АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/4608/12 Справа № 2-412-2035/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Михайловська С.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2012 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Михайловської С.Ю.

Суддів Єлізаренко І.А., Чубукова О.П.

При секретарі Качур Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 лютого 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання дій з підвищення відсоткової ставки протиправними, -

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 лютого 2012 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання дій з підвищення відсоткової ставки протиправними відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на порушення судом вимог ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 215, ч. 1, 4 ст. 216, ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України.

Суд першої інстанції, відмовляючи позивачу в позові, встановив, що 08 травня 2007 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №СSІРG 100000099 та кредитний договір №СSІРG 200000099 на придбання двокімнатної квартири та кредит на поточний внесок.

Листом з повідомленням від 04.11.2008 року на адресу позивача було направлено повідомлення про збільшення відсоткової ставки за вищезазначеним договором до 14,04 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 3.5 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2005 № 168 (далі - Правила) встановлено, що банки мають право ініціювати зміну процентної ставки за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку.

При цьому зміна процентної ставки за кредитом відбулася не в наслідок волевиявлення однієї із сторін, а через збільшення облікової ставки НБУ та зміна курсу долара США до гривні.

Отже ініціювання ПриватБанком підвищення процентних ставок за кредитами відбулося у відповідності до вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил, а саме у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд кредитора і позичальника та з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства та Правил.

Відповідно до ч.4 ст.55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розміри процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом. По закону, який діяв на момент укладення договору, дозволялося в односторонньому порядку змінювати умови договору, якщо це було передбачено умовами самого договору (ст. 651 ЦК України).

Відповідно до ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» комерційні банки самостійно встановлюють процентні ставки та комісійну винагороду по своїх операціях.

Відповідно до п.2.3.1 договору, банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір відсоткової ставки за користування кредитом у випадку:

- при зміні кон'юктури ринку грошового ресурсу в Україні, а саме: зміна курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору;

- при зміні облікової ставки НБУ: зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або середньозваженої ставки по кредитах банків у відповідній валюті (по статистиці НБУ).

Відповідно до ст. 58 Конституції України та ч. 2 ст. 5 ЦК України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Разом з тим Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» від 12 грудня 2008 року № 661-VI (надалі - Закон 661-VI) регулює питання не відповідальності осіб, а правовідносини, пов'язані з платою за користування кредитними коштами.

Відповідно до ч.І ст.5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Тому Закон 661-VI, в частині внесення змін до ЦК Україну (ст. 1056-1) не може регулювати відносини, які виникли до моменту набрання чинності цим законом.

Оскільки право банку збільшити процентну ставку шляхом надсилання відповідного повідомлення було реалізовано до набрання чинності Закону України №661-УІ від 12.12.2008 року, тобто до 09.01.09 року, а в самому Законі немає вказівки про зворотню дію в часі, то банк діяв відповідно до умов укладеного з позивачем договору та в рамках чинного законодавства України.

Відповідно до ч.І ст.212, ч.2 ст.632 ЦК України, договір укладений сторонами, має умови, згідно яких банк має право в односторонньому порядку підвищувати розмір процентної ставки. Позивач, зі свого боку погодився з такими умовами договору, підписавши кредитний договір особисто.

Таким чином, суд відмовив у задоволенні позовних вимог позивача.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія судді вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив вищезазначені обставини справи, дав цим обставинам та доказам по справі правильну правову оцінку і, відповідно до вимог ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 632, 629 ЦК України, Закону України «про захист прав споживачів», Закону України «Про банки та банківську діяльність» ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Довід, зазначений ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про порушення судом вимог ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 215, ч. 1, 4 ст. 216, ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України, необґрунтований та зводиться до тлумачення діючого законодавства яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному прядку протягом двадцяти днів.

Судді :