Справа № 412/1609/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2012 року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

У складі:

головуючого судді - Браги А.В.,

при секретарі –Лампіка О.В.,

позивача –ОСОБА_1,

відповідача –ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

03 лютого 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з позовною заявою до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач послався на те, що 19 квітня 1996
року він уклав з відповідачем шлюб,
який був зареєстрований відділом
реєстрації актів громадянського стану
Жовтоводського міського управління
юстиції Дніпропетровської області, про
що зроблено відповідний актовий запис
№ 79. 23 серпня 2004 року від шлюбу
народилась сумісна дитина, – дочка
ОСОБА_3. Спільне життя з відповідачем не
склалося, стосунки погіршились та
почуття кохання і поваги один до одного
втрачені. Шлюбні відносини з
відповідачем фактично припинені. Крім
того, з боку відповідача з’явилось
негативне та обурливе відношення до
позивача, провокування сварок та
скандалів, що негативно впливає на
психологічний стан спільної
малолітньої дочки. В ході судового
засідання позивач обставини викладені
в заяві підтвердив, зазначивши, що
сторони спільного господарства не
ведуть, спільного бюджету не мають.
Відтак, подальше спільне життя з
відповідачем вважає неможливим, шлюб
–формальним, а його збереження таким,
що суперечить його інтересам та
інтересам дитини. Позивач вважає, що
родина розпалася остаточно і не може
бути відновлена.

02 квітня 2012 року, відповідач подала
письмові заперечення на позов, в яких
послалась на безпідставність
наведених позивачем доказів та навела
свої причини припинення шлюбних
відносин, що полягають, на думку
відповідача, в нехтуванні позивачем
сімейними цінностями на протязі
останніх чотирьох років.

З огляду на вищевикладене, відповідач
просила суд не надавати строк на
примирення, шлюб розірвати та змінити
прізвище на дівоче –Шаповал.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Судом, у судовому засіданні, у межах
заявлених позовних вимог, наявними у
справі доказами встановлені наступні
факти та відповідні їм правовідносини,
а тому суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Суд встановив, що 19 квітня 1996 року
ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_2 шлюб, який був
зареєстрований відділом реєстрації
актів громадянського стану
Жовтоводського міського управління
юстиції Дніпропетровської області, про
що зроблено відповідний актовий запис
№ 79 (а. с. 5).

23 серпня 2004 року від шлюбу народилась
дитина, –дочка ОСОБА_3 (а. с. 5), яка
проживає разом з відповідачем та
знаходиться на її утриманні.

З січня 2011 року шлюбні відносини між
сторонами припинились. З того часу
сторони спільного господарства не
ведуть, спільного бюджету не мають.
Позивач проживає окремо, за іншою
адресою. Спір про поділ майна
відсутній. Після розірвання шлюбу
малолітня дитина –ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
за згодою сторін, буде проживати разом
з відповідачем.

У відповідності зі ст. 110 Сімейного
Кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним з
подружжя.

У відповідності зі ст. 112 Сімейного
Кодексу України, при розгляді справи
про розірвання шлюбу суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини й інших обставин життя чоловіка
і жінки. Суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що причиною
розірвання шлюбу є обопільні,
неприязливі відносини сторін, що
унеможливлює подальше спільне
проживання, ведення сумісного
господарства, забезпечення малолітній
дитині повноцінного, родинного життя.

Статтею 24 Сімейного кодексу України
закріплено, що шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушення жінки та чоловіка до шлюбу
не допускається.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до
уваги, що подружжя стосунки не
підтримує з січня 2011 року, шлюбні
відносини між сторонами по даній
справі припинені більше одного року,
примирення між подружжям бути не може,
суд приходить до висновку, що родина
сторін розпалася остаточно і шлюб
підлягає розірванню.

На підставі вищевикладеного,
керуючись, ст. ст. 21, 24, 104, ч. 1 ст. 110, ст. 112
СК України, ст. ст. 10, 11, 57 - 61, 88, 212 –215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов, –задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
який був зареєстрований 19 квітня 1996
року відділом реєстрації актів
громадянського стану Жовтоводського
міського управління юстиції
Дніпропетровської області, про що
зроблено відповідний актовий запис №
79, - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2
змінити на Шаповал.

Судові витрати у справі, покласти на
відповідача, стягнувши з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 107,30
гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги через Жовтневий
районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя:

А.В. Брага