Справа № 2/0519/4650/2012
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2012 року м. Маріуполь
Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особа Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю Донецької області, Перша Маріупольська державна нотаріальна контора, про визнання права власності,
Позивачі звернулись до суду із вказаною позовною заявою до відповідачів, відповідно до якої просять визнати за ними право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, а саме визнати в порядку спадкування за ОСОБА_2, право власності на жилу кімнату № 2, жилу кімнату № 4, коридор № 1, ванну кімнату № 7, комірчину № 5, кухню № 6.
В обгрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що трикімнатна квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.10.1997 року належала ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_3 27.10.2001 року між співвласниками вказаної квартири було укладено договір про розділ квартири, який було нотаріально посвідчено. На підставі вказаного договору ОСОБА_5 перейшла у користування та розпорядження частина цієї квартири, а саме жила кімната № 3, площею 13,7 кв. метрів,що складає 23/100 частки квартири. ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перейшла у користування та розпорядження інша частина вказаної квартири, а саме: жила кімната № 2, площею 18,3кв. метрів; жила кімната № 4, площею 10,1 кв. метрів; коридор № 1, площею 6,6 кв. метрів; туалет № 8, площею 1,1 кв. метрів; ванна кімната, площею 2,2 кв. метрів, що складає 77/100 частки вказаної квартири.13.10.2001 року ОСОБА_5 продала ОСОБА_4 відповідно до договору купівлі-продажу, належні їй 23/100 частки вказаної квартири, а саме жилу кімнату, площею 13,7 кв. метрів. Покупець вказаної жилої кімнати ОСОБА_4, є власником сусідньої квартири № 30. Після придбання ОСОБА_4 вказаної кімнати у квартирі АДРЕСА_2 було здійснено реконструкцію, яка полягала у зміні об'ємно-планувального рішення було закладено дверний отвір між двома суміжними кімнатами, внаслідок чого трикімнатна квартира стала двокімнатною. Крім того, у квартирі АДРЕСА_1 було здійснено демонтаж ненесучої перегородки між приміщеннями вбиральні та ванної кімнати із подальшим їх об'єднанням в одно приміщення. За обгрунтуваннями позову, вказану реконструкцію позивачами здійснено, відповідно до будівельно-технічних норм та правил. 22.01.2012 року помер ОСОБА_6 Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є ОСОБА_5 дружина померлого та ОСОБА_2 донька померлого. ОСОБА_5 відмовилась від спадщини після смерті ОСОБА_6, про що подала відповідну заяву нотаріусу. З огляду на викладене позивачі зауважують, по ОСОБА_2 має право на спадщину, яка відкрилась після смерті її батька у вигляді 1/3 частки жилої кімнати № 2, жилої кімнати №4, коридору № 1, туалету № 8, що складає 1/3 частку від 77/100 частки усієї трикімнатної квартири АДРЕСА_1. Аналогічну частку у вказаній квартирі має й позивачка ОСОБА_3, відповідно до посилань, що містяться у позові. Позивачі зазначають, що на теперішній час вони позбавлені можливості отримати правовстановлюючі документи на самовільно реконструйовану квартиру, внаслідок чого вони вимушені звернутись до суду із даним позовом.
Ухвалою суду від 15.11.2012 року вказаний позов було залишено без руху у зв'язку із порушенням при його подачі вимог ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.2 п. 5, 6 ст.119 ЦПК України позивач повинен викласти обставини, якими обґрунтовує свої вимоги, зазначити докази, що підтверджують кожну обставину.
До матеріалів позовної заяви додано копію свідоцтва про право власності на житло квартиру АДРЕСА_1, згідно із яким вказана квартира належить ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до угоди про реальний розподіл квартири, що є спільною сумісною власністю від 27.10.2001 року,було визначено частки співвласників квартири АДРЕСА_1, зокрема виділено у користування та розпорядження ОСОБА_5 жилу кімнату № 3 у вказаній квартирі, яку в подальшому ОСОБА_5 було продано ОСОБА_4, згідно із договором купівлі-продажу від 13.10.2001 року.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України, заінтересована особа вправі в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу.
Юридична заінтересованість позивача у цивільному процесі зобов'язує довести як наявність спірних матеріальних правовідносин, так і ту обставину, що його права порушені і вони можуть бути захищені у визначений ним спосіб.
Правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений до справи відповідач відповідальним за це.
Відповідно до вимог ст. 391 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно із ст. 30-1 Закону України Про планування і забудову територій, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом, реконструкції об'єктів здійснюється на підставі свідоцтва про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, що видається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів забороняється.
Відповідно до змісту п.п. 1 п. "б" ч. 1 ст. 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством, відноситься до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.
Основні вимоги та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначені постановою Кабінету Міністрів України № 1243 від 22 вересня 2004 р. "Про Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів".
На підтвердження положень зазначених норм закону та підзаконних актів у матеріалах, які додано до позовної заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3, відсутні докази того, що позивачі зверталась до компетентного органу з вимогою про визнання за ними права власності на самовільно реконструйоване нерухоме майно та отримали відмову у задоволенні таких вимог, що б свідчило про наявність у даному випаду факту оспорювання або не визнання за позивачками права власності на це нерухоме майно. Зокрема в матеріалах справи не міститься відомостей про звернення позивачів до виконавчих органів територіальної громади із заявами про визнання за ними права власності на самовільно реконструйовану ними квартиру АДРЕСА_1, до компетенції яких належало б вирішення цього питання.
Крім того підлягають уточненню та конкретизації безпосередньо й самі позовні вимоги позивачів. Відповідно до резолютивної частини позовної заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3, позивачки просять визнати за ними право власності на спірну квартиру АДРЕСА_1. Одночасно, ОСОБА_2 просить визнати право власності на вказану спірну квартиру за собою, як спадкоємицею ОСОБА_6 ОСОБА_7 позовні вимоги є взаємовиключними у разі не визначення у позовній заяві відповідних часток співвласників позивачів у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1, які на переконання позивачів їм належать у спірній квартирі.
В наданий судом строк в перебігу п'яти днів з моменту отримання ухвали про залишення позову без руху, позивачами не були усунені порушення ст.119 ЦПК України, не уточнено позовні вимоги, не надано доказів по справі, у звязку з чим позовна заява відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України вважається неподаною і повертається позивачам.
На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :
Позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особа Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю Донецької області, Перша Маріупольська державна нотаріальна контора, про визнання права власності вважати неподаною та повернути позивачам.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення.
Суддя Жовтневого районного
суду м. Маріуполя О. Л. ОСОБА_1