справа № 2-3288/11
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
рішення

Іменем україни

17 лютого 2012 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленко І.В.

при секретарі Коденко К.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

У серпні 2011 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до Ленінського районного суду м.Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості в сумі 18481,50 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.11.2006 з відповідачем був укладений договір б/н, відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36,00 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Грошові зобовязання відповідач належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 31.05.2011 утворилася заборгованість на загальну суму 18481,50 грн., яка складається із 9550,05 грн. заборгованості за кредитом, 7288,69 грн. - процентів, 286,50 грн. комісії, 500,00 грн. заборгованості по фіксованому штрафу та 856,26 грн. процентному штрафу.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач позов визнав частково, не погодившись з розміром процентів, які нараховані банком.

Заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно із положеннями статей 526, 530 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобовязанням.

Судом встановлено, що 20.11.2006 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено договір б/н (далі кредитний договір) на умовах якого, відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до умов укладеного договору, договір складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою (підпункт 1.1 пункту 1 Умов і правил надання банківських послуг).

Пунктом 8.6 Умов і правил надання банківських послуг сторони погодили, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанню, передбачених даним договором, більше ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. та додатково 5 відсотків від ціни позову.

У порушення умов, передбачених договором, станом на 31.05.2011 відповідач у встановлений договором строк зобовязання по погашенню кредиту та процентів не виконав внаслідок чого, на вказану дату заборгованість по простроченим зобовязанням за кредитом становить 9550,05 грн., процентам 7288,69 грн., комісії 286,50 грн., а також нарахованими відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафами 500,00 грн. (фіксований) та 856,26 грн. (процентний), що в загальній сумі складає 18481,50 грн.

Вказана заборгованість підтверджена розрахунком до позову.

Як вбачається із умов договору та доданого розрахунку заборгованості до відповідача позивачем застосовано штрафні санкції у вигляді фіксованого штрафу у розмірі 500,00 грн. та додаткового штрафу у розмірі 5 відсотків від ціни позову, який складає 856,26 грн.

Тобто, за одне й те саме порушення зобовязання передбачено подвійну відповідальність одного виду. При цьому в статті 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

За таких обставин, правомірним є стягнення лише однієї штрафної санкції, а саме штрафу у розмірі 500,00 грн.

Також не підлягає задоволенню позов в частині стягнення комісії в сумі 286,50 грн., сплата якої умовами договору не передбачена.

Із розрахунку до позову вбачається, що за користування кредитними коштами, крім нарахування 36 відсотків процентів річних (колонка 9 в розрахунку), додатково нараховані проценти на прострочену заборгованість за кредитом (колонка 10 в розрахунку), загальна сума яких за підрахунком суду складає 4732,10 грн., що не передбачено умовами кредитного договору.

Враховуючи те, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, а позивач не довів правомірність нарахування додаткових процентів, позов в цій частині задоволенню не підлягає.

У звязку із цим, сума процентів складатиме 2556,59 грн. (7288,69 грн. 4732,10 грн.), а загальна сума стягнення 12606,64 грн.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно частини другої статті 1050 вказаного Кодексу якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до положень статі 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

За таких обставин суд вважає, що позов є обґрунтованим та на підставі статей 526, 530, 549, 550, 610, 611, 625, 1054 ЦК України підлягає частковому задоволенню.

Відповідно статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно задоволеному розміру позовних вимог сплачені при подачі позову судовий збір в розмірі 126,06 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмір 81,85 грн., разом 207,91 грн.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212 214 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором б/н від 20.11.2006, яка складається із 9550,05 грн. заборгованості по кредиту, 2556,59 грн. процентів та 500,00 грн. штрафу, що в загальній сумі складає 12606,64 грн. (дванадцять тисяч шістсот шість гривень 64 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 126,06 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмір 81,85 грн., разом 207,91 грн. (двісті сім гривень 91 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Коваленко