Справа № 1624/3123/2012
пров. №2/1624/722/2012
РІШЕННЯ

іменем України

13 грудня 2012 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Несена О.І.,

ОСОБА_1 (фізичної особи),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду на вул. Леніна, 41 справу за позовом ОСОБА_2 до Сасинівської сільської ради Пирятинського району про визнання права власності,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду у листопаді 2012 року з позовом до Сасинівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у 1990 році вона домовилася із ОСОБА_3 про купівлю належного їй житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в с. Меченки Пирятинського району Полтавської області по вул. Калініна, 16, після чого віддала останній кошти за вказане домоволодіння та переїхала в нього проживати. Нотаріально оформити договір купівлі-продажу даного будинку сторони домовилися після того, як ОСОБА_3 виготовить правовстановлюючі документи на нього. За зверненням сторін угоди Сасинівська сільська рада внесла до по господарської книги відомості про позивача як власника вказаного домоволодіння. Проте, невдовзі ОСОБА_3 померла, не оформивши за життя правовстановлюючі документи на будинок.

З 1990 року позивачка проживає у вказаному будинку, відкрито та безперервно ним володіє. У 1990 році нею добудовано літній душ, у 1991 році вбиральню, у 1992 році огорожу з хвірткою та воротами, у 1994 році погріб, а у 2008 році проведено водогін.

Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташованого в с. Меченки Пирятинського району Полтавської області по вул. Калініна, 16.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просить його задовольнити. Уточнила, що домоволодіння в с. Меченки Пирятинського району Полтавської області по вул. Калініна, 16 вона придбала у ОСОБА_3 у 1979 році, а стала проживати у ньому з чоловіком з 1990 року та проживає сама дотепер, відкрито і безперервно володіє будинком, проводила ремонт у ньому, сплачує за комунальні послуги. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок «А-1»загальною площею 54,5 кв.м., житловою площею 24,4 кв.м., погріб «Ж», погріб «З», погріб під сараєм «Б», сарай «Б», літній душ «В», убиральню «Г», навіс «Д», хвіртку №1, ворта №2, огорожу №4, водогін №3, які розташовані в с. Меченки Пирятинського району Полтавської області по вул. Калініна, 16.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відповідач направив суду листа, у якому позов визнає і просить слухати справу за позовом ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно у відсутність його представника.

Суд уважає, що справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами у відсутність представника відповідача, оскільки його особисті пояснення у судовому засіданні не обов'язкові.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини:

Позивач ОСОБА_2 у 1979 році домовилася із ОСОБА_3 про купівлю належного їй житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в с. Меченки Пирятинського району Полтавської області по вул. Калініна, 16.

Позивачка передала ОСОБА_3 кошти за належний їй будинок і факт купівлі-продажу вказаного будинку був зафіксований у Сасинівській сільській раді шляхом внесення запису до погосподарської книги №10 про те, що позивачка є власником домогосподарства по вул. Калініна, 16 с. Меченки Пирятинського району Полтавської області (а.с.5)

28 грудня 1979 року ОСОБА_4 померла, про що свідчить копія актового запису про її смерть № 2 від 2 січня 1980 року (а.с. 22 )

Згідно довідки, виданої виконкомом Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області за вих. № 579 від 23.11.2012 року, в будинку по вул. Калініна, 16 с. Меченки Пирятинського району Полтавської області проживала і була зареєстрована до дня смерті ОСОБА_3 З 1989 року за вказаною адресою проживали ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 (помер 22.06.2012 року) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка на даний час проживає за даною адресою (а.с.14)

ОСОБА_2 з 1990 переїхала проживати до будинку та з того часу і дотепер відкрито, безперервно володіє вказаним домоволодінням проводить у ньому ремонт, здійснює оплату за комунальні послуги, про що свідчать досліджені в ході судового розгляду абонентські книжки по розрахунку за електроенергію за 1995, 2001, 2002, 2004, 2007, 2009 роки.

У 1990 році нею було добудовано літній душ, у 1991 році вбиральню, у 1992 році огорожу з хвірткою та воротами,у 1994 році погріб, а у 2008 році проведено водогін.

Договір купівлі-продажу вказаного домоволодіння у письмовій формі не було вчасно укладено та нотаріально не було посвідчено, так як ОСОБА_3 за життя не виготовила правовстановлюючі документи на будинок. Згідно з інформаційною довідкою КП «Лубенське МБТІ»№700 від 6 червня 2012 року житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Калініна, 16 с. Меченки Пирятинського району Полтавської області в Лубенському МБТІ не зареєстрований і його дійсна вартість складає 42 345 грн (а.с.6).

Відсутність правовстановлюючого документа перешкоджає позивачу розпоряджатись нерухомим майном.

Продавець будинку ОСОБА_3 померла, в зв'язку з чим визнати право власності позивача на житловий будинок з господарськими будівлями можливо лише в судовому порядку.

Як передбачено в ст. 344 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно.

Згідно з п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Позивачка володіє майном - житловим будинком з господарськими будівлями по вул. Калініна, 16 с. Меченки Пирятинського району з 1990 року до 01 січня 2004 року, тобто більше 3 років до набрання чинності ЦК України, та більше 7 років, з 01 січня 2004 до грудня 2012 року, після набрання чинності ЦК України, тобто всього більше 10 років.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки позивачка фактично володіє будинком з 1990 року, добросовісно ним заволоділа, інакше як у судовому порядку визнати її право власності на нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Калініна, 16 с. Меченки Пирятинського району неможливо, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 212, 215, ч.4 ст.174 ЦПК України, ст.344, п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, с у д ,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок «А-1»загальною площею 54,5 кв.м., житловою площею 24,4 кв.м., погріб «Ж», погріб «З», погріб під сараєм «Б», сарай «Б», літній душ «В», убиральню «Г», навіс «Д», хвіртку №1, ворота №2, огорожу №4, водогін №3, які розташовані в с. Меченки Пирятинського району Полтавської області по вул. Калініна, 16.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий О.О.Сайко

не набрало законної ОСОБА_6