_____________________________________________________________________________
Справа№2-4612/11
12 липня 2012 р. року, Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Калініченко Л.В.
за участю секретаря Голобородової В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1 банк»
про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги ПАТ «Ві Ей ОСОБА_4»підтримав, просив задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечував у разі повторної неявки відповідача, також просив розглянути справу у його відсутності.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання повторно не зявилася, про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не сповістила.
Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Ві Ей ОСОБА_4»підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що у звязку з набуттям чинності Закону України «Про акціонерні товариства»з метою приведення установчих документів Банку у відповідність з чинним законодавством України, найменування Банку змінено на ОСОБА_3 акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1» (ПАТ «Ві Ей ОСОБА_4»), а Статут Банку викладається в чинній редакції, яка набуває чинності з моменту державної реєстрації. Зміна найменування банку та викладення його Статуту в новій (чинній) редакції жодним чином не скасовує та не змінює прав та зобовязань банку, набутих у будь-яких, в тому числі, триваючих правовідносинах з моменту його створення та до моменту зміни найменування, а публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1»є правонаступником відкритого акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 за такими правами та зобовязаннями.
Умови кредитного договору № 434/08ф-7 від 18 березня 2008 року позивачем виконані в повному обсязі, однак відповідачка ОСОБА_2 свої зобовязанні, які виникли за вказаним кредитним договором належним чином не виконує, а саме не повертає Позивачу кредитні кошти та не сплачує відсотки, за користування кредитними коштами.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір, а саме судовий збір у розмірі 178,86 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.
Керуючись ст.ст. 88, 213, 215,226-228, 294 ЦПК України, ст.ст. 524 526, 530, 533, 549, 610 612, 625, 631, 1046 1050, 1054 ЦК України, суд, -
Позов Публічного ОСОБА_1 Товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1»до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного ОСОБА_1 Товариства «Всеукраїнський Банк»витрати по сплаті судового збору, державне мито у розмірі 178 (сто сімдесят вісім) гривень 86 (вісімдесят шість) копійок, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 (сто двадцять) гривень 00 (нуль) копійок.
Рішення може бути переглянуто Київським районним судом м. Одеси за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які не приймали участь під час проголошення рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя : Калініченко Л. В.