Справа № 2-321/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2012 року м.Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі

головуючого судді Святської О.В.,

з участю секретаря Клонової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного Концерну «Укроборонпром» , третя особа ОСОБА_2 про визнання звільнення незаконним , поновлення на роботі ,-

встановив:

Позивач 3.03.2012 року звернувся до суду з позовом до ДК «Укроборонпром» про визнання незаконним наказу про його звільнення , визнання незаконним наказу про призначення на посаду директора ОСОБА_3, поновлення на роботі.

Вказав, що згідно наказу Міністра Оборони України від 1.08.2005 року за № 463 «Про призначення керівника державного підприємства МО України «Київський автомобільний ремонтний завод» його було призначено на посаду директора вказаного заводу. Наказом Міністра Оборони України від 10.03.2010 року за №116 строк його повноважень на посаді директора був продовжений та було укладено контракт, строк дії якого закінчується 1.08.2015 року. 29.02.2012 року згідно наказу №41-К його було звільнено з посади директора ДП «Київський автомобільний ремонтний завод», розірвано контракт, та наказом №42-К на вказану посаду було прийнято ОСОБА_3.

Звільнення вважає незаконним з таких підстав. По-перше, вважає, що тільки Міністерство Оборони України, а не відповідач , мало право видавати наказ про його звільнення, з огляду на те, що ДП «Київський автомобільний ремонтний завод» входить до сфери управління Міністерства Оборони України, якому безпосередньо і підпорядковується підприємство, яке він очолював.

По-друге, звільнення відбулося в період його тимчасової непрацездатності (він хворіє з 29.02.2012 року) , що є неприпустимим з огляду на ч.3 ст.40 КУпП.

Крім того, згідно ухвали господарського суду його призначено керуючим санацією ДП «Київський автомобільний ремонтний завод» . Статтею 53 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржник а або визнання його банкрутом» визначені особливості провадження санації боржника його керівником, керуючий санацією керівник боржника виконує повноваження керуючого санацією без ліцензії та отримує заробітну плату в тому ж розмірі, що він отримував до призначення керуючим санацією. Згідно ст..17 даного Закону керуючий санацією може бути звільнений від виконання повноважень керуючого санацією господарським судом. Протягом строку дії процедури санації не передбачається можливість зміни керівника підприємства , так як у відповідача припинені повноваження органу управління.

Просив суд визнати незаконним наказ про його звільнення №41-К , визнати незаконним наказ №42-К про призначення на посаду ДП «Київський автомобільний ремонтний завод» ОСОБА_3, та просив поновити його на посаді.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та надав суду уточнення . Зокрема , просив визнати незаконним наказ №41-К про його звільнення та розірвання з ним контракту, та поновити його на посаді директора ДП «Київський автомобільний ремонтний завод». Одночасно просив залишити без розгляду вимогу в частині визнання незаконним наказу про прийняття на посаду директора ДП «Київський автомобільний ремонтний завод» ОСОБА_3. Р.М., і в цій частині суд вимоги позивача залишив без розгляду. В решті позов підтримав.

В обґрунтування свого позову позивач вказав, що його звільнення з посади директора є незаконним, так як його було звільнено з посади в період його тимчасової непрацездатності. Зокрема, 29.02.2012 року було видано наказ про його звільнення та розірвання з ним контракту, в той час як саме в цей день він захворів, на підтвердження чого надав листок непрацездатності. Також вказав, що як керуючий санацією керівник боржника ДК «Київський автомобільний ремонтний завод» згідно ухвали господарського суду він виконує повноваження керуючого санацією без ліцензії і отримує заробітну плату в тому ж розмірі, що і раніше , що з огляду на діюче законодавство, зокрема ст.53 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не дозволяє розділити посаду керуючого санацією директора , та звільнивши його з посади як керівника і залишив керуючим санацією, призначити нового директора. Також зауважив, що тільки господарський суд своєю ухвалою може звільнити керуючого санацією керівника боржника від виконання обовязків, між тим як ухвала вказаного суду про призначення його керуючого санацією була оскаржена відповідачем, але залишена в силі та набрала законної сили. Крім того , зростання обсягів дебіторської заборгованості підприємства, що стало мотивом для розірвання з ним контракту , не повязане з прийняттям неефективних управлінських рішень ним як керівником підприємства , а обумовлені економічною кризою, яка як наслідок потягнула зростання цін на оренду землі, продукцію, зниження обсягу замовлень, відсутності коштів у замовників та інше.

Представник позивача ОСОБА_4 також вважає, що позов підлягає задоволенню з урахуванням вищевикладеного.

Представник відповідача ОСОБА_5 вважає, що позов задоволенню не підлягає, так як , по-перше, до даних правовідносин неможливо застосувати положення ч.3 ст.40 КЗпП України щодо заборони звільнення в період тимчасової непрацездатності . По-друге, з дня винесення ухвали про санацію керівник боржника відсторонюється від посади у порядку , визначеному законодавством про працю, управління боржником переходить до керуючого санацією, крім випадку, передбаченого ст.53 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» , та припиняються повноваження органів управління боржником. Вважає, що за таких обставин вимоги позивача є безпідставними, так як повноваження органів управління передаються керуючому санацією та вимога про поновлення на посаді директора взагалі не може розглядатися судом. Просив суд відмовити позивачу в повному обсязі, так як його звільнення відбулося в рамках закону та на підставі невиконання позивачем своїх обовязків згідно укладеного контракту як директора підприємства, що призвело до наслідків у вигляді порушення справи про банкрутство.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що в справі є докази.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, пояснення свідка ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно наказу №116 від 10 березня 2010 року ОСОБА_1 було призначено на посаду директора державного підприємства «Київський автомобільний ремонтний завод» з дня, визначеного у контракті (додаток до наказу). Згідно контракту від 10 березня 2010 року , укладеного між Міністерством оборони України в особі тимчасово виконуючого обовязки Міністра оборони України ОСОБА_7 та з іншого боку ОСОБА_1 останній наймається на посаду директора ДП «Київський автомобільний ремонтний завод» на термін з 1 серпня 2010 року по 1 серпня 2015 року.

Згідно Постанови КМУ від 29 грудня 2010 року №1221 утворено Державний концерн «Укроборонпром» та прийнято пропозицію щодо передачі з сфери управління Міністерства оборони України в управління Концерну підприємств, включених до його складу відповідно до постанови КМУ від 29.12.2010 року №1221. Згідно Постанови КМУ від 31 серпня 2011 року №993 затверджено статут вказаного концерну , відповідно до якого учасниками Концерну є державні підприємства , зазначені у додатку до Статуту . Таким додатком є Перелік державних підприємств-учасників ДК Укроборонпром, який включає ДП «Київський автомобільний ремонтний завод».Таким чином ДК Укроборонпром є органом управління майном по відношенню до ДП «Київський автомобільний ремонтний завод».

Згідно ухвали господарського суду м.Київа від 16.11.2011 року , яка на цей час набрала законної сили, відкрито процедуру санації боржника державного підприємства «Київський автомобільний ремонтний завод» та призначено ОСОБА_1 керуючим санацією ДП «Київський автомобільний ремонтний завод» як керівника даного підприємства .

29.02.2012 року згідно наказу № 41-К , підписаного генеральним директором ДК Укроборонпром ОСОБА_8, у звязку з невиконанням керівником державного підприємства «Київський автомобільний ремонтний завод» ОСОБА_1 обовязків , передбачених п.1,2 , абзацами 4 та 9 підпункту 5.3 пункту 5, укладеного з ним 10 березня 2010 року контракту , на підставі п.8 частини першої статті 36 КЗпП України ОСОБА_1 звільнено з посади директор державного підприємства «Київський автомобільний ремонтний завод», контракт від 10 березня 2010 року розірвано та припинено з дня видання даного наказу.

Згідно листка непрацездатності ОСОБА_1 хворіє з 29.02.2012 року.

Згідно ст.17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» господарський суд за клопотанням комітету кредиторів у строк, що не перевищує строку дії процедури розпорядження майном, установленого відповідно до цього Закону, має право винести ухвалу про проведення санації боржника та призначення керуючого санацією.

Кандидатури керуючого санацією та інвестора (інвесторів) можуть бути запропоновані комітету кредиторів будь-яким із кредиторів, представником органу, уповноваженого керувати майном боржника. Керуючим санацією може бути запропоновано особу, яка виконувала повноваження розпорядника майна, або керівник підприємства, якщо на це є згода комітету кредиторів та (або) інвесторів.

Одночасно з винесенням ухвали про санацію господарський суд своєю ухвалою призначає керуючого санацією за наявності у нього ліцензії, крім випадків, передбачених цим Законом.

З дня винесення ухвали про санацію керівник боржника відсторонюється від посади у порядку, визначеному законодавством про працю, управління боржником переходить до керуючого санацією, крім випадку, передбаченого статтею 53 цього Закону; припиняються повноваження органів управління боржника - юридичної особи, повноваження органів управління передаються керуючому санацією. Керуючий санацією може бути звільнений господарським судом від виконання повноважень керуючого санацією, про що виноситься ухвала, у таких випадках: за його заявою; на підставі рішення комітету кредиторів у разі невиконання чи неналежного виконання ним своїх обов'язків.

Згідно ст. 53 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» керуючий санацією - керівник боржника здійснює свої повноваження згідно з цим Законом, з урахуванням обмежень, встановлених частиною тринадцятою статті 13 цього Закону. Керуючий санацією - керівник боржника виконує повноваження керуючого санацією без ліцензії і отримує заробітну плату в тому ж розмірі, в якому він її отримував до призначення керуючим санацією. За поданням комітету кредиторів або розпорядника майна керуючий санацією - керівник боржника може бути звільнений господарським судом від виконання повноважень керуючого санацією.

Згідно ст.235 КЗпПУ разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Аналізуючи вищевказані норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та встановлені судом факти, суд дійшов до висновку, що позивач ОСОБА_1, будучи призначеним на посаду керуючого санацією ДП «Київський автомобільний ремонтний завод» саме як керівник ДП «Київський автомобільний ремонтний завод» без наявності відповідної ліцензії з дати призначення його на цю посаду господарським судом м.Київа фактично вже діє не як директор, а як керуючий санацією - керівник боржника ДП «Київський автомобільний ремонтний завод», і ці дві посади фактично поєднані одна в одній, що і є особливістю, яка передбачена ст.53 вказаного закону, і в цьому випадку закон не передбачає звільнення керівника боржника з займаної ним посади згідно трудового законодавства. Тому суд вважає помилковим твердження представника відповідача , що поновлення на неіснуючій посаді директора ДП неможливо, тим більш що на цю посаду було призначено іншу особу .

Крім того, контракт, який згідно Наказу №41-К від 29.02.2012 року був розірваний з позивачем, не передбачає обовязки керуючого санацією боржника , яким з 16.11.2011 року по день звільнення був позивач ОСОБА_9, а тому підстави для звільнення позивача саме на підставі п.8 ст. 36 КЗпПУ та тільки 29.02.2012 року , тобто після набрання чинності ухвали суду про призначення його керуючим санацією ДП «Київский автомобільний ремонтний завод» суперечить вимогам ст. 53 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» , яка передбачає особливості провадження санації боржника його кредитором. Зокрема, в даному випадку закон передбачає , що з дня винесення ухвали про санацію підприємства припиняються повноваження органів управління боржника - юридичної особи, яким в даному випадку є ДК Укроборонпром , та повноваження органів управління передаються керуючому санацією. Тобто з 16.11.2011 року повноваження органу управління згідно з вимогами закону перейшли до ОСОБА_1, при цьому ДК Укроборонпром не мав повноважень щодо звільнення з посади директора особу, яка виконує обовязки керуючого санацією під час діяльності останнього на цій посаді.

Так , керуючий санацією - керівник боржника може бути звільнений від виконання повноважень керуючого санацією за поданням комітету кредиторів або розпорядника майна господарським судом . Звільнення керівника боржника, який виконує обовязки керуючого санацією органом управління майном даним законом не передбачено, так само як не передбачено залишення на посаді керуючого санацією керівника боржника на посаді керуючого санацією після звільнення з посади директора.

Одночасно суд вважає, що підставою для визнання наказу незаконним та його скасування з мотиву звільнення ОСОБА_1 в період тимчасової непрацездатності не має під собою правового підґрунтя. Так, ч. 3 ст. 40 КЗпП України застосовується лише до правовідносин щодо розірвання трудового договору з ініціативи власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу (ст. ст. 40, 41 КЗпП України) і не поширюється на випадки припинення трудового договору з інших підстав, зокрема, передбачених п. 8 ст. 36 КЗпП України.

Крім того , відповідач не надав суду докази на підтвердження факту порушень абз.5, 9 п.п.5.3 п.5 Контракту, укладеного з позивачем, а сам по собі факт порушення справи про банкрутство підприємства не свідчить про наявність підстав для звільнення ОСОБА_10 з займаної посади директора. Представник відповідача в засіданні підтвердив факт подачі фінансової звітності відповідальному працівнику ДП Укроборонпром на письмове повідомлення про порядок подання звітності від 12.01.2012 року . Дату подачі звітності 29.02.2012 року , з слів свідка ОСОБА_6, призначено відповідачем.

Враховуючи викладене, суд вважає, що звільнення директора ДП ОСОБА_1 з подальшим розірванням з ним контракту є незаконним, а тому позивач підлягає поновленню на роботі.

На підставі ст.ст. 17,53 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 235 КЗпПУ, ст.ст.10,11,27,31,210-212 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити .

Визнати незаконним наказ №41-К від 29.02.2012 року, підписаний генеральним директором ДК Укроборонпром ОСОБА_8 , згідно якого ОСОБА_1 звільнено з посади директора державного підприємства «Київський автомобільний ремонтний завод» у звязку з невиконанням обовязків , передбачених п.1,2 , абзацами 4 та 9 підпункту 5.3 пункту 5, укладеного з ним 10 березня 2010 року контракту , на підставі п.8 частини першої статті 36 КЗпПУ , контракт від 10 березня 2010 року розірвано та припинено з дня видання даного наказу .

Поновити ОСОБА_1 на посаді директора Державного Підприємства Київський автомобільний ремонтний завод , та рішення в цій частині допустити до негайного виконання .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд.

Суддя О. В. Святська