Справа № 2-937/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2012 р.

Марганецький міський суд у складі:

головуючої: судді Тананайської Ю.А.

при секретарі: Новоселецької К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Марганець цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль», в особі Дніпропетровської обласної дирекції, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, позовною заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль», в особі Дніпропетровської обласної дирекції про припинення договорів поруки-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення коштів за кредитним договором та договором поруки. Згідно до позовної заяви ОСОБА_5 13 червня 2007 року отримала кредит на суму 16 770 долларів США із сплатою 13 % річних за користування кредитом, термін повернення 12.06.2012 року. В забезпечення виконання кредитного договору укладено договір застави транспортного засобу автомобіля Cheri А21 Elara та договору поруки з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 В звязку з невиконанням умов кредитного договору досягнуто домовленості про продаж автомобіля. Відповідачі несуть солідарну відповідальність з боржником. Станом на 10.06.2011 року заборгованість складає 18 600 доларів 33 центи, що складає 148 309 грн.73 коп., яку просять стягнути з відповідачів солідарно.

В судовому засіданні представник Позивача позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Позов ОСОБА_4В, та ОСОБА_3. не визнала та суду пояснила, що обсяг відповідальності поручителів не збільшився, строк дії договору поруки не припинився, тому відповідачі-поручителі повинні нести солідарну відповідальність.

Відповідач ОСОБА_5 позов визнала частково, просила кошти стягнути тільки з неї, суду пояснила, що виникла заборгованість в звязку з тим, що вона втратила роботу. Після чого вона звернулась до Банку про надання кредитних канікул їй було повідомлено, що працівниками банку кредит видано з порушеннями, тому розстрочку надати не можуть. Вимушені були продати автомобіль, але коштів е вистачило для погашення боргу. Продаж автомобіля було проведено без згоди поручителів, також вона переукладала договір, але поручителям не повідомлялось. Позов ОСОБА_4, ОСОБА_3 підтримала.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом про припинення договорів поруки, посилаючись на те, що відповідно до п.4.2 Договору поруки сторони встановили, що строк та умови виконання договору можуть бути переглянуті сторонами лише з письмової згоди сторін. Їм не було повідомлено про намір реалізувати автомобіль. 3.12.2009 року було реалізовано автомобіль. 28.05.2010 року між Банком та ОСОБА_5 укладено додаткову угоду до договору, але про ОСОБА_1 не повідомляв письмово про підписання угоди. Вважаю, що порука припинилася, оскільки протягом 6 місяців з дня виконання зобовязання банком не предявлені вимоги до поручителів. Позов Банку не визнають в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 13 червня 2007 року між ПАТ «ОСОБА_1 банк Аваль» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 014/131551/3143/73, за умовами якого банк зобовязався надати кредит у сумі 16770 дол. США на термін до 12.06.2013 року, а відповідач зобовязалась повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у розмірі 13 % річних та в строки, відповідно до графіку, що підтверджується копією зазначеного договору (а.с. 7-10).

ОСОБА_5 на виконання договору № 014/131551/3143/73 від 13.06.2007 року отримала від ПАТ «ОСОБА_1 банк Аваль» 16770 доларів США даний факт підтверджується розгорнутим розрахунком заборгованості та не запереченням даного факту сторонами.

13 червня 2007 року між ОСОБА_5 та ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» був укладений договір застави транспортного засобу автомобіля Cheri А21 Elara, державний номер НОМЕР_1.

Також 13 червня 2007 року між ПАТ «ОСОБА_1 банк Аваль» та ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договори поруки, за умовами яких ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зобовязався солідарно відповідати перед банком за виконання ОСОБА_5 своїх обовязків за кредитним договором № 014/131551/3143/73 від 13.06.2007 року в тому ж розмірі, що і основний відповідач, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, пені та інших штрафних санкцій, що підтверджується копіями зазначених договорів.

28 травня 2010 року між Банком та ОСОБА_5 укладено додаткову угоду про зменшення процентної ставки по договору до 1% та викладено в новій редакції додатки 1 та 2 до Договору.

У відповідача ОСОБА_5 перед банком почала виникати заборгованість за договором, в рахунок погашення заборгованості дійшли згоди реалізувати заставне майно - автомобіль. 24 червня 2009 року між ОСОБА_5 та Банком укладено договір про врегулювання заборгованості за кредитним договором 014/131551/3143/73 від 13.06.07 року, відповідно до якого зазначений договір є невідємною частиною кредитного договору та складають одне ціле, сторони прийшли згоди провести погашення заборгованості шляхом продажу автомобіля. 3.12.2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 укладено договір купівлі продажу автомобіля та в рахунок погашення заборгованості надійшли кошти в сумі 32775 грн.68 коп.

В судовому засіданні встановлено, що автомобіль продано без повідомлення поручителів.

У жовтні 2010 року ОСОБА_1 письмово звернувся до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 з вимогою виконання зобовязання за кредитним договором від 13.06.2007 року, з повідомленням наявності та розміру заборгованості яка виникла, зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами ЦК України та умовами договорів укладених між сторонами по справі.

Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За умовами кредитного договору від 13.06.2007 року ОСОБА_1 зобовязався надати кредит. Відповідач має перед позивачем зобовязання щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, а банк за умовами договору має право у разі порушення відповідачем будь-якого із зобовязань, передбачених умовами даного договору, на свій розсуд вимагати від останнього дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування.

Розділом 10 кредитного договору, передбачено відповідальність відповідача перед Банком у вигляді сплати пені та штрафних санкцій у відповідних випадках порушення зобовязань, передбачених умовами даного договору.

Відповідно до умов договорів поруки від 13 червня 2007 року поручителі зобовязуються перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, та те, що поручителю добре відомі усі умови даного кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст..559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Суд вважає, що поручителі укладали договіри поруки від 13 червня 2007 року виходячи з умов кредитного договору від 13.06.2007 року, а саме, що забезпечення кредиту крім їхньої поруки ще забезпечено договором застави, і на підставі даних обставин обєктивно оцінювали свої можливості бути поручителем по забовязанню ОСОБА_5

Оцінюючи усі докази, які були дослідженні судом у судовому засіданні у їх сукупності, та приймаючи до уваги, що відчуження заставного майна, яким забезпечувався кредитний договір, без повідомлення поручителів, призвело до неузгодженого з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 збільшення обсягу їхньої відповідальності, тому суд приходить до висновку, що порука припинилася з укладенням договору про врегулювання заборгованості від 24 червня 2009 року.

У цьому випадку заявлення позовних вимог про припинення поруки законом не передбачено, оскільки передбачена презумпція припинення договору. Тому в задоволенні позову ОСОБА_4В, та ОСОБА_3 необхідно відмовити. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги Банку про стягнення коштів з поручителів.

Вирішуючи вимоги ПАТ «ОСОБА_1 банк Аваль» про стягнення заборгованості за кредитним договором, приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання своїх зобовязань за кредитним договором щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом ОСОБА_5, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

В наслідок невиконання умов кредитного договору позичальником Позивач нарахував пеню за порушення строків погашення заборгованості в сумі 4 847, 13 дол. та пеню за порушення терміну погашення відсотків в сумі 1 507, 09 дол. США.

Згідно зі ст.ст. 549,550 ЦК України неустойкою є штраф або пеня, та право на неї виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданим невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідач просить зменшити пеню, при цьому врахувати, що вона та чоловік втратили роботу, мають важкий майновий стан, бажала виконувати умови договору та продала автомобіль.

Відповідно до ст.551 ЦК України розмір неустойки (штраф, пеня) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Позивачем суду не надано доказів про розмір збитків, яких зазнав ОСОБА_1 у звязку з несплатою відповідачем заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи зазначені обставини та майновий стан відповідача, суд вважає можливим зменшити розмір пені до 3000 доларів США та вважає за можливе стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОСОБА_1 банк Аваль» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором від 13 червня 2007 року 15246 дол. США 11 центів.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 57, 58, 59, 60, 212, 214 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль», в особі Дніпропетровської обласної дирекції задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 Вячеславівнина користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль», в особі Дніпропетровської обласної дирекції, заборгованість по кредиту в сумі 121 564 грн.86 коп., судовий збір в розмірі 1215 грн.65 коп.

В задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль», в особі Дніпропетровської обласної дирекції про припинення договорів поруки відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд шляхом подачі в десятиденний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя: Ю. А. Тананайська