У Х В А Л А

"22" червня 2012 р.

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Рогозін С.В.

при секретарі Кулик Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського МУЮ ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове проникнення до житла,-

ВСТАНОВИВ :

Державний виконавець відділу ДВС Рівненського МУЮ звернувся 02 липня 2014 року з вказаним поданням.

В обґрунтування подання зазначав, що на виконанні ВДВС знаходиться виконавче провадження № 41476098 по виконанню виконавчого листа Рівненського міського суду № 2-1674/02 від 11.07.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу у загальній сумі 72617,18 грн.

Державним виконавцем неодноразово здійснювалися виходи на дільницю за адресою вказаною у виконавчому документі, а саме АДРЕСА_1, проте потрапити в будинок, для перевірки наявності майна належного боржнику, на яке можливо звернути стягнення не вдалося, про що державним виконавцем складено акти від 05.02.2014 року та 19.03.2014 року. В поданні зазначено, що станом на сьогоднішній день боржником ОСОБА_2 зобовязання, покладене на нього судовим рішенням, не виконано, не надано жодної можливості перевірити майновий стан, а саме наявність відсутність майна належного боржнику, що підлягає опису й арешту з подальшою реалізацією.

В судове засідання державний виконавець не з'явився, належним чином повідомлявся, клопотань про розгляд справи без його участі до суду не надіслав.

Дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, суд прийшов до наступного.

З метою виявлення майна боржника державним виконавцем 10.01.2014 року направлено запити в УПФУ м. Рівне, державну Реєстраційну службу, ДПІ та ВДАІ УМВС України в Рівненській області, щодо наявності зареєстрованих за боржником автотранспортних засобів, нерухомого майна, наявності рахунків та перебвання на обліку в УПФУ м. Рівне.

З метою забезпечення виконання виконавчого документу, державним виконавцем на підставі ст. 57 ЗУ Про виконавче провадження 15.01.2014 року накладено арешт на все майно боржника.

Згідно відповіді ВДАІ № 35/24-1420 від 16.04.2013 року, за боржником автотранспортних засобів не зареєстровано.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 43164655 від 15.01.2014 року та інформаційної довідки № 48329173 від 25.02.2014 року, за ОСОБА_2 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні.

У відповіді ДПС України № НОМЕР_1 від 14.01.2014 року зазнечено, що у боржника рахунки відсутні.

Згідно відповіді ДПС України № НОМЕР_2 від 14.01.2014 року боржник отримує доходи у ТзОВ Рекорд.

В поданні державний виконавець також посилається на те, що з метою виявлення майна, належного боржнику ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, яке за ним зареєстровано, неодноразово здійснювалися виїзди, що підтверджуються актами державного виконавця від 19.03.2014 року, 05.02.2014 року, але до будинку державного виконавця не було допущено.

З досліджених копій актів слідує, що при виході за адресою вказаною у виконавчому документі встановлено, що двері у квартиру були зачинені, на стук ніхто не відкривав, державним виконавцем залишено повістку-виклик.

Разом з цим, слід зазначити, що у відповідності до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України Про виконавче провадження та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Суду не наведено правових підстав для проведення виконавчої дії, пов'язаної із проникненням до житла чи іншого володіння боржника та не надано належних і допустимих доказів щодо відмови у доступі до житла, а також для правильного розуміння діяльності державного виконавця при застосуванні у виконавчому провадженні конституційного положення про недоторканість житла у справі про виконання грошових зобов'язань, заявником не наведено доказів, що не можуть бути порушені права інших осіб.

На підставі викладеного, у суду відсутні підстави для задоволенню даного подання.

Керуючись 11 Закону України Про виконавче провадження, ст. 376 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського МУЮ ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове проникнення до житла -відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.В. Рогозін