№ 2- 325/11
РІШЕННЯ провадження № 0603/ 168/12

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2012 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., при секретарі Павліченко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності на частину у майні, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом і просить суд встановити факт проживання однією сімєю її та ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу з 16 жовтня 2007 року до дня їх одруження, визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку № 3 з надвірними господарчими та побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: м. Бердичів, пров. Південний, 2. Мотивуючи тим, що 04.01.2010 року помер її чоловік - ОСОБА_3. Спадкоємцями померлого є - вона та відповідачка. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, яка складається з будинку з надвірними господарчими та побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: м. Бердичів, пров. Південний, 2. У передбачений законом термін вона та відповідачка звернулися до приватного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Приватний нотаріус повідомив її про те, що оскільки вони з покійним чоловіком придбали даний будинок до офіційного оформлення шлюбу між ними, то й успадковуватися він буде між спадкоємцями відповідної черги без врахування її частки як дружини.

Хоча з померлим чоловіком вони проживали однією сімєю з 16 жовтня 2007 року за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний вище житловий будинок вони придбали сумісно за спільні кошти. Будь-яких письмових договорів щодо нього між собою вони не укладали. За декілька місяців після придбання житлового будинку, в звязку з тим, що вони разом робили там ремонти, вони почали проживати там разом, і вона там приписалася. З початку їх сімейного життя, тобто з початку 2008 року вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, приймали участь у спільних витратах сімї, вирішували усі сімейні питання разом.

У відкрите судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У відкрите судове засідання законний представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги не визнає.

У відкрите судове засідання представник третьої особи органу опіки та піклування Бердичівської міської ради ОСОБА_5 не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, проти позову заперечує.

З»ясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст.10 ЦПК України та у відповідності з ч. 1 ст.60 ЦПК України, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або призначення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зміст статті 256 ЦПК України може правильно тлумачитись з урахуванням статті 258 ЦПК України, згідно з якою у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення має бути зазначено, з якою метою заявнику необхідно встановити даний факт. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Вони можуть бути юридичними, але можуть бути байдужими з точки зору права або ж суперечити йому. Визначити значення факту, про встановлення якого просить заявник, можна у звязку з тією метою, для досягнення якої він звернувся до суду.

Чинним законодавством закріплені права чоловіка та жінки, що проживають у незареєстрованому шлюбі на рівне право на придбане майно в період цього шлюбу, а у Цивільному Кодексі право на спадщину.

У відповідності до вимог ст. 74 Сімейного Кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або будь-якому іншому шлюбі, майно набуте ними на час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, в четверту чергу на спадкування за законом мають право особи, що проживають з спадкодавцем не менше 5 років до часу відкриття спадщини. Цією нормою по суті визначена четверта черга закликання до спадкування так званої „ цивільної дружини .

Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування в першу чергу спадкоємців за законом.

Так, судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 28 серпня 2008 року ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_3 купив житловий будинок № 3 з надвірними господарчими та побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: м. Бердичів, пров. Південний, 2( а.с.8-9).

ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 5 березня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб( а.с.6).

У відповідності до будинкової книжки для прописки громадян, що проживають ІНФОРМАЦІЯ_1 по провул. Південному, 2 в м. Бердичеві та копії паспорту ОСОБА_1 була прописана за даною адресою з 30 січня 2009 року( а.с.14, 15).

ОСОБА_3 помер 04 січня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ТП № 135963.( а.с.7).

У відповідності до свідоцтва про народження ОСОБА_2 її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4А.(а.с.35). Тобто відповідачка є спадкоємницею першої черги після ОСОБА_3.

Суд критично оцінює показами свідків ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_1 оскільки вони спростовується матеріалами справи.

Так, відповідно до довідки ОСББ „ Єдина родина ОСОБА_1 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 16 жовтня 2007 року по 28 серпня 2008 року разом з ОСОБА_3Б.( а.с.11).

Однак дана довідка спростовується пояснювальною голови ОСББ „ Єдина родина, яка просить довідку від 02.07.2010 року вважати не дійсною у звязку з наданням не вірної інформації про час і рік проживання ОСОБА_1 так як минуло багато років.

Згідно актового запису про розірвання шлюбу шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 був укладений 26 червня 1991 року і розірваний 29 січня 2009 року( а.с.85-88).

Крім того згідно показів свідків ОСОБА_4, ОСОБА_11 ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 на момент придбання спірного будинку ОСОБА_3 з позивачкою не проживав.

Тому суд вважає, що позивачкою не надано суду доказів про те, що з якого періоду точно вони почали з ОСОБА_3 спільно проживати і де проживати( дата, адреса, кому належить належало житло), в чому полягало їх спільне проживання.

У відповідності до вимог вищевказаного законодавства якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або будь-якому іншому шлюбі, майно набуте ними на час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 станом на 28 серпня 2008 року, тобто на день придбання ОСОБА_3Б спірного будинку перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10, а тому її позовні вимоги про проживання однією сімєю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу з 16 жовтня 2007 року до дня їх одруження, та визнання за нею право власності на ? частину житлового будинку № 3 з надвірними господарчими та побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: м. Бердичів, пров. Південний, 2 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218, 256, 258 ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 74 Сімейного Кодексу України, ст.1264 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності на частину у майні відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення. Особам, які брали участь у справі, але не були присутнім у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: