УХВАЛА

23 жовтня 2012 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м.Одеси Єршова Л.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк Українив особі філії - Одеське обласне управління АТ Державний ощадний банк України, ОСОБА_2 про визнання договору поруки № 1 від 30.04.2009 року недійсним, розірвання договору поруки № 1 від 30.04.2009 року та визнання правовідносин, що виникли з договору поруки припиненими,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 з позовом до Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк Українив особі філії - Одеське обласне управління АТ Державний ощадний банк України, ОСОБА_2 про визнання договору поруки недійсним, розірвання договору порукм та визнання правовідносин, що виникли з договору поруки припиненими.

Перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України суддя вважає, що зазначена позовна заява подана без дотримання вимог, передбачених ст. 119 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1. ст. 6 Конвенції про захист прав людини ї основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до п. 3, 5-6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. В свою чергу, позивачка заявила до суду дві взаємовиключні позовні вимоги про визнання договору недійсним та про його розірвання, а таким чином з позову не вбачається, про яке саме порушене, невизнане або оспорюване право (свободу чи інтерес) йде мова у позовних вимогах до відповідача, та відповідно не зрозуміло щодо якої з вимог зазначено докази.

Вказана правова позиція (щодо неможливості визнання наслідком недійсності правочину його розірвання) викладена також і Верховним Судом України під час узагальнення практики розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними.

Таким чином, позивачка повинна визначитись з позовними вимогами і надати до суду позовну заяву, яка буде відповідати вимогам ст. 119 ЦПК України.

У випадку, якщо позивачка виконає вимоги, передбачені п.п. 3, 5-6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання ними копії ухвали, позовна заява буде вважатися поданою у день первісного звернення до суду.

Суддя розяснює, що у випадку, якщо позивачка не виконає вищевказані вимоги, у встановлений судом строк, то позовна заява буде вважатися неподаною та повернута. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк Українив особі філії - Одеське обласне управління АТ Державний ощадний банк України, ОСОБА_2 про визнання договору поруки № 1 від 30.04.2009 року недійсним, розірвання договору поруки № 1 від 30.04.2009 року та визнання правовідносин, що виникли з договору поруки припиненими, залишити без руху, надати строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Л.С. ЄРШОВА