Справа № 2-1152/10 Головуючий у 1
інстанції:Черняк В.В. Провадження №
22-ц/0390/237/12 Категорія:27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2012 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В В

суддів - Данилюк В.А., Овсієнка А.А.

при секретарі Дуткіній Ж.П.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Луцьку
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_2 на заочне рішення Горохівського
районного суду від 14 вересня 2010 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2010 року ПАТ «УкрСиббанк»
звернулось в суд із зазначеним позовом.
Покликалось на ті обставини, що 20
червня 2006 року між банком і
відповідачем ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір в сумі 12000 доларів
США, із сплатою 13% (відсотків) річних на
строк по 20 червня 2016 року. В цей же день,
між позичальником і ОСОБА_2, в
забезпечення виконання вимог за
вказаним кредитним договором, було
укладено договір поруки.

Так як боржник ОСОБА_1 не виконує умови
укладеного кредитного договору,
порушує строки погашення кредиту,
попереджалась про наслідки
недотримання умов договору, то позивач
просив стягнути з неї як боржника та
поручителя ОСОБА_2 у солідарному
порядку суму заборгованості 81553 грн. 47
коп. та відшкодувати понесені судові
витрати в розмірі 935 грн. 53 коп.

14 вересня 2010 року заочним рішенням
Горохівського районного суду позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
в користь ПАТ «УкрСиббанк» 81553 грн. 47
коп. заборгованості за кредитом та по 467
грн. 77 коп. з кожного відшкодування
понесених судових витрат.

В поданій на заочне рішення
апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2
просить його скасувати як незаконне,
прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення про відмову в
позові.

Дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга до задоволення не
підлягає з таких підстав.

Встановлено, що 20 червня 2006 року між
позивачем АКІБ «УкрСиббанк» (далі ПАТ
«УкрСиббанк») та відповідачем ОСОБА_1
було укладено кредитний договір на
суму 12000 доларів США з терміном
погашення 20 червня 2016 року зі сплатою
річних відсотків у розмірі 13% річних
(а.с. 16-22).

В забезпечення своєчасного виконання
зобов'язань за даним кредитним
договором між банком і відповідачем
ОСОБА_2 було укладено договір поруки
від 20 червня 2006 року (а.с. 25), згідно з
яким поручитель відповідає за
зобов'язаннями позичальника ОСОБА_1 за
вказаним кредитним договором в повному
обсязі. На час розгляду справи
заборгованість за кредитним договором
не сплачена в сумах: прострочений
основний борг 68735 грн. 95 коп.;
прострочені проценти 10718 грн. 76 коп.;
пеня за порушення термінів сплати
кредиту 1281 грн. 70 коп.; пеня за порушення
термінів сплати процентів 817 грн. 06 коп.
і становить 81553 грн. 47 коп. (а.с. 11-15).

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що відповідачам
надсилались банком письмові вимоги
щодо порушення позичальником ОСОБА_1
умов кредитного договору з пропозицією
про його належне виконання та
роз'ясненнями подальших дій
позикодавця (а.с. 23-24). Відповідно до ч.1
ст.1054 ЦК України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Статтями 553, 554 цього Кодексу
встановлено, що за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватись виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб. У разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники. Поручитель
відповідає перед кредитором у тому ж
обсязі, що і боржник, включаючи сплату
основного боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Отже, враховуючи викладене, давши вірну
оцінку обставинам справи та наданим
доказам, суд першої інстанції
обгрунтовано задовольнив позов і
стягнув з відповідачів у солідарному
порядку на користь банку всю
заборгованість за кредитним договором
на час звернення до суду та зобов'язав
їх відшкодувати позивачу понесені ним
судові витрати у рівних частинах.

Доводи апелянта про те, що суд неповно
дослідив зібрані докази по справі щодо
розрахунку суми заборгованості за
кредитом є безпідставними, оскільки
всупереч вимогам ст.10 ЦПК України
будь-які докази неправильності такого
розрахунку відповідачами ні під час
розгляду справи судом першої
інстанції, ні суду апеляційної
інстанції не подавались.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
оскаржене рішення ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують та не
випливають на його законність, а тому
апеляційну скаргу, відповідно до ст.308
ЦПК України, слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 307, 308, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
відхилити, заочне рішення
Горохівського районного суду від 14
вересня 2010 року в даній справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді