справа № 2- 519/24/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02. 2012 р.           м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя,
Донецької області в складі головуючої
судді Чмель О.Л., при секретарі Єременко
В.С., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суд м. Маріуполя
позовну заяву ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»,
третя особи ОСОБА_2, орган опіки та
піклування Орджонікідзевської
райадміністрації Маріупольської
міської ради, Національний банк
України про визнання недійсними
пунктів 1.1, 2.6, 3.2.3, 5.2, 7.3 кредитного
договору, його розірвання та
застосування положення ч.3 ст. 652 ЦК
України,

В С Т А Н О В И В

Позивачка звернулася до
суду до відповідача з зазначеним
позовом. При цьому вказала, що 14.03.2008 р.
вона отримала у відповідача кредит у
розмірі 99 000 доларів США під 13
відсотків річних. Просить визнати
недійсними пункти 1.1, 2.6, 3.2.3, 5.2, 7.3
кредитного договору, розірвати його та
застосувати положення ч.3 ст. 652 ЦК
України у зв»язку з наступним: 1)
кредитний договір викладений на
декількох листах, однак вказані листи
не прошиті, не скріплені підписом і
печаткою особи, яка видала документ, 2)
відсутній дозвіл органу опіки та
піклування Орджонікідзевської
райадміністрації Маріупольської
міської ради на укладення кредитного
договору при наявності малолітніх
дітей, 3) відповідач не мав права
надавати кредит у доларах США, грошовою
одиницею України є гривня, 4)
відсоткова ставка теж виражена в
доларах США і порушує норми діючого
податкового законодавства України, 5)
банк не має права визначати та
контролювати напрями використання
грошових коштів клієнта, 6) банк не має
права змінювати в односторонньому
порядку розмір відсотків, 7) банк не мав
права розрахунковим періодом брати 360
днів.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала та
зазначила, що кредитний договір не є
нотаріальним договором, тому вказані
вимоги до нього не застосовуються, за
заявою позивачки був наданий кредит
саме в доларах США, надання та
одержання кредиту в іноземній валюті
та сплата процентів за цим кредитом не
потребує наявності індивідуальної
ліцензії на використання іноземної
валюти як засобу платежу. Банк має
банківську ліцензію та дозвіл
Національного банку України на
здійснення кредитних операцій у
валюті. Позивачка погодилася на
розрахунковий період –360 днів, права
малолітніх дітей не порушені,
відсоткову ставку банк не змінював та
ні з яких рахунків позивачки банк не
списував кошти. Підстав для розірвання
кредитного договору не має, рішенням
Жовтневого районного суду від 14.04.2011 р.,
залишеного без змін ухвалою
Апеляційного суду Донецької області
від 13.07.2011 р. з позивачки та ОСОБА_2 на
користь банку стягнута заборгованість
за вказаним кредитним договором у
розмірі 102 898,31 доларів США. Просить в
позові відмовити в повному обсязі.

Представник Національного банку
України до суду надав заяву про
розгляд справи в його відсутності та
заперечення. Відповідно до останніх
представник просить відмовити в
позові, оскільки укладений кредитний
договір, що оскаржується, відповідає
нормам статей 524, 533 Цивільного кодексу
України

Представник органу опіки та
піклування Орджонікідзевської
райадміністрації Маріупольської
міської ради до суду надав заяву про
розгляд справи в його відсутності.

Третя особа ОСОБА_2 в судове
засідання не з»явився, хоча був
повідомлений про час та місце слухання
справи.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи суд вважає, що в
задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.03.2008 р.
позивачка отримала у відповідача
кредит у розмірі 99 000 доларів США під 13
відсотків річних за кредитним
договором № 0074/08/15-Z, виконаного у
письмовій формі. ОСОБА_2, як чоловік
позивачки, написав, що не заперечує
щодо отримання ОСОБА_1 кредиту в сумі 99
000 доларів США під 13 відсотків річних
на 120 місяців. 14.03.2008 р. в якості
забезпечення зобов»язання укладено
іпотечний договір що до житлового
будинку 34 по вул.. Київській у с.
Куликове , Новоазовського району,
Донецької області. ( а.с.- 25,26) Згідно
довідки сільради у вказаному будинку,
що належить позивачці ні хто не
зареєстровани..Рішенням Жовтневого
районного суду від 14.04.2011 р., залишеного
без змін ухвалою Апеляційного суду
Донецької області від 13.07.2011 р. з
позивачки та ОСОБА_2 на користь банку
стягнута заборгованість за вказаним
кредитним договором у розмірі 102 898,31
доларів США.

Відповідно до змісту ст.. 207ЦК України,
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони…2. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами). Правочин,
який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

Судом встановлено, що згідно наданого
кредитного договору вбачається, що він
виконаний у відповідності до вимог
письмової форми правочину.
Обов»язковість нотаріального
посвідчення вказаного договору
відповідно до ст.. 209 ЦК України законом
не передбачена, а тому суд вважає, що
вимоги, які наводить позивачка щодо
нотаріально посвідчених правочинів, до
вказаного кредитного договору не
застосовуються.

Згідно ст.173 СК України, батьки і діти,
зокрема ті, які спільно проживають,
можуть бути самостійними власниками
майна. 2.При вирішенні спору між
батьками та малолітніми,
неповнолітніми дітьми, які спільно
проживають, щодо належності їм майна
вважається, що воно є власністю
батьків, якщо інше не встановлено
судом.

Суд вважає, що оскільки в будинку 34 по
вул.. Київській у с. Куликове ,
Новоазовського району, Донецької
області, який є предметом іпотеки, діти
позивачки не зареєстровані, та не
мають права власності на вказаний
будинок, то ніякі права неповнолітніх
дітей позивачки не порушені, а тому
ніякий дозвіл органу опіки та
піклування законом не передбачений.

Відповідно до ст.. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 627, 6 вказаного кодексу,
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 628, ст.. 638 ЦК
України, зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства. Договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Частина перша статті 533 ЦК України
встановлює загальне правило,
відповідно до якого грошове
зобов'язання має бути виконане у
гривнях. Між тим, диспозиція норми
частини третьої цієї статті дозволяє
використання іноземної валюти, а також
платіжних документів в іноземній
валюті при здійсненні розрахунків на
території України за зобов'язаннями у
випадках, порядку та на умовах,
встановлених законом.

Судом встановлено, що відповідач має
банківську ліцензії та письмовий
дозвіл Національного банку України на
здійснення кредитних операцій у
валюті. Позивачка згідно заяви та
анкети просила надати їй кредит саме в
доларах США, а потім підписала
кредитний договір на вказаних умовах.

З огляду на вказане суд вважає, що
оскільки відповідач має банківську
ліцензії та письмовий дозвіл
Національного банку України на
здійснення кредитних операцій у
валюті, позивачка добровільно і
свідомо просила надати їй кредит саме в
доларах США, а потім підписала вказаний
кредитний договір, то здійснення
кредитних операцій у валюті не
суперечить вимогам чинного
законодавства України.

Судом встановлено, що банк не змінював
в односторонньому порядку розмір
відсотків, та не визначав і не
контролював напрями використання
грошових коштів позивачки, тому суд
вважає, що права останньої не порушені.

Судом також встановлено, що відповідач
має право на встановлення
розрахункового періоду –360 днів на
підставі роз»яснень Національного
банку України, яке надав представник
відповідача. Крім того позивачка
погодилася на вказаний розрахунковий
період, тому суд вважає, що і вказані
вимоги є безпідставними.

Згідно ст. 10,60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 652 ЦК 1. У разі істотної
зміни обставин, якими сторони
керувалися при укладенні договору,
договір може бути змінений або
розірваний за згодою сторін, якщо інше
не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання. Зміна
обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що, якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його на інших
умовах. 2. Якщо сторони не досягли
згоди щодо приведення договору у
відповідність з обставинами, які
істотно змінились, або щодо його
розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов: 1) в момент
укладення договору сторони виходили з
того, що така зміна обставин не
настане; 2) зміна обставин зумовлена
причинами, які заінтересована сторона
не могла усунути після їх
виникнення при всій турботливості та
обачності, які від неї вимагалися; 3)
виконання договору порушило б
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавило б заінтересовану
сторону того, на що вона розраховувала
при укладенні договору; 4) із суті
договору або звичаїв ділового обороту
не випливає, що ризик зміни обставин
несе заінтересована сторона. 3. У разі
розірвання договору внаслідок
істотної зміни обставин суд, на
вимогу будь-якої із сторін, визначає
наслідки розірвання договору виходячи
з необхідності справедливого
розподілу між сторонами витрат,
понесених ними у зв'язку з виконанням
цього договору.

Суд вважає, що позивачка не надала суду
жодних доказів стосовно підстав
заявленого позову, тому в позові слід
відмовити в повному обсязі.

З урахуванням ст. 88 ЦПК
України з позивачки на користь держави
слід достягнути судовий збір у розмірі
56,3 грн.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,214,215ЦПК
України, ст.ст. 6,207,209,533,627,628,638,652,1054 ЦК
України, ст.. 173 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«Банк Форум», третя особи ОСОБА_2, орган
опіки та піклування
Орджонікідзевської райадміністрації
Маріупольської міської ради,
Національний банк України про
визнання недійсними пунктів 1.1, 2.6, 3.2.3,
5.2, 7.3 кредитного договору, його
розірвання та застосування положення
ч.3 ст. 652 ЦК України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у розмірі 56,3 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя