Справа № 709/1322/2012
Провадження по справі 2/709/523/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2012 року. Рахівський районний
суд Закарпатської області

у складі: головуючої судді -
Бліщ О.Б.

при секретарі - Вербещук
В.А.

з участю: представника відповідача -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Рахів
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,-

В С
Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство
"Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк",
звернувся в суд з позовною заявою до
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 09
липня 2007 року між фізичною особою
ОСОБА_3 - позичальником та Акціонерним
комерційним промислово-інвестиційним
банком (Закрите акціонерне товариство),
(08.06.2010 року змінено найменування на ПАТ
"Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк") -
кредитором було укладено Кредитний
договір № 1027, згідно якого кредитор
видав позичальнику кредит у сумі 25000
доларів США, зі сплатою відсотків за
користування кредитом. В забезпечення
виконання зобов'язань по кредитному
договору № 1027 від 10 липня 2007 року між
позивачем та ОСОБА_2 і ОСОБА_3, як
іпотекодавцями, було укладено договір
іпотеки нерухомого майна. Предметом
іпотеки є будинок з надвірними
спорудами, загальною площею 231, 31 кв.м.,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. На
сьогоднішній день зобов'язання за
вказаним кредитним договором належним
чином не виконано, що призвело до
заборгованості, яка станом на 26 березня
2012 року становить 25 458,24 доларів США, що
за курсом НБУ становить 203301, 87 гривень,
в тому числі: 22 360, 98 доларів -
заборгованість по кредиту та 3097, 26
доларів - відсотки за користування
кредитом. На виконання положень ст. 35 ЗУ
"Про іпотеку", Іпотекодавцю ОСОБА_2, була
надіслана письмова вимога №02-10/211 від
22.02.2012 року про усунення порушень
основого зобов`язання та попердження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки. Вимога залишена без відповіді
та виконання. На підставі наведеного
просили в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
звернути стягнення на предмет іпотеки,
згідно Іпотечного договору №1027 від
10.07.2007 року, а саме будинок з надвірними
спорудами, загальною площею 231, 31 кв.м.,
що знаходиться за адресою:
Закарпатська обл., Рахівський район,
смт. Ясіня, вул. Київська 42, шляхом
продажу предмету іпотеки на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої ЗУ "Про
виконавче провадження" з дотриманням
вимог ЗУ "Про іпотеку", з метою
погашення заборгованості за Кредитним
договором №1027 від 09.07.2007 року у розмірі
25 458,24 доларів США, що за офіційним
курсом НБУ станом на 26.03.2012 року складає
203 301, 87 гривень. Передати у
відповідності до ст.ст. 34, 39 ЗУ "Про
іпотеку", нерухоме майно, що є предметом
іпотеки згідно Іпотечного договору №
1794 від 17.10.2007 року ПАТ "Промінвестбанк" в
управління на період його реалізації.
Стягнути з відповідача на їх користь
судові витрати по справі.

Представник позивача в судове
засідання не з`явився, надав суду заяву,
в якій просить дану справу розглянути у
відсутності їх представника, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі та
просить їх задовільнити.

Представник відповідача - ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала, та показала суду, що як
вбачається з матеріалів справи,
боржник за вищевказаним кредитним
договором ОСОБА_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_4,
а банк пред`являє вищевказаний позов
лише в 2012 року, а отже за спливом 4 років.
Також, між боржником ОСОБА_3 та ЗАТ
"Страхова компанія "Еталон", було
укладено Договір добровільного
особистого страхування за програмою
"Позичальник", за яким, життя боржниці
було застраховано, а вигодонабувачем
за даним договором виступала філія
"Відділення Промінвестбанку в м.Рахів,
Закарпатської області", отже в даному
випадку, страхова компанія повинна
була відшкодувати банку
заборгованість за кредитним договором.
Окрім того, після смерті ОСОБА_4,
боржника по договору, яка сталася
ІНФОРМАЦІЯ_5, банк, продовжував
нараховувати відсотки та
заборогованість по кредиту, що
являється грубим порушенням. Також,
після смерті ОСОБА_3, в будинку, який
являється спадковий майном, та
предметом іпотеки, залишилися
проживати ОСОБА_2 та 2-є неповнолітніх
дітей, діти також являються
спадкоємцями спадкового майна та в
даному випадку, при задоволенні даного
позову, будуть порушуватись їх
інтереси, як неповнолітніх. В даному
випадку, Банк, повинен був залучити до
участі у даній справ орган опіки та
піклування. Тому вважає даний позов
безпідставним та просить відмовити в
його задоволенні.

Заслухавши учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи,
перевіривши їх доказами, суд прийшов до
наступного висновку.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та
Акціонерним комерційним
промислово-інвестиційним банком, в
особі головного економіста філії
"Відділення Промінвестбанку в м. Рахів
Закарпатської області" - ОСОБА_5 був
укладений кредитний договір №1027 від 09
липня 2007 року, за яким позивач видав
позичальнику кредит в сумі 25 000 доларів
США, зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12% на
рік з кінцевим терміном повернення
08.07.2022 року.

Надалі ЗАТ "Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк"
перейменовано на Публічно акціонерне
товариство "Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк".

Дійсно, з матеріалів справи досліджено,
що станом на 26 березня 2012 року,
загальна заборгованість за кредитним
договором по позичальнику ОСОБА_3,
згідно кредитного договору №1027 від 09
липня 2007 року становить 25 458, 24 доларів
США, в тому числі: строковий кредит - 19
305, 51 долар США, прострочений кредит - 3055,
47 доларів США, прострочені відсотки - 3
097, 26 доларів США. Однак, як вбачається з
копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3
померла ІНФОРМАЦІЯ_5. Натомість банком
не надано суду детального розрахунку
заборгованості по кредитному договору,
який б свідчив про правомірність
нарахувань заборгованості за
кредитним договором, а саме чи не
нараховувались відсотки після смерті
боржника. Відповідно до п. 32 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №5 від 30 березня 2012
року "Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
з урахуванням положень статті 1282 ЦК
України спадкоємці боржника, за умови
прийняття спадщини, є боржниками перед
кредитором у межах вартості майна,
одержаного у спадщину. При цьому
спадкоємці несуть зобов`язання
погасити нараховані відсотки і
неустойку тільки в тому випадку, якщо
вони вчинені позичальникові за життя.
Інші нараховані зобов`язання фактично
не пов`язані з особою позичальника і
не можуть присуджуватись до сплати
спадкоємцями. Також, при вирішенні
спору про звернення стягнення на
предмет іпотеки суд має дати оцінку
співмірності суми заборгованості за
кредитом та вартості іпотечного майна
(п.41 вищевказаної постанови). Однак в
даному випадку суд не має такої
можливості, так як позивачем не по дано
суду суму заборгованості по кредитному
договору, яка існувала на день смерті
боржника, а подана заборгованість
станом на 26 березня 2012 року, що як
встановлено вище, є грубим порушенням
вимог діючого законодавства.

Для забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором №
1027 від 09 липня 2007 року між позивачем та
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було укладено договір
іпотеки нерухомого майна. Предметом
іпотеки є житловий будинок з
надвірними спорудами, що розташований
в АДРЕСА_1. Вартість предмету іпотеки
становить 267 292 гривень.

Позивач, як на підтвердження позовних
вимог, посилається на ч.1 ст. 12 ЗУ "Про
Іпотеку" згідно, якої у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків,
встановлених іпотечним договором,
іпотекодержатель має право вимагати
дострокового виконання основного
зобов'язання, а в разі його невиконання
- звернути стягнення на предмет
іпотеки. Також на те, що у
відповідності до ч.1 ст. 33 ЗУ "Про
іпотеку" у разі невиконання, або не
належного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Позивач посилається на те, що Банком
було надіслано вимогу Рахівській
державній нотаріальній конторі, 05
квітня 2012 року, з вимогою повідомити
спадкоємців ОСОБА_6, що приймуть
спадщину, про вимоги ПАТ "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" в особі філії "Відділення ПАТ
Промінвестбанк" в м.Ужгород у сумі 25 458,
24 доларів США. У разі видачі свідоцтва
про право на спадщину повідомити Банк
про всіх спадкоємців ОСОБА_6, що
прийняли спадщину та яким видано
свідоцтво про право на спадщину.

Окрім того, у відповідності до п.п. 5.2.11
Кредитного договору № 1027 від 09 липня 2007
року позичальник зобов`язується з
метою зниження ризиків при
користуванні кредитом укласти
відповідні договори страхування майна
чи життя Позичальника, визнавши в них
Банк в якості вигодонабувача, і
своєчасно сплачувати встановлені
страховою компанією страхові внески.
При користуванні кредитом понад один
рік Позичальник забезпечує
продовження терміну дії відповідного
договору страхування на весь строк дії
цього Договору.

Частина 2 статті 985 Цивільного Кодексу
України, передбачає, що страхувальники
мають право при укладанні договорів
особистого страхування призначити за
згодою застрахованої особи громадян
або юридичних осіб (вигодонабувачів),
які можуть зазнати збитків у
результаті настання страхового
випадку, для отримання страхового
відшкодування, а також змінювати їх до
настання страхового випадку, якщо інше
не передбачено договором страхування.

Так, 10 липня 2007 року між ОСОБА_3 та
Страховою компанією "Еталон", було
укладено договір добровільного
особистого страхування за Програмою
"Позичальник" № 222-10015250, за яким ОСОБА_3
застраховувала своє життя, на випадок
смерті внаслідок виникнення
(загострення) захворювання в період дії
Договору страхування. За вказаним
договором вигодонабувачем було
визнано філію "Відділення
Промінвестбанку в м.Рахів
Закарпатської області". Як встановлено
вище, ОСОБА_3 (Стархувальник по даному
договору), померла ІНФОРМАЦІЯ_5. У
відповідності до п.8 вищевказного
Договору страхування, при настанні
страхового випадку вигодонабувач
повинен негайно повідомити Страховика
про настання страхового випадку
протяго 7 календарних днів з моменту
його настання (терефоном, факсом,
телеграмою, листом) тощо з коротким
описанням обставин та характеру
нещасного випадку. Вигодонабувач має
право з метою отримання страхового
відшкодування за своєю власною
ініціативою вчиняти будь-які дії, які
повинен чи має право вчинити
Страхувальник. При цьому вчинення
таких дій Вигодонабувачем буде
продовжувати такі ж самі правові
наслідки, якби такі дії були вчинені
Стархувальником. Також, відповідно до
п.13 Договору Стархування, у разі смерті
Страхувальника внаслідок нещасного
випадку або виникнення (загострення)
захворювання Страховик виплачує 100 %
страхової суми, Встановленої цим
Договором страхування. Отже, оскільки
банк виступав вигодонабувачем по
даному договору, то з метою
забезпечення свого інтересу, по
погашенню кредитної заборгованості,
яка числилася за ОСОБА_3, зобов`язаний
був у встановлені Законом строки,
звернутися до страхової компанії, з
метою виплати їм страхового
відшкодування. Однак, як вбачається, з
повідомлення Страхової компанії
"Еталон" від 14 грудня 2009 року, керуючий
філією "Відділення Промінвестбанку в
м.Рахів, Закарпатської області" ОСОБА_8,
звернувся до Страхової компанії
"Еталон" з заявою про настання
страхового випадку та виплату
срахового відшкодування лише 10 вересня
2009 року, отже несвоєчасно повідомив
Страховика про настання страхового
випадку, а тому їм було відмовлено у
виплаті страхового відшкодування. Тоді
як обов`язок про своєчасне
повідомлення страховика про настання
старовхого випадку, чітко лежав на
Промінвестбанку, як вигодонабувачу.
Отже, вимоги договору страхування не
виконані з вини Банку.

Як встановлено вище, з урахуванням
положення статті 1282 ЦК України,
спадкоємці боржника, лише за умови
прийняття спадщини є боржниками перед
кредитором у межах вартості майна,
одержавного у спадщину.

Ухвалою Рахівського районного суду
від 19 травня 2010 року провадження у
справі за позовом Акціонерного
комерційного-промислово
інвестиційного банку в особі філії
"Відділення Промінвестбанку м.Рахів
Закарпатської області" до ОСОБА_4 про
стягнення кредитної заборгованості
закрито, у зв`язку з смертю
відповідачки. До сьогоднішнього дня,
банком не встановлено
правонаступників боржника, які б
виступили новими боржниками за
вищевказаним кредитним договором. В
Рахівську Держнотконтору, з метою
встановлення правонаступників після
смерті ОСОБА_3, банк звернувся тільки в
2012 році, нараховуючи, що вже доведено,
відсотки та заборгованість по кредиту.

Також, з довідки виконавчого
комітету Ясінянської селищної ради
№2175 від 20 квітня 2012 року вбачається, що
разом з ОСОБА_2 в житловому будинку
АДРЕСА_1, який являється предметом
іпотеки, проживають троє неповнолітніх
дітей: ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10 -
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 - ІНФОРМАЦІЯ_3.

Статті 17 та 18 ЗУ "Про охорону
дитинства" надають право кожній
дитині, в тому числі й усиновленій,
право на одержання в установленому
законом порядку в спадщину майна і
грошових коштів батьків чи одного з
них у разі їх смерті або визнання їх
за рішенням суду померлими незалежно
від місця проживання. Батьки або
особи, які їх замінюють, не мають
права без дозволу органів опіки і
піклування, наданого відповідно до
закону, укладати договори, які
підлягають нотаріальному посвідченню
та/або державній реєстрації,
відмовлятися від належних дитині
майнових прав, здійснювати поділ,
обмін, відчуження житла,
зобов'язуватися від імені дитини
порукою, видавати письмові
зобов'язання. Суд, у разі позбавлення
батьків батьківських прав або
відібрання дитини без позбавлення
батьківських прав, одночасно накладає
заборону на відчуження майна та
житла дітей, про що повідомляє
нотаріуса за місцем знаходження
майна та житла. Держава забезпечує
право дитини на проживання в таких
санітарно-гігієнічних та побутових
умовах, що не завдають шкоди її
фізичному та розумовому розвитку.
Діти - члени сім'ї наймача або
власника жилого приміщення мають право
користуватися займаним приміщенням
нарівні з власником або наймачем.
Органи опіки та піклування
зобов'язані здійснювати контроль за
додержанням батьками або особами, які
їх замінюють, майнових та житлових
прав дітей при відчуженні жилих
приміщень та купівлі нового житла.

Однак, позивачем не подано до суду
жодного доказу про те, що договір
іпотеки, житлового будинку, було
укладено з дозволу органу опіки та
піклування, оскільки на момент його
нотаріального посвідчення, у ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 було на утриманні 2
неповнолітніх дітей. Окрім того, при
розгляді даної справи, позивачем не
подано суду висновок органу опіки та
піклування про доцільність звернення
стягнення на предмет іпотеки, а саме на
житловий будинок, в якому проживають
троє неповнолітніх дітей. Натомість, в
процесі судового розгляду справи,
представником відповідача - ОСОБА_1
було запропоновано позивачам, надати
такий висновок, однак представник
позивача повідомила, що їм це не
потрібно.

Відповідно до ст.57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів.

В силу вимог ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Окрім того, ст. 3 Конвенції про
права дитини, передбачає, що в усіх діях
щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами,
першочергова увага приділяється
якнайкращому забезпеченню інтересів
дитини.

Враховуючи, що позивачем не надано
обґрунтованих та правових доказів на
підтвердження позовних вимог, такожте,
що Банк мав можливість задоволити свої
вимоги за вищевказаним кредитним
договором, шляхом отримання Страхового
відшкодування, однак таким не
скористався, окрім того, мав змогу
пред`явити свої вимоги до спадкоємця
боржника, однак і таким правом вчасно
не скористався, що свідчить про
незаінтересованість банку у
задоволенні своїх вимог. Звернення
стягнення на премед іпотеки, на думку
суду в даному випадку є передчасним,
оскільки не встановлено спадкоємців
ОСОБА_3, як сторони за основним
договором, також в будинку, що є
предметом іпотеки, проживають троє
неповнолітніх осіб. Окрім того, банком
не надано суду точної суми
заборгованості по кредиту, на момент
смерті боржника, тому беручи до уваги
всі вищенаведені обставини справи в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що в задоволенні даних позовних вимог
слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 6, 8, 10,11, 57,58, 60, 88, 212- 215, 223
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонергого товариства
"Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" в особі
філії "Відділення ПАТ "Промінвестбанк в
м.Ужгород" до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки -
відмовити в цілому.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через
Рахівський районний суд. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду:
Бліщ О.Б.