Справа № 1328/4095/12 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 22-ц/1390/5530/12 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Струс Л.Б.

суддів: Шеремети Н.О., Шандри М.М.

при секретарі: Альховській С.В.

за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів на утримання дітей,-

в с т а н о в и л а:

Позивач звернулася в суд з позовом в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_3 в її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Після досягнення останньою повноліття просить стягувати з відповідача щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. на утримання молодшої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ним повноліття.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2012 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів на утримання дітей задоволено частково.

Зобов`язано стягувати з ОСОБА_3 , 1981 р.н., фізичної особи-підприємця, в користь ОСОБА_1 , 1982 р.н., аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно на кожну дитину в сумі по 450 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 11 травня 2012 р. і до досягнення дітьми повноліття. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць в сумі 900 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір по справі 214, 60 грн. в дохід держави.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі вказує, що рішення суду є незаконним, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що загальний розмір аліментів, який підлягає нарахуванні та стягненні з нього відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Львова на користь позивачки на утримання двох дітей, становить 90% його заробітку, а саме 900 грн., що ставить його у скрутне матеріальне становище. Покликається на те, що його місячний дохід становить 1000 грн., що підтверджується довідкою виданою ДПІ. За таких обставин, після сплати аліментів на утримання дітей, йому залишається 100 грн., що унеможливлює нормальне життя. Вказує, що діти нерідко залишаються в нього більше як на тиждень, а це потребує коштів.

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2012 року скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити частково, стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання дітей у сумі 225 грн. на кожного з них.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі вказує, що рішення суду є незаконним, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не було взято до уваги, що діти постійно хворіють та потребують дороговартісного медичного лікування, особистий рівень доходу її та її батьків не дозволяє їй самотужки нести такі витрати.

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2012 року скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_3 ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід відхилити.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не у повній мірі відповідає цим вимогам.

Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що діти проживають з позивачем, а відповідач є приватним підприємцем у сфері обслуговування та ремонту автомобілів, тому з нього слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 450 гривень на кожну дитину щомісячно.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Колегією суддів встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, а стягнення аліментів у твердій грошовій сумі допускається лише у випадках, передбачених положеннями ст.184 СК України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Стягуючи аліменти у твердій грошовій сумі суд вірно виходив з обставин справи та доводів позивача. Зазначені обставини відповідач не спростовував і доказів на спростування цих доводів не представив.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували з 2003 по 2012 рік у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 02 березня 2012р. (а.с.3)

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.4) та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відповідач ОСОБА_3 матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Визначаючи розмір аліментів в сумі 450 гривень на кожну дитину суд першої інстанції вірно керувався ст.ст. 182,184 СК України, в той же час не врахував, що обоє батьків зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Тому, -колегія суддів враховуючи прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, гарантований Законом України «Про державний бюджет України на 2012 рік», приходить до висновку про зменшення розміру аліментів з 450 грн. до 350 грн. на кожну дитину.

Доводи в апеляційній скарзі позивача, що сукупний дохід відповідача ОСОБА_3 , як власника станції технічного обслуговування за час їхнього спільного подружнього проживання становив 15000-20000 гривень, та необхідність мінімальних витрат на дітей щомісячно 4500 гривень не ґрунтуються на доказах і не відповідають вимогам закону, колегія суддів вважає такі безпідставними.

При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дітей, позивач не позбавлена можливості заявити вимогу про збільшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи усі обставини справи та зібрані докази, колегія суддів вважає, що такий розмір аліментів слід визначити у сумі 350 гривень щомісячно, а тому оскаржуване рішення необхідно змінити.

Відповідно до ч.2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Зміна рішення суду в частині визначення розміру аліментів не призвела до зміни розподілу судових витрат про які йдеться в рішенні Шевченківського районного суду м. Львова від 25.06.2012р.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст.307, ст.ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2012 року змінити. Стягувати з ОСОБА_3 , 1981 р.н. на користь ОСОБА_1 , 1982 р.н. аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісяця на кожну дитину в сумі 350 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 11.05.2012 року і до досягнення дітьми повноліття. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць в сумі 700 гривень. В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Струс Л.Б.

Судді: Шеремета Н.О.

Шандра М.М.