АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження№22ц/2090/6423/2012 Головуючий 1 інст. - Зеленькова Н.Г.
Справа:2/2005/255/12 Доповідач - Макаров Г.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Макарова Г.О.,

суддів: Кіся П.В.,

Кружиліної О.А,

при секретарі - Шабас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Борівського районного суду Харківської області від 9 серпня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Борівської державної районної адміністрації про усунення перешкод у вихованні дитини,

встановила:

26.07.2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просив зобов'язати останню не чинити перешкоди брати участь у вихованні та вільному сплакуванні з дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінити режим його спілкування з дочкою, та встановити наступний час зустрічей з дочкою:

- два рази на місяць, першу і третю п'ятниці з 1 8.00 години до 18.00 години неділі дозволити забирати дитину від відповідача та перебувати з дочкою за місцем його, позивача проживання для спілкування в домашніх умовах та позв межами домоволодіння;

- дозволити йому без обмежень відвідувати дочку у школі, брати участь у батьківських зборах, та вільно спілкуватися в телефонному режимі в будь - який час, якщо це не чинить перешкод дитині, та забирати дочку для проживання з ним в період шкільних канікул та половину їх терміну.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 посилався на наступне.

В зв'язку з тим, що відповідач перешкоджала позивачу у спілкуванні з дитиною, він вимушений був звернутись як до служби у справах дітей при Борівській районній державній адміністрації, так і до Борівського районного суду.

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 10 червня 2010 року по справі № 2-328/10 визначено порядок спілкування з донькою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2: години побачень - 2 рази на місяць: перша субота та третя неділя місяця з можливістю корегування в межах вихідних днів одного календарного місяця, за взаємною домовленістю між батьками.

Безперешкодне спілкування по телефону: середа та п'ятниця з 20-00 год. по 21-00 год. Виїзд до міста Харкова разом з матір'ю.

Після вказаного рішення пройшло два роки, під час яких відповідач продовжувала перешкоджати позивачу у спілкуванні з дитиною, що підтверджується копіями постанов про відмову у порушенні кримінальної справи та висновків перевірок, які проводились лейтенантом міліції ОСОБА_5. Останні пів року позивач взагалі не може побачитись з дитиною, не зважаючи на те, що два рази на місяць він приїжджає з Харкова до Борової для того, щоб поспілкуватись з дочкою.

Крім того, спілкування по телефону з дитиною також неможливе, так як навіть тоді, коли дочку кличуть до телефону, поряд з нею постійно знаходиться відповідач, яка не дає можливості дитині вільно поспілкуватись з батьком. Жодного разу відповідач не надала згоди на приїзд до позивача в м. Харків з дочкою, не зважаючи на те, що він пропонував сплатити всі витрати на дорогу, чи забрати їх на автомобілі.

Борівським районним судом при ухваленні рішення в 2010 році був врахований малий вік дитини. Зараз дитині вже 7 років, перейшла навчатись до 2 класу, тому позивач вважає, що має право на більш тривалий час спілкування, а саме має право забирати свою дочку до себе додому у м. Харків як на вихідні, так і в період канікул дитини. Крім того, в даний час у дитини вже з'явився свій мобільний телефон, тому, позивач вважає, що обмеження часу спілкування по телефону вже недоречне.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд змінити режим його спілкування з дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановити наступні час та дні його зустрічей з дочкою: два рази на місяць першу та третю п'ятниці з 18-00 год. до 18-00 години неділі дозволити йому забирати дитину від відповідачки та перебувати з дочкою за місцем його проживання для спілкування в домашніх умовах та поза межами домоволодіння.

Дозволити йому без обмежень відвідувати дочку' у школі, брати участь у батьківських зборах та вільно спілкуватися в телефонному режимі в будь-який час, якщо це не чинить перешкод дитині. Дозволити йому забирати дочку для проживання з ним в період шкільних канікул на половину терміну таких канікул. Зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкоди брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дочкою ОСОБА_4.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та пояснила, що неможливо надавати дитину позивачу для поїздок в м. Харків за міст проживанням позивача, тому що дитина є дівчинкою та їй потрібен відповідний догляд, що після спілкування з батьком дитина вважає її (мати) поганою, що крім сплата; аліментів позивач ніякої допомоги не здійснює.

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 9 серпня 2012 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Змінено ОСОБА_3 режим спілкування з дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та встановити наступні час та дні його зустрічей з дочкою:

Два рази на місяць: першу та третю суботи з 18-00 год. до 18-00 год. неділі дозволено батьку ОСОБА_3 забирати дитину від матері ОСОБА_2 та перебувати з дочкою за місцем його проживання для спілкування в домашніх умовах та поза межами домоволодіння.

Дозволено ОСОБА_3 без обмежень відвідувати дочку у школі, брати участь у батьківських зборах та вільно спілкуватися в телефонному режимі в вільний для дитини час.

Дозволено ОСОБА_3 забирати дочку для проживання з ним в період шкільних канікул на половину терміну таких канікул.

Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 перешкоди брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дочкою ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове про відмову позивачу в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, оскільки суд не врахував стан здоров'я дитини, якій Борівською АКК встановлений діагноз з захворювання серця і рекомендовано обмеження фізичних навантажень на 2012 - 2013 р.р., а відстань від смт. Борова до м. Харків складає близько 140 км і знаходження в дорозі складає більше ніж 3 години.

Крім того, під час спілкування з батьком, останній настроює дитину проти неї, що потім негативно відображається у подальшому спілкуванні з дитиною. Вона не перешкоджає позивачу у спілкуванні з дитиною, який не надав доказів для змінення режиму спілкування з дочкою.

Згідно ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Статтями, 10, 11, 57, 58, 59, 60, 64, 212, 213 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів. їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно ст.ст. 5, 19, 18, 155, 157, 159 СК України Держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім'ї.

Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є примусове виконання добровільно не виконаного обов'язку; припинення дій, які порушують сімейні права.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 місцевий суд виходив з того, що відповідач перешкоджала останньому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дочкою і маються підстави для змінення режиму спілкування позивача з донькою, установленого рішенням суду від 10.06.2010 року по справі №2-328/10, оскільки не встановлено обставин, які б свідчили про

негативне відношення до дитини, та про можливість спричинення їй шкоди з боку позивача.

Але з цим висновком погодитися не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням вимог матеріального та процесуального права.

Так в порушення вимог ч. 1, 3, ст.58, ч.2 ст.59, ч.З ст.212 ЦГІК України суд першої інстанції лише перелічив наявні в справі докази: копію паспорта позивача (а.с.4-6), копію свідоцтва про народження дитини (а.с.7), копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.8), копію диплому спеціаліст позивача (а.с.9), копію характеристики з місця роботи позивача (а.с.10), копію характеристики за місцем проживання позивача (а.с.11), копію виконавчого листа, (а.с.12), копію рішення Борівського райсуду від 10.06.2010 р. про встановлення часу спілкування з дочкою (а.с.14), копію довідки про доходи позивача (а.с. 15), а також обстеження умов проживання позивача (а.с. 19), які не свідчать про обставини що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, оскільки не містять даних про наявність перешкод у вихованні та вільному спілкуванні позивача з донькою та про зміну режиму спілкування з дочкою, а свідчать лише про матеріальний та сімейний стан відповідача та умови його проживання.

Крім того в порушення вимог частин 4, 5 ст.19 СК у справі відсутній письмовий висновок органу опіки і піклування, щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються

справи, який має бути оформлений на бланку державної адміністрації району, виконавчих органів селищної ради, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою, до якого мають бути додані документи, зазначені у ч.3 ст.253 ЦПК.

Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради УРСР від 27.02.1991 року № 789-ХП частин 7, 8 ст. 7 СК, ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. №2402- III згідно яких під час вирішення будь - яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей, які мають права на рівень життя, достатній для їх фізичного, морального, інтелектуального, культурного, духовного і соціального розвитку а також те, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів щодо предмета доказування, судова колегія вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 309, 313, 316, 317, 39, 321, 322, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Борівського районного суду Харківської області від 9 серпня 2012 року скасувати.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у вихованні дитини - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -