Справа № 2214/3322/2012
Провадження № 2/2214/963/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2012 року. Славутський міськрайонний
суд Хмельницької області в складі :

головуючого судді Тончук Р.І.

при секретарі Придачук Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Сторони перебувають у шлюбі з 20
липня 2002 року. Шлюб зареєстировано
відділом РАЦС Славутського МУЮ. Мають
дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_1 звернулась в судз позовм
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
посилаючись на те, що у них з
відповідачем різні погляди на життя та
ведення домашнього господарства,
внаслідок чого в сім»ї постійно
виникали суперечки. У квітні 2011 року
вони припинили подружені стосунки і
проживають окремо. Подальше збереження
шлюбу суперечить її інтересам, а тому
вона просить його розірвати.

У судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 позов підтримала, пояснивши, що
причиною розпаду сім»ї є також
подружні зради відповідача та
зловживання ним спиртними напоями.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав,
давши пояснення про те, що з квітня 2011
року вони з позивачкою дійсно
проживають окремо. Спільне життя
неможливе з-за постійних сварок, що їх
влаштовує позивачка. Сварки
продовжувались і після того, як він
пройшов курс лікування від
алкоголізму. Він допускав подружні
зради, але потім намагався примиритись
з ОСОБА_1 та зберегти сім»ю.Вони з
позивачкою неодноразово припиняли
подружні стосунки і проживали окремо,
але кожного разу продовжували спільне
проживання. Однак, становище в сім»ї не
змінювалось і у квітні 2011 року він
залишив сім»ю. З грудня 2011 року
перебуває у фактичному шлюбі з іншою
жінкою. Примирення з позивачкою вважає
неможливим.

Заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сім»я
фактично розпалась. Сторони проживають
окремо і не підтримують подружніх
стосунків з квітня 2011 року. Обоє
вважають неможливим збереження сім»ї,
посилаючись на те, що під час спільного
проживання вони не змогли налагодити
нормальних сімейних стосунків, між
ними були постійні сварки з-за пияцтва
відповідача, подружніх зрад з його боку
та з інших причин. Вони неодноразово
припиняли спільне проживання та
поновлювали його, а в даний час прийшли
до спільного висновку про необхідність
розірвання шлюбу. Відповідач з грудня
2011 року проживає з іншою жінкою.

Питання щодо виховання дитини між
ними вирішене. Дитина проживає і надалі
буде проживати з позивачкою.
Відповідач за рішенням суду сплачує на
неї аліменти.

Наведене свідчить про
відсутність перспектив для збереження
шлюбу, а тому він повинен бути
розірваний.

Відповідно до ст. 56 ч. 3 СК України
кожен з подружжя має право розірвати
шлюб.

Відповідачка після розірвання
шлюбу бажає зберегти прізвище ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 104,105,110,112 СК України,
ст.ст. 8,10,212,213 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задовільнити. Розірвати шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 20
липня 2002 року відділом РАЦС
Славутського міського управління
юстиції Хмельницької області, актовий
запис № 95.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Хмельницької
області протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Головуючий: