У Х В А Л А

05 липня 2012 року Центральний районний
суд м. Миколаєва у складі :

головуючого судді –Гуденко О.А.,

при секретарі –Вайсенштейн А.М.,

за участю представника позивача
–ОСОБА_1,

представника відповідача –ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом
представника ОСОБА_3 –ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Єврокапітал»про визнання недійсними
окремих положень кредитного договору
з підстав невідповідності положенням
ст.ст..11,18 Закону України «Про захист
прав споживачів»та п.6 ч.1 та ч. 2 ст. 6
Закону України «Про фінансові послуги
та державне регулювання ринків
фінансових послуг», -

В С Т А Н О В И В:

03 січня 2012 р. представник ОСОБА_3 ОСОБА_1
звернувся до суду з зазначеним позовом
з подальшим доповненням позовних
вимог, в якому просить визнати
недійсним кредитний договір № 1435 від 25
листопада 2008 року , стягнути з
відповідача на користь позивача 29 328
грн. 90 коп. збитків –зайво сплачених
платежів за період з грудня 2008 року по
грудень 2009 року в подвійному розмірі в
порядку реституції, стягнути 20 000 грн. у
якості компенсації за завдану моральну
шкоду. В обґрунтування позовних вимог
позивач посилався , як на підставу
позову, на невідповідність п.п. 2.2.3, 4.1,
4.3 кредитного договору ст.ст. 11, 18 ЗУ
«Про захист прав споживачів»та п.6 ч.1 та
ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансові
послуги та державне регулювання ринків
фінансових послуг», а також на
укладення оспорюваного договору з
застосуванням нечесної
підприємницької практики – ст.. 19 ЗУ
«Про захист прав споживачів»та під
впливом обману, що згідно вимог ст.ст.
203,215, 230 ЦК України є підставою його
недійсності.

Позивач у судове засідання не
з’явився, направив свого представника.

Представник позивача вимоги позову
підтримав, просив про їх задоволення,
посилаючись на те, що договір був
укладений під впливом обману з боку
відповідача, з застосуванням нечесної
підприємницької практики з метою
отримання несправедливого доходу, з
порушенням прав споживача;
відповідачем не виконано умови
кредитної акції - кредит без будь-яких
комісій: в заяві позичальника та в
графіку платежів, які є невідємною
частиною договору, чітко зазначено, що
плата за обслуговування кредиту
становить 0,00 %, в той час як кожного
місяця така плата нараховувалась у
сумі приблизно від 500 до 800 грн. Також
порушено порядок внесення змін до
договору –не в письмовому вигляді, а за
допомогою СМС, що суперечить ст. 638, ч. 1,2
ст. 641, ч.2 ст. 642 ЦК України, а п.п. 2.2.3,
4.1.,4.3 договору є не чіткими та
двозначними, та порушують інтереси
споживача через несправедливі умови по
відношенню до позичальника і
суперечать вимогам ЗУ «Про захист прав
споживачів».

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував,
посилаючись на те, розмір плати за
обслуговування кредиту передбачений
укладеним між сторонами договором, а
спірні положення кредитного договору
відповідають вимогам закону. Окрім
того, позивачем при підписанні
кредитного договору та отриманні
кредиту були прийняті всі умови
кредитного договору; всі вимоги,
передбачені ст. 11 ЗУ «Про захист прав
споживачів»виконані відповідачем - у
тексті договору та в графіку платежів
викладено детальний розпис загальної
вартості кредиту. Що стосується
положень п. 2.2.3 щодо зміни плати за
кредит в звязку зі зміною курсу долару
по відношенні до гривні, то така умова є
відкладальною, отже і графік платежів
складався з урахуванням того, що така
зміна може і не настати, а вартість
кредиту згідно цього графіку є
загальною орієнтовною. Заперечувала
наявність обману з їх боку при
укладанні договору. В даному договорі
відсутні несправедливі умови та
умови, що обмежують права споживача і є
підставою для визнання недійсними
умов договору.

Окрім того, дія вказаного договору
закінчилась у 2009 році повним
виконанням сторонами договірних
зобов’язань, перше СМС-повідомлення
про нарахування плати за
обслуговування кредиту позивачка
отримала ще в грудні 2008 року, сам
договір був підписаний 25 листопада 2008
року, а тому просила про застосування
строку позовної давності , якій сплинув
25 листопада 2011 року.

Також просила звернути увагу суду на
те, що позов ОСОБА_3 має ознаки
зловживання правом, оскільки в 2010 році
вона з представником вже зверталася до
суду з майже такими самими позовними
вимогами, позов розглянуто і рішенням
апеляційного суду Миколаївської
області від 31.08.2011 р. в його задоволенні
було відмовлено.

Судом ухвалено про розгляд справи у
відсутності позивача.

При дослідженні матеріалів справи
судом встановлено, що є рішення суду,
що набрали законної сили, ухвалені з
приводу спору між тими самими
сторонами про той самий предмет і з тих
самих підстав.

Так, рішенням Центрального районного
суду м. Миколаєва від 27 липня 2011 року та
рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 31 серпня 2011
року вирішено позов ОСОБА_3 до ТОВ
«Фінансова компанія «Єврокапітал»про
визнання частково недійсним
кредитного договору та стягнення
безпідставно отриманих грошей. Так, з
тексту вказаних судових рішень
вбачається, що позивачка у жовтні 2010
року _5 звернулася до суду з позовом про
визнання частково недійсним
кредитного договору укладеного 25
листопада 2008 року між нею та ЗАТ
«Фінансова компанія «Єврокапітал».
Вона просила визнати недійсними п.п.
2.2.3, 4.1 і 4.3 договору, які передбачать
плату за обслуговування кредиту та
плату при достроковому розірванні
договору, та стягнути 13644 грн. 22 коп.
безпідставно отриманих відповідачем
від неї по вказаним умовам договору.
Підставами позову було те, що умови
договору є незаконними і
несправедливими, оскільки суперечать
вимогам Закону України «Про захист
прав споживачів»та Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг».
За умовами договору і встановленого
графіку платежів вона щомісячно
повинна була сплачувати у погашення
кредиту суму, з урахуванням основного
боргу, процентів за користування ним та
плати за обслуговування кредиту, яка
вираховувалась за наведеною в пункті
2.2.3 формулою залежно від курсу
національної валюти до долару США і на
час укладення договору складала 0 грн. 00
коп. У звязку із значним зростанням
курсу долара США, відповідач незаконно
збільшив оплату за обслуговування
кредиту, внаслідок чого сума
щомісячних платежів була незаконно
збільшена.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК
України суд ухвалою закриває
провадження у справі, якщо набрали
законної сили рішення суду, ухвалені з
приводу спору між тими самими
сторонами про той самий предмет і з тих
самих підстав.

При цьому суд не може прийняти до уваги
посилання представника позивачки на
те, що оскільки Рішенням
Конституційного Суду України від 10.11.2011
року розтлумачено положення ст.. 1 та
ст.. 11 ЗУ «Про захист прав
споживачів»стосовно поширення його
дії на правовідносини між
позичальником (споживачем) та
кредитодавцем за договором про надання
споживчого кредиту, що виникають як під
час укладання, так і виконання такого
договору, а при вирішенні спору
колегією суддів апеляційного суду
31.08.2011 р. дотримано позиції, що
положення цього Закону и в даному
випадку застосовуються до укладення
договору, відносно інформації про
умови отримання кредиту.

Незгода з рішенням суду, яким був
вирішений спір, з обраною правовою
позицію суду, розтлумачення деяких
норм права після ухвалення судового
рішення не є підставою для звернення
до суду з новим позовом щодо спору між
тими самими сторонами та про той самий
предмет.

За такого, у відповідності до наведеної
норми, суд вважає можливим закрити
провадження по справі в частині
позовних вимог щодо визнання
недійсними окремих положень
кредитного договору п.п. 2.2.3, 4.1, 4.3 з
підстав невідповідності положенням
ст.ст..11,18 Закону України «Про захист
прав споживачів»та п.6 ч.1 та ч. 2 ст. 6
Закону України «Про фінансові послуги
та державне регулювання ринків
фінансових послуг», оскільки є рішення
суду, яке набрало законної сили, з
приводу спору між тими самими
сторонами про той самий предмет і з тих
самих підстав.

Керуючись п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Єврокапітал»в частині
позовних вимог про визнання
недійсними окремих положень
кредитного договору –пунктів 2.2.3, 4.1 та
4.3 з підстав невідповідності
положенням ст.ст.11,18 Закону України
«Про захист прав споживачів»та п.6 ч.1 та
ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансові
послуги та державне регулювання ринків
фінансових послуг».

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
5-денний строк з дня винесення ухвали
апеляційної скарги.

Суддя
О.А. Гуденко