Справа № 2-3671/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2012 року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: Маймур
Ф.Ф.,

при секретарі: Чоха К.О.,

за участю: представника позивача
–ОСОБА_1

прокурора –Рижик С.О.

відповідача –ОСОБА_2

представника відповідача
–ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом
Дніпропетровського міжрайонного
природоохоронного прокурора який діє в
інтересах Дніпропетровської міської
ради до ОСОБА_2, третя особа –Державна
інспекція з контролю за використанням
і охороною земель, про зобов’язання
вчинити певні дії, відшкодування шкоди,
–

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2009 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа
–Державна інспекція з контролю за
використанням і охороною земель, про
зобов’язання вчинити певні дії,
відшкодування шкоди (а.с. 2-4).

Ухвалою від 18 листопада 2010 року
провадження по даній справі було
зупинено до розгляду цивільної справи
№ 2-6647/2010 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
Жовтневої районної у
м.Дніпропетровську ради , третя особа
–Комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної
інвентаризації»Дніпропетровської
обласної ради, про визнання права
власності (а.с. 68).

Ухвалою від 27 грудня 2011 року суд
відновив провадження по даній
цивільній справі (а.с. 69).

Позивач у позовній заяві та
представник позивача у судовому
засіданні посилались на те, що 11 серпня
2009 року в ході проведення перевірки
державними інспекторами Управління з
контролю за використанням та охороною
земель у Дніпропетровській області
встановлено, що відповідачем без
набуття права власності чи набуття
права користування земельною ділянкою,
самовільно зайнята земельна ділянка
площею 0,0034 га, що розташована біля буд.
№ 5 по вул. Абхазька в м.
Дніпропетровську шляхом розміщення
прибудови до житлового будинку.
Вказана прибудова не зареєстрована як
об’єкт нерухомого майна за
відповідачем. Дана земельна ділянка
належить до фонду земель міської ради і
відноситься до земель житлової та
громадської забудови. За порушення
земельного законодавства Управління з
контролю за використання та охороною
земель у Дніпропетровській області
ОСОБА_2 був внесений припис від 11 серпня
2009 року. Крім того, відносно нього був
складений протокол про
адміністративне правопорушення за
ст.53-1 КУпАП і винесена постанови про
накладання штрафу. Проте, на даний час
правовстановлюючі документи на
земельну ділянку не оформлені,
земельна ділянка не звільнена.
Оскільки не звільнення відповідачем у
добровільному порядку самовільно
занятої займаної земельної ділянки та
не оформлення на неї
правовстановлюючих документів може
привести до обмеження в правах
законного власника, позивач просив суд
зобов’язати відповідача звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку
площею 0,0034 га, що розташована біля буд.
№ 5 по вул. Абхазька в м.
Дніпропетровську та стягнути
заподіяну внаслідок самовільного
зайняття шкоду в розмірі 680, 70 грн. (а.с.
3-4).

У судовому засіданні представник
позивача заявлені вимоги підтримав у
повному обсязі та наполягали на їх
задоволенні.

Представник Дніпропетровської міської
ради у судовому засіданні проти
задоволення позову не заперечувала,
вимоги підтримала.

Представник відповідача у судовому
засіданні, заперечуючи проти позову,
посилався на те, що рішенням суду від 26
листопада 2010 року за ним було визнано
право власності на вищевказану
прибудову.

Третя особа –Державна інспекція з
контролю за використанням і охороною
земель, у судове засідання
представника не направила, про час,
дату та місце судового засідання
повідомлялась належним чином.

Суд вислухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали цивільної справи,
приходить до наступного висновку з
таких підстав.

Встановлено, що під час перевірки
виконання вимог земельного
законодавства спеціалістами
Управління з контролю за використанням
та охороною земель у Дніпропетровській
області 11 серпня 2009 року було виявлено
факт самовільного зайняття ОСОБА_2
земельної ділянки площею площею 0,0034 га,
що розташована біля буд. № 5 по вул.
Абхазька в м. Дніпропетровську, що
підтверджується копіями відповідних
актів (а.с. 6-7).

Встановлено, що за наслідками даної
перевірки відносно відповідача було
складений протокол про
адміністративне правопорушення від 11
серпня 2009 року за ст.53-1 КУпАП та
внесений припис за про усунення
порушень земельного законодавства.
Згідно постанови про накладення
адміністративного стягнення від 12
серпня 2009 року № 1326 відповідачу
накладений штраф у розмірі 85 грн. (а.с.
8-11).

Також було встановлено, що рішенням
суду від 26 листопада 2010 року за ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
було визнано право власності на
самочинно збудовані: кімнату, площею -
11,5 кв.м., хол, площею –15,3 кв.м., веранду,
площею –2,2 кв.м., що розташовані за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Абхазька, 5, зазначене підтверджується
копією рішення (а.с. 77-79).

Правовідносини, які виникли між
сторонами врегульовані нормами
Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 42 ЗК України
земельні ділянки, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки. А також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території державної або
комунальної власності, надаються в
постійне користування підприємствам,
установам і організаціям, які
здійснюють управління цими будинками.

Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦК України якщо
власник (користувач) земельної ділянки
заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
або якщо це порушує права інших осіб,
майно підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у
разі істотного відхилення від проекту,
що суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

Статтями 152, 212 ЗК України передбачено,
що власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов’язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою;
самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власникам землі
або землекористувачам, приведення
земельних ділянок у придатний для
використання стан, включаючи знесення
будинків, будівель і споруд,
здійснюється за рахунок громадян, які
самовільно зайняли земельні ділянки.

Відповідно до ст.386 Цивільного кодексу
України держава забезпечую рівний
захист прав усіх суб’єктів права
власності.

Відповідно до ст.41 Конституції України
ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підстави
своїх позовних вимог.

Оцінюючи дослідженні у судовому
засіданні докази у їх сукупності, суд
враховує, що за позивачем визнано право
власності на спірну прибудову, а
стороною позивачів не надано доказів
наявності істотних порушень
будівельних норм і правил під час
будівництва прибудови, не надано також
доказів, щодо розміру прибудови, її
конкретні ознаки як споруди та інші
важливі ознаки, за обставин, що
багатоквартирний будинок №5 по вул.
Абхазькій в м. Дніпропетровську,
виходячи зі змісту пояснень сторін, має
кілька аналогічних прибудов.

Крім того слід зазначити, що в
матеріалах справи не має відомостей
про можливість знесення відповідної
будівлі з технічної точки зору, тобто
чи можливо її знести без пошкодження
майна інших співвласників будинку чи
порушення їхніх прав.

Враховуючи всі вищевикладені
обставини, суд дійшов висновку, що
підстави для задоволення позовних
вимог відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60 - 61, 88, 212, 213, 215, 224 -232 ЦПК
України, суд –

В И Р І Ш И В:

Дніпропетровському міжрайонному
природоохоронному прокурору, який діє
в інтересах Дніпропетровської міської
ради у задоволенні позовних вимог до
ОСОБА_2, третя особа –Державна
інспекція з контролю за використанням
і охороною земель, про зобов’язання
вчинити певні дії, відшкодування шкоди
–відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:

Ф.Ф. Маймур