Справа № 4с-92/12
У Х В А Л А

12 грудня 2012 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Марцішевської О.М.

при секретарі Снігурській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову про закінчення виконавчого провадження та скасування арешту головного державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_2 по виконавчому провадженню про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості по аліментах,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з скаргою, посилаючись на те, що постановою від 31.07.2012р. головним державним виконавцем Центрального ВДВС ОСОБА_2 було закінчено виконавче провадження за рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 17 березня 2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на її користь заборгованості по аліментах в розмірі 5814,38 грн. та пеню 63547,02 грн., також скасований арешт на майно боржника, який накладався в ході даного виконавчого провадження. Про винесення постанови від 31.07.2012р. заявниця дізналась в листопаді 2012 року, копія даної постанови їй не була направлена державним виконавцем. Вказує, що дана постанова винесена без законних підстав, оскільки справа за її позовом направлена на новий розгляд, тому скасування арешту на майно боржника вважає передчасним. Просить суд поновити строк на оскарження постанови державного виконавця від 31.07.2012р., визнати дії державного виконавця Горбатюк Д.Л. незаконними, скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 31.07.2012р.

В судовому засіданні заявниця та її представник ОСОБА_4 скаргу підтримали та просили суд її задоволити. Пояснили, що 04.12.2012р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ухвалене рішення про задоволення позову в частині стягнення 10922,04 грн., дане рішення не набрало законної сили та буде оскаржуватись в апеляційному порядку.

Представник органу ДВС ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець керувався ст.ст.49, 50 Закону «Про виконавче провадження», права та законні інтереси стягувача винесенням оскаржуваної постанови не були порушені, з цих підстав просила суд відмовити у задоволенні скарги. Стосовно поновлення строку оскарження постанови просила вирішити дане питання на розсуд суду.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В Центральному відділі ДВС Черкаського міського управління перебувало виконавче провадження за виконавчим листом № 2-1155 від 17.03.2011р., виданим за рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 17 березня 2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості по аліментах в розмірі 5814,38 грн. та пеню 63547,02 грн., яке набрало законної сили 12.12.2011р., залишене без зміни ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 12.12.2011р.

Постановами державного виконавця у ході даного виконавчого провадження був накладений арешт та заборона відчуження всього майна боржника, у тому числі квартири та автомобіля НОМЕР_1.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.05.12р. скасоване рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 17 березня 2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості по аліментах в розмірі 5814,38 грн. та пеню 63547,02 грн., та ухвала апеляційного суду Черкаської області від 12.12.2011р. з направленням справи на новий розгляд, в звязку з чим стягувач ОСОБА_3 16.07.2012р. звернувся до державного виконавця з заявою про закінчення виконавчого провадження .

Постановою від 31.07.2012р. головним державним виконавцем Центрального ВДВС ОСОБА_2 на підставі п.4 ч.1 ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» було закінчено виконавче провадження за рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 17 березня 2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на її користь заборгованості по аліментах в розмірі 5814,38 грн. та пеню 63547,02 грн., також скасований арешт на майно боржника, яким накладався по даному виконавчому провадженню.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга розглядається за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржується (ст.386 ЦПК України).

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав чи свобод. (ст.385 ЦПК України). Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

ОСОБА_1 звернулась до суду з даною скаргою після спливу 10-денного строку з моменту винесення оскаржуваної постанови, вказуючи, що про її винесення була повідомлена лише у листопаді 2012 року, субєктом оскарження дані доводи не були спростовані, не доведено належне повідомлення заявниці про винесену постанову у серпні 2012 року, за таких обставин суд вважає причини пропуску строку на оскарження поважними, тому клопотання про поновлення пропущеного строку оскарження підлягає до задоволення.

Стаття 6 Закону України «Про виконавче провадження» надає гарантії прав фізичним і юридичним особам у виконавчому провадженні. Так, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за

рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або

іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням

виконавчого провадження.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова від 31.07.2012р. була винесена з підстав, передбачених ст.ст.49, 50 Закону «Про виконавче провадження», тобто при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець діяв з дотриманням Закону «Про виконавче провадження», скасування Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.05.12р. рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 17 березня 2011 року, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, за п.4 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» було законною підставою для закінчення даного виконавчого провадження, скасування арешту відповідало вимогам ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», а тому дії державного виконавця та оскаржувана постанова не можуть бути визнані незаконними.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшли підтвердження доводи про вчинення державним виконавцем неправомірних дій, винесенням оскаржуваної постанови з передбачених законом підстав не порушені права та законні інтереси боржника, за таких обставин підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись Законом України Про виконавче провадження, ст.ст.383-386 Цивільного Процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови від 31 липня 2012 року про закінчення виконавчого провадження та скасування арешту по виконавчому провадженню за рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 17 березня 2011 року.

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову від 31 липня 2012 року про закінчення виконавчого провадження та скасування арешту головного державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_2 по виконавчому провадженню про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості за рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 17 березня 2011 року.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції в 5-денний строк.

ГОЛОВУЮЧИЙ: