Справа № 1007/4582/2012
Провадження № 2/1007/1800/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Лисенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1. ОСОБА_2 до приватного підприємства «Владіс». ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди

в с та н о вив:

У квітні 2012 року позивачі звернулися до суду із даним позовом, в якому просять суд стягнути із ПП «Владіс» на користь ОСОБА_2 вартість відновлювального ремонту в сумі 40361,54 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10000 грн., понесені збитки в розмірі 1210 грн. та сплачені судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те. що 10 липня 2011 року о 20 год. 30 хв. на 28 км автодороги Чернігів-Київ ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, який зупинився попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігів від 13.09.2011 року в діях ОСОБА_3 встановлено склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки він не слідкував за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції з урахуванням швидкості руху та притягнуто до адміністративної відповідальності.

На час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах із ПП «Владіс», яке має нести відповідальність за завдану їм шкоду.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди в автомобіліНОМЕР_2 деформовано задній бампер, задню кришку багажника, заднє ліве та заднє праве крило, розбито задній лівий та задній правий ліхтарі.

Далі зазначає, що згідно зі звітом про оцінку автомобіля НОМЕР_3 матеріальний збиток у результаті його пошкодження складає 57961 грн., в тому числі ПДВ 6452,97 грн., вартість ремонту 51508,03 грн. За проведення експертного висновку ними сплачено 900 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність учасників дорожньо-транспортної пригоди була застрахована, то страхова компанія «Перша» перерахувала страхове відшкодування в сумі 25000 грн. на рахунок ОСОБА_2. фактично останньою отримано 24750 грн.

Належний їм на праві власності автомобіль НОМЕР_3, 2011 року випуску перебуває на гарантійному ремонті, при цьому в разі проведення будь-яких ремонтних, діагностичних, регулювальних, лакофарбових та інших робіт не дилерським підприємством зобовязання щодо гарантійного обслуговування передбачені п. 5.1.3 припиняються. Відповідно до рахунку від

14.07.2011року ТОВ «ОСОБА_4 набережна» вартість ремонтних робіт їх

автомобіля складає 27132 грн., а вартість використаних для цього запасних частин - 38202,59 грн.

Згідно з актами виконаних робіт від 16.07.2011 року та 23.03.2012 року ТОВ «ОСОБА_4 набережна» провело відновлювальний ремонт їх автомобіля. При цьому вартість виконаних ремонтних робіт склала 27210 грн., грн., а вартість використаних для цього запасних частин - 37901,54 грн. Всього відновлювальний ремонт проведений на суму 65111,54 грн., які сплачені ОСОБА_2 згідно із квитанціями від 02.12.2011 року на суму 24750 грн.. від 15.02.2012 року на суму 3661 1,11 грн. та 23.03.2012 року на суму 3750,43 грн. Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_2 отримала від страхової компанії суму страхового відшкодування в розмірі 24750 грн. відповідач ПП «Владіс» повинне сплатити 40361,54 грн. та вартість послуг евакуатора, що складає 310 грн.

Крім матеріальної шкоди, їм також завдано моральну шкоду, розмір якої вони оцінюють по 10 000 грн. на кожного. Завдана моральна шкода полягає в моральних стражданнях, яких вони зазнали в результаті ДТП, душевних стражданнях у звязку з пошкодженням майна, прикладенні додаткових зусиль для нормалізації життя. З підстав відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди, змушені звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Додав, що в день ДТП він їхав спільно зі своєю дружиною в належному їм на праві власності автомобілі, зупинився на пішохідному переході та відчув удар в задню частину автомобіля. ОСОБА_3. який був визнаний винним в скоєнні ДТП навіть не вибачився перед ним, спільно із ПП «Владіс» вчиняв дії щодо уникнення відповідальності за завдану шкоду. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні викладеним, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 позовні вимоги не визнав, пояснив, що позивач ОСОБА_1 звертався до ПП «Владіс» із вимогою відшкодувати шкоду, при цьому від проведення ремонтних робіт по відновленню автомобіля відмовився, вимагав лише надати йому кошти. При оформленні матеріалів ДТП не було враховано вину кожного учасника дорожнього руху, а саме позивача та пішохода. ОСОБА_3 не заперечує свою вину у вчиненні ДПТ, однак змоги зупинити автобус він не мав. Вважає, що завдана шкода має бути розділена на своїх учасників ДТП, при цьому права на відшкодування моральної шкоди позивачі не мають.

Додав, що 10.07.2011 року відповідач ОСОБА_3 взяв автобус у своїх власних потребах, написавши про це заяву, надання автотранспорту в таких цілях, працівникам підприємства передбачено колективним договором. Просить в позові відмовити.

Судом до участі в даній справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_3

Співвідповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, в подальшому визнав частково, матеріальну шкоду в розмірі 20 000 грн., щодо моральної шкоди, то не визнає її взагалі. Підтримав пояснення дані представником відповідача. Додав, що на момент ДТП він протягом пяти місяців перебував у трудових відносинах із відповідачем.

10.07.2011року у власних потребах віз знайомих на автовокзал у м. Київ.

Додав, що розмір матеріальної шкоди є недоведеним, документів, які б її підтверджували не має, при цьому зазначає, що був присутній при проведенні експертизи.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала, якщо особа доведе, що шкода завдана не з її вини, то вона звільняється від її відшкодування.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання чим утримання якого створює підвищене небезпеку.

Судом встановлено, що 10 липня 2011 року о 20 год. 30 хв. на 28 км автодороги Чернігів-Київ ОСОБА_3. керуючи автомобілем НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, який зупинився попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим порушив п. 2.3 «б», 13.1 ПДР України і вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником автомобіля НОМЕР_3 є ОСОБА_2 з правом керування зазначений ОСОБА_1

Позивачі по даній справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЕЛ за № 458561 від 30.12.1983 року.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігів від 13.09.2011 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до п.4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань - чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Вина співвідповідача ОСОБА_3 є доведеною у встановленому законом порядку, а тому наведені стороною відповідача в цій частині заперечення проти позову не заслуговують на увагу суду, так як є безпідставними.

Зі звіту № 469 від 28.07.2011 року про оцінку автомобіля НОМЕР_2 вбачається, що матеріальний збиток, завданий власнику вказаного автомобіля складає 57961 грн., в тому числі ВТВ складає 6452,97 грн.

Згідно із квитанціями від 29.07.2011 року та 12.08.2011 року за проведення товарознавчого дослідження позивачем ОСОБА_1 сплачено 900 грн.

З матеріалів справи вбачається, що страховою компанією «Перша» здійснено страхове відшкодування в розмірі 24750 грн. на рахунок ОСОБА_2

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля НОМЕР_4 є ОСОБА_7 При цьому тимчасовий реєстраційний талон виданий на ПП «Владіс», який станом на 10.07.211 року був дійсним.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обовязків.

З матеріалів справи вбачається, що наказом від 31.01.2011 року ОСОБА_3 прийнятий на роботу до ПП «Владіс» на посаду водія за основним місцем працевлаштування з 01.02.2011 року з оплатою праці згідно зі штатним розписом.

01.02.2011 року між відповідачами по даній справі укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Не визнаючи заявлених позовних вимог, представник відповідача ОСОБА_6 посилається на ту обставину, що на час вчинення ДТП відповідач ОСОБА_3 на підставі поданої ним заяви отримав автобус БАЗ реєстраційний номер НОМЕР_5 для використання в особистих цілях.

Так. із матеріалів справи вбачається, що 08.07.2011 року останній написав заяву про надання йому 10.07.2011 року вказаного транспортного засобу в особистих цілях.

З подорожнього листа № В070219 від 10.07.2011 року, виписаного на імя ОСОБА_3 вбачається, що автобус БАЗ реєстраційний номер НОМЕР_5 отримано для використання в особистих цілях.

Пунктом 5.8 колективного договору ПП «Владіс» передбачено, що за сумлінне виконання своїх посадових обовязків працівникам підприємства за узгодженням з адміністрацією підприємства допускається надавати транспортні засоби для власних потреб з оплатою по собівартості використання транспортних засобів.

Враховуючи ту обставину, що на час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах із ПП «Владіс», яке на достатній правовій підставі володіло транспортним засобом автобусом БАЗ реєстраційний номер НОМЕР_5. суд приходить до висновку про стягнення завданої матеріальної шкоди, саме з підприємства, при цьому взяти до уваги заперечення сторони відповідача в цій частині суд не може, так як вони є необгрунтованими. Докази, наведені відповідачем щодо використання ОСОБА_3 транспортного засобу в особистих цілях не можуть бути прийняті за основу і розцінюються судом, як намір уникнути відповідальності з огляду на невизнання ним позовних вимог взагалі.

Вирішуючи питання про розмір матеріальної шкоди, судом враховується, що належний позивачам на праві власності автомобіль 2011 року випуску, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, перебуває на гарантійному обслуговуванні у дилерській компанії ТОВ «ОСОБА_4 набережна», при цьому згідно з умовами договору в разі проведення будь-яких ремонтних, діагностичних, регулювальних, лакофарбових та інших робіт не дилерським підприємством зобовязання щодо гарантійного обслуговування передбачені п. 5.1.3 припиняються.

Згідно з рахунком ТОВ «ОСОБА_4 набережна» вартість виконаних робіт складає 27132 грн., вартість використаних запасних частин складає 38202 грн. 59 коп.

Згідно з актами виконаних робіт від 16.07.2011 року та 23.03.2012 року ТОВ «ОСОБА_4 набережна» провело відновлювальний ремонт автомобіля НОМЕР_3.

Згідно із квитанція про здійснення касових операцій від 02.12.2011 року,

15.02.2012року та 23.03.2012 року ОСОБА_2 в рахунок оплати за вищевказаними актами сплачено 65111,54 грн., з яких 24750 грн., сума страхового відшкодування сплаченого СК «Перша», решта суми 40361 грн. 54 коп., які сплачені позивачкою підлягають відшкодуванню, як реально завдана та понесена позивачем шкода.

За транспортні послуги стороною позивача сплачено 310 грн., про що свідчить квитанція № 009655 від 14.07.2011 року, які також підлягають задоволенню та стягненню із відповідачів.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд приходить до вимог ст. 1167 ЦПК України відповідно до яких моральна шкода, заподіяна громадянину діями іншої особи, яка порушила його законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду.

Враховуючи ту обставину, що співвідповідач ОСОБА_3 визнаний винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП та притягнутий з цих підстав до відповідальності, суд приходить до висновку про стягнення моральної шкоди саме з нього.

При визначенні розміру моральної шкоди, судом враховується відношення самого відповідача до вчиненого ним неправомірного діяння, а також та обставина, що позивачі повинні були за захистом своїх прав звертатися до суду. З урахуванням вищевикладеного, суд знаходить суму моральної шкоди, котра підлягає задоволенню в розмірі по 1500 грн. на кожного є обґрунтованою і підлягаючою задоволенню. В іншій частині вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити, так як вона є завищеною.

Відповідно до ч.З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачі не довели, а суд не встановив обставин, які б свідчили про те, що шкода завдана позивачам сталася не з їх вини, тому позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає повному задоволенню, вимоги щодо стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі по 1500 грн. на кожного.

Правилами ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

У рахунок сплати витрат на правову допомогу позивач ОСОБА_2 просить стягнути кошти в розмірі 1800 грн., які сплачені ОСОБА_8 на підставі договору про надання правової допомоги. При визначенні розміру витрат судом враховується кількість судових засідань проведених по даній справі, їх тривалість, розмір мінімальної заробітної плати визначеної станом на день винесення рішення, а тому з урахуванням наведеного приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача ОСОБА_2 зазначених витрат в сумі 1000 грн. пропорційно до розміру задоволених вимог.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З цих підстав вимоги позивачів про стягнення судового підлягають задоволенню та стягненню із відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, при зверненні до суду із даним позовом позивачами не доплачено судовий збір в розмірі 93 грн. 91 коп., які слід зобовязати останніх доплатити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1166. 1667, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст. ст. 10, 60. 88. 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов задовольнити частково.

Стягнути із приватного підприємства «Владіс», код 32194767, яке розташоване за адресою 14000 м. Чернігів, вул. Менделєєва, 5 на користь ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_6, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. 33 кв. 22 матеріальну шкоду в розмірі 40361 (сорок тисяч триста шістдесят одна) грн. 54 коп.. витрати на правову допомогу в розмірі 900 (девятсот) грн., судовий збір в розмірі 403 (чотириста три) грн. 61 коп., всього 41665 (сорок одна тисяча шістсот шістдесят пять) грн. 15 коп.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_7, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_6. яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. 33 кв. 22 моральну шкоду в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) грн., витрати на правову допомогу в розмірі 100 (сто) грн., судовий збір в розмірі 107 (сто сім) грн. 30 коп.. всього 1707 (одна тисяча сімсот сім) грн. 30 коп.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_7. який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_8, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6 моральну шкоду в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) грн.. судовий збір в розмірі 107 (сто сім) грн. 30 коп., всього 1607 (одна тисяча шістсот сім) грн.. ЗО коп.

Стягнути із ОСОБА_2, ОСОБА_1 судовий збір недоплачений при подачі позовної заяви в розмірі 93 (девяносто три) грн. 91 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н. П. Маценко