АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/4023/12 Справа № 2-9281/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Кочкова Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2012 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кочкової Н.О.

суддів - Максюти Ж.І., Пищиди М.М.

при секретарі Сичевській А.Ю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2012 року за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго», третя особа ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2012 року в задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування - відмовлено (а.с.98-99).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, а також на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнувши суму несплаченого страхового відшкодування у розмірі 108 841, 54 грн. (а.с.104-106).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 березня 2008 року між ОСОБА_3 та відповідачем ТДВ «СК «Індіго»було укладено договір страхування наземного транспорту № 206-05035-08, відповідно до якого був застрахований належний ОСОБА_3 автомобіль НОМЕР_1, 2008 року випуску, кузов JMBXNCW5W8Z004597 (а.с.5). У відповідності до вказаного договору ОСОБА_3 у повному обсязі сплатив страховий платіж. 10 лютого 2009 року ОСОБА_3 продав вказаний автомобіль ОСОБА_2 на підставі біржової угоди, і в цей же день ОСОБА_3 та ОСОБА_2

У письмовій формі укладений договір відступлення права вимоги № 01/10-2/2009, за яким страхувальник за договором добровільного страхування транспортного засобу №206-05035-08 ОСОБА_3 передав новому страхувальнику ОСОБА_2 всі права та обовязки, передбачені договором страхування (а.с.5, 6).

12 лютого 2009 року стався страховий випадок, автомобіль, який належить позивачці на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 10 лютого 2009 року (а.с.9) було пошкоджено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивачка у відповідності до договору страхування повідомила ТДВ «СК «Індіго»про страховий випадок, згідно калькуляції № 13/03/09-к вартість відновлювальних робіт складає 108 891,06, а фактичний розмір понесених затрат складає 109 851, 54 грн. (а.с. 12-15). Листом від 06 квітня 2008 року страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування у звязку з тим, що страховик не був повідомлений про зміну власника транспортного засобу.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 22 Закону України «Про страхування», права та обовязки страхувальника (за виключенням спадкоємців) можуть перейти до іншого громадянина, юридичної особи лише за згодою страховика, якщо інше не передбачено договором страхуванням, однак позивачка та ОСОБА_3, в порушенням умов вказаного договору, уклали договір уступки прав вимоги без згоди страховика.

Вказані висновки відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи.

Так, відповідно до п. 9.1 Договору страхування наземного транспорту № 206-05035-08 від 18 березня 2008 року зміни умов договору в період його дії за взаємною згодою страховика, страхувальника та вигодо набувача вносяться шляхом укладання додаткової угоди до договору страхування або його переукладання. Оскільки ОСОБА_2 не є стороною вказаного договору, і не надала суду доказів на підтвердження того, що страхова компанія давала згоду на укладення договору уступки права вимоги, відсутні законні підстави для задоволення позову.

Посилання апелянта на те, що страхова компанія була повідомлена про укладення договору уступки права вимоги не являються підставою для задоволення позову, оскільки таке повідомлення не свідчить про згоду, яка, згідно із п.9.1 Договору (а.с.5, зворот) має бути викладена шляхом укладання додаткової угоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що вигодонабувач ПАТ «УкрСиббанк»

відмовився від отримання страхового відшкодування, оскільки застава на вказаний автомобіль була припинена у звязку із повним погашенням кредиту, та посилання на ч.4 ст. 636 ЦК України - не мають правового значення для вирішення справи, і не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, судом 1 інстанції у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі наданих доказів, підстав для виходу за межі апеляційної скарги не вбачається, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - ВІДХИЛИТИ.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: