Справа № 2-807/11
Номер рядка звіту 22
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

"24" квітня 2012 р. Новобузький районний
суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді: Васильченко Н.О.,

при секретарі: Кічігіну Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Новобузького
районного суду Миколаївської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання договору оренди
земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

21.11.2011 року позивачка ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом про розірвання
договору оренди земельної ділянки від
01.10.2006 року, загальною площею 6.16 га.,
укладеного з ОСОБА_2 та зобов'язання
повернення земельну ділянку в
придатному для цільового використання
стані.

Свої позовні вимоги позивачка
мотивувала тим, що 01.10.2006 року вона не
підписувала договору оренди земельної
ділянки яка їй належить, а також тим, що
орендар має заборгованість по сплаті
орендної плати у зв'язку з чим істотно
порушує умови договору.

В судовому засіданні позивачка та її
представник за довіреністю ОСОБА_3
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі та просили їх задовольнити.

Крім того представник позивачки
доповнив що на ряду з фактами
викладеними в позові, відповідач
відмовив позивачці у виплаті орендної
плати за земельну ділянку з
урахуванням індексу інфляції, що
значною мірою суперечить умовам
договору та її інтересам.

Відповідачка по справі ОСОБА_2 та її
представник за довіреністю ОСОБА_4 в
судовому засіданні позовні вимоги
позивачки не визнали та суду пояснили,
що ОСОБА_2 вчасно розраховувалася з
позивачкою за оренду земельної ділянки
грошима або ж зі згоди ОСОБА_1
зерновими.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, в їх сукупності
дійшов наступного висновку.

Так судом встановлено, що згідно
Державного акта на право власності на
земельну ділянку від 04.10.2006 року серії
ЯГ №592401, ОСОБА_1 (позивачка) є власником
земельної ділянки розміром 6.16 га., яка
знаходиться в межах Софіївської
сільської ради Новобузького району
Миколаївської області.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про
оренду землі», оренда землі це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької діяльності
та інших видів діяльності.

Відповідно договору оренди земельної
ділянки від 01.10.2006 року позивачка
надала в строкове платне користування
земельну ділянку розміром 6,16 га, яка
розташована в межах Софіївської
сільської ради Новобузького району
Миколаївської області, ОСОБА_2
(відповідачці) строком на десять років.

Стаття 13 Закону України «Про оренду
землі», визначає що договір оренди
землі - це договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Згідно умов договору оренди земельної
ділянки ОСОБА_1 (орендодавець) як
власник земельної ділянки передала у
платне користування строком на десять
років орендареві ОСОБА_2 земельну
ділянку розміром 6,16 га нормативною
грошовою оцінкою 17220,00 гривень, яка
розташована в межах Софіївської
сільської ради Новобузького району
Миколаївської області та зобов'язалась
не втручатись у виробничу діяльність
орендаря і не створювати будь-яких
перешкод при використанні умов
договору, а також не вносити зміни в
договір без згоди орендаря.

Орендар в свою чергу зобов'язався перед
орендодавцем сплачувати останній
орендну плату у розмірі 900 гривень за
користування земельною ділянкою до 01
жовтня щорічно, не змінювати цільового
призначення земельної ділянки, не
вносити зміни в договір без згоди
орендодавця, платити земельний податок
та після закінчення строку дії
договору повернути земельну ділянку
орендодавцю в придатному для цільового
використання стані.

Згідно ст.626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно ч.2 ст.651 ЦК України, договір
може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Відповідно ст.15 Закону України «Про
оренду землі»істотними умовами
договору оренди землі є:

об'єкт оренди (кадастровий номер, місце
розташування та розмір земельної
ділянки);

строк дії договору оренди;

орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату;

умови використання та цільове
призначення земельної ділянки, яка
передається в оренду;

умови збереження стану об'єкта оренди;

умови і строки передачі земельної
ділянки орендарю;

умови повернення земельної ділянки
орендодавцеві;

існуючі обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;

визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;

відповідальність сторін;

умови передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Доводи позивачки про те, що їй не
сплачувалась орендна плата у
встановленому договором розмірі і
строки були спростовані в судовому
засіданні самою позивачкою, яка
визнала що отримувала орендну плату
зерновими культурами в кількості 1150
кілограм зерна у червні кожного року.

Крім того заборгованість відповідачки
по оренді землі за 2011 рік була також
погашена позивачці в присутності
свідків.

Вищевказані факти та обставини сплати
орендної плати позивачці, в судовому
засіданні також підтвердили свідки:
ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Посилання позивачки в позові про те, що
вона не підписувала договір оренди
земельної ділянки не можуть бути
прийняті судом до уваги, адже її
позовною вимогою є саме розірвання
такого договору, а не визнання його
недійсним (нікчемним).

На ряду з вищевикладеним суд також
спростовує доводи представника
позивачки ОСОБА_3 про те, що відповідач
відмовив позивачці у виплаті орендної
плати за земельну ділянку з
урахуванням індексу інфляції, адже
індексу такої інфляції суду не було
надано і згідно п.10 договору оренди
земельної ділянки, обчислення розміру
орендної плати за землю здійснюється
без урахування індексу інфляції.

Таким чином в судовому засіданні було
достовірно встановлено, що
відповідачка ОСОБА_2 як орендар
земельної ділянки у позивачки ОСОБА_1
не порушувала істотних умов договору, а
тому є добросовісним орендарем.

Таким чином суд не вбачає об'єктивних
підстав які б давали йому можливість
задовольнити позовні вимоги позивачки
які не знайшли свого відображення в
ході судового засідання, а тому її
позов належить залишити без
задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 14, 15, 17, 24, 25, 32 Закону України "Про
оренду землі", ст. ст. 407, 409, 410, 412 ЦК
України, ст. 203 Земельного кодексу
України, ст.ст. 10, 11, 60, 213 -215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
договору оренди земельної ділянки
-залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області, відповідно
до ст. ст. 232, 294, 296 ЦПК України.

Суддя Новобузького районного суду

Миколаївської області
Н.О. Васильченко