягає стягненню 452 грн. 29 коп. судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 551, 625, 992, 1167 ЦК України, ст.ст. 18, 29 Закону України «Про страхування», ст.ст. 29, 35, 36 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60‚ 88, 169, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Райп» на користь ОСОБА_1 25379 /двадцять пять тисяч триста сімдесят девять/ грн. страхового відшкодування, 20000 /двадцять тисяч/ грн. пені, 50 грн. 14 коп. інфляційних збитків, а всього 45229 /сорок пять двісті двадцять девять/ гривень 14 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 500 /пятсот/ грн. франшизи, 2000 /дві тисячі/ грн. моральної шкоди, 214 /двісті чотирнадцять/ грн. 60 коп. судового збору, а всього 2714 /дві тисячі сімсот чотирнадцять/ гривень 60 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Райп» 452 /чотириста пятдесят дві/ гривні 29 копійок судового збору в рахунок держави.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А. В. Кузнецов