Справа №2/519/268/12р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 лютого 2012року Жовтневий районний
суд м. Маріуполя Донецької області

У складі:
головуючого судді –Помогайбо В.О.,

при
секретарі –Колпаковій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Маріуполі
цивільну справу за позовом
комунального комерційного
підприємства “Маріупольтепломережа”
до ОСОБА_1 - про стягнення
заборгованості за теплову енергію, суд
-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2011 року позивач звернувся
до суду з позовом до відповідача про
стягнення заборгованості по сплаті за
теплову енергію, посилаючись на те, що
відповідач, мешкає в квартирі АДРЕСА_1
користуються тепловою енергією, яку
постачає позивач, але за послуги не
сплачує, внаслідок чого за період з 01.10.
2005 року по 01.09. 2011 року утворилася
заборгованість в розмірі 7613 грн., 28 коп.,
яку в добровільному порядку відповідач
не сплачує, тому позивач звернувся до
суду з позовом та просить стягнути на
його користь вказану суму
заборгованості.

Представник позивача в судовому
засіданні уточнив позовні вимоги та
просив суд стягнути з відповідача
заборгованість за користування
тепловою енергію, яка утворилася у
період з 01.10.2005р. по 01.11.2011рік в розмірі
6882,00грн., штрафні санкції в сумі 890,57 грн.
та судові витрати, по підставам,
вказаним в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 та його
представник ОСОБА_2, в судовому
засіданні уточнені позовні вимоги
визнали часткового, просили при
розгляді справи застосувати строк
позовної давності, в межах якої вони не
заперечують проти стягнення суми
заборгованості.

Суд, вислухавши сторони,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає частковому
задоволенню.

Згідно ст. 67, 68 ЖК України, ст.17
„Правил користування приміщеннями
житлових будинків та при будинковими
територіями”, наймачі квартир
зобов’язані щомісячно вносити плату
за надані комунальні послуги із
затверджених тарифів.

Судом встановлено, що відповідач
з 1988 року є наймачем квартири АДРЕСА_1,
що вбачається з особистого рахунку №
2557. Відповідач користується послугами
позивача, однак не в повному обсязі
оплачує позивачу плату за надані
послуги. Згідно наданого позивачем
розрахунку, вбачається, що
заборгованість по оплаті послуг по
наданню теплової енергії виникла за
період з 01.10.2005 р. по 01.11.2011 року та
складає 6882 грн. 00 коп., та сума штрафних
санкції нарахованих на суму боргу
складає 890 грн., 57 коп., а всього сума
боргу дорівнює 7772 грн., 57 коп.

Отже, з наведених обставин,
вбачається, що відповідач ОСОБА_1, не
належним чином виконує обов’язки,
передбачені вказаними нормами ЖК
України і Правилами, чим порушує право
позивача, за захистом якого він
звернувся до суду.

Разом з тим, відповідно до ст.257 ЦК
України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю в три роки.

Відповідно до ст.267 ЦК України
закінчення позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною в
спорі, є підставою для відмови в позові.
Якщо суд визнає поважними причини
пропуску позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Позивач і його представник не
привели належних доказів того, що строк
позовної давності пропущений з
поважних причин.

Тому суд застосовує позовну
давність і вважає, що позов слід
задовольнити частково. Оскільки судом
у серпні 2011 року було видано судовий
наказ про стягнення з ОСОБА_1,
заборгованості за теплову енергію, то
строк позовної давності суд враховує з
моменту надходження до суду заяви про
видачу судового наказу, а саме з 01.08.2011
року, тому підлягає стягненню з
відповідача заборгованість за теплову
енергію за три останні роки, а саме за
період з 01.08.2008 року по 01.11.2011 року в
розмірі 4 921 грн., 01 коп.

Законом України від 24.06.2004, № 1875-IV
"Про житлово-комунальні послуги"
визначені основні засади
організаційних, господарських
відносин, що виникають у сфері надання
та споживання житлово-комунальних
послуг між їхніми виробниками,
виконавцями і споживачами, а також їхні
права та обов'язки. П. 10 ч. 3 ст. 20 цього
Закону передбачено обов’язок
споживача у разі несвоєчасного
здійснення платежів за
житлово-комунальні послуги сплатити
пеню у встановлених законом чи
договором розмірах. Цим законом не
передбачено нарахування індексу
інфляції.

13.11.1996 було прийнято Закону України
"Про тимчасову заборону стягнення з
громадян України пені за несвоєчасне
внесення плати за житлово-комунальні
послуги" № 486/96-ВР, яким тимчасово
заборонялося нараховувати по
розрахунках з 1 жовтня 1996 року та
стягувати з громадян України пеню за
несвоєчасне внесення квартирної плати
та за житлово-комунальні послуги
(водопостачання, газ, електрична
енергія, теплова енергія,
водовідведення, утримання і
експлуатація житла та прибудинкових
територій, сміттєзбирання, ліфтове
господарство). Законом України від
17.12.2010, № 2795-VI "Про внесення зміни до
статті 2 Закону України "Про тимчасову
заборону стягнення з громадян України
пені за несвоєчасне внесення плати за
житлово-комунальні послуги""
встановлено, що дія Закону № 486/96-ВР від
13.11.1996 року припиняється 1 січня 2011 року,
нарахування та стягнення пені за
несвоєчасне внесення плати за
житлово-комунальні послуги
здійснюються на суму заборгованості,
яка утворилася з 1 січня 2011 року".

З урахуванням наведеного, суд
вважає, що нарахування пені за вказаний
період, а також індексу інфляції є
безпідставним, через що відмовляє в
задоволені цієї частини позовних
вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК, в зв’язку з
задоволенням позову, суд стягує з
відповідача на користь позивача
витрати понесені ним по сплаті витрат
з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи в
розмірі 30грн., та на користь держави
214грн. 60 коп. - судовий збір.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212,214,215,
ЦПК України, ЗУ «Про житлово-комунальні
послуги» від 24.06.2004 року № 1875, ЗУ «Про
тимчасову заборону стягнення з
громадян України пені за несвоєчасне
внесення плати за житлово - комунальні
послуги» зі змінами і доповненнями,
внесеними ЗУ від 17.12.2010 року № 2795, п. п.
8,33 Правил надання послуг з водо -
теплопостачання та водовідведення,
затверджених КМУ від 30.12.1997 року №1497,
зі змінами та доповненнями, внесеними
постановою КМУ від 06.05.2001 року №450, від
25.12.2002 року №1973, від 15.05.2003 року №717, ст.
257,267 ЦК України, суд -

ВИРІШИ
В:

Позов комунального комерційного
підприємства “Маріупольтепломережа”
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за теплову енергію
–задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
на користь комунального комерційного
підприємства “Маріупольтепломережа”
(р/р 2603333 в ПАТ „ПУМБ” м. Донецька, МФО
334851, ЗКПО 33760279, що розташоване в м.
Маріуполі по вул. Грізодубової, 1)
заборгованість за користування
тепловою енергією за період з 01.08.2008
року по 01.11.2011 року в розмірі 4 921 грн., 01
коп., а також на (р/р 6738 в ПАТ
„ПУМБ” м. Донецька, МФО 334851, ЗКПО 33760279,
витрати на інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи в
розмірі 30грн.

Стягнути з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави
судовий збір в розмірі 214 грн. 60 копійок.

В задоволенні решти позовних
вимог –відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до Донецького апеляційного
суду в м. Маріуполі через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя протягом 10
днів після його проголошення, а особою,
яка не була присутня в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення - протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя:

В.О. Помогайбо