Справа № 2-6271/11
(2/401/1812/12)
РІШЕННЯ

Іменем України

09.02.2012 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Руденко В.В.,

при секретарі Чорнойван О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»про визнання кредитного договору, договорів поруки та іпотеки недійсними, стягнення моральної шкоди та зобовязання вчинити певні дії, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання кредитного договору, договорів поруки та іпотеки недійсними, стягнення моральної шкоди та зобовязання вчинити певні дії. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 27 жовтня 2007 року між нею та ПАТ КБ «Надра»дуло укладено кредитний договір № 8/2007/840-К/1476-Н. Зазначений договір укладений із визначенням його змісту на основі стандартної форми, запропонованої банком для будь-яких клієнтів - фізичних осіб осіб. На час укладання кредитного договору, нею, банку була надана інформація та відповідно до умов надання кредитних коштів були надані всі документи про отримання доходу у національній валюті України за шість місяців, що передували місяцю отримання кредиту. Відповідно до пункту 1.1,3.3.4 кредитного договору відповідач зобов'язався надати їй грошові кошти у сумі 149 000,00 доларів США, на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності, строком до 20 жовтня 2027 р. Відповідно до пункту 3 кредитного договору позичальник повертає кредит та сплачує відповідачу передбачені п.п.1.3.1. договору платежі безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок № 7515, шляхом оплати мінімально необхідного платежу у валюті кредиту, сума якого складає 1709,84 доларів США. За умовами договору вона повинна зносити мінімально необхідний платіж по кредиту, щомісячно до 20 числа наступного місяця. Призначенням кредиту було проведення розрахунків по договору купівлі-продажу № 2738 від 24.10.2007р., що укладений між позивачкою та ОСОБА_5, згідно якого ОСОБА_1 придбає у власність нерухоме майно, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Попудренка, будинок 58. У забезпечення виконання боргових зобов'язань за кредитним договором № 8/2007/840 К/1476-Н від 24 жовтня 2007 року між нею та відповідачем було укладено: договір іпотеки № 8/2007/840-К/1313-Н від 23 жовтня 2007 року. Відповідно до умов вказаного договору іпотеки, вона надала у іпотеку нерухоме майно в житловому будинку літ. А-2, що знаходиться на вул. Попудренка буд. 58 в м. Дніпропетровськ; договір поруки № 8/2007/840-К/1476-Н укладений 24 жовтня 2007 року між ОСОБА_3 та відповідачем, згідно якого поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань позивачем; договір поруки № 8/2007/840-К/1476-Н укладений 24 жовтня 2007 року між ОСОБА_2 та відповідачем, згідно якого поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань позивачем.

Восени 2008 року, коли почав зростати курс долара США по відношенню до національної валюти України, позивач потрапила у важкий фінансовий стан, і тоді уважно ознайомилася з текстом договору, чинним законодавством України, в тому числі Цивільним кодексом України, прийшла висновку, що Кредитний договір укладений з порушенням вимог закону в частині обігу готівкової валюти на території України, а також відсутності ціни валютної цінності (доларів США). Вважає кредитний договір недійним оскільки його було укладено не у грошовій одиниці України гривні. А виходячи з цього також просить визнати недійсними і договори поруки, а також договір іпотеки.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала та надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача - публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала та суду пояснила, що 27 жовтня 2007 р. між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра", та позивачем був укладений Кредитний договір № 8/2007/840-К/1476-Н, відповідно до якого позивач отримала 149 000,00 доларів США, строком до 20 жовтня 2027 року. У забезпечення виконання боргових зобов'язань за кредитним договором № 8/2007/840 К/1476-Н від 24 жовтня 2007 року між сторонами було укладено: договір іпотеки № 8/2007/840-К/1313-Н від 23 жовтня 2007 року. Відповідно до умов вказаного договору іпотеки, позивач надала у іпотеку нерухоме майно в житловому будинку літ. А-2, що знаходиться на вул. Попудренка буд. 58 в м. Дніпропетровськ; договір поруки № 8/2007/840-К/1476-Н укладений 24 жовтня 2007 року між ОСОБА_3 та банком, згідно якого поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань позивачем; договір поруки № 8/2007/840-К/1476-Н укладений 24 жовтня 2007 року між ОСОБА_2 та банком, згідно якого поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань позивачем. Вважає вказані договори такими, які укладені відповідно до діючого законодавства. Просила у позові відмовити.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, надав суду поясненні аналогічні поясненням позивача.

Треті особи ОСОБА_3 та приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомили.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.10.2007 року між ВАТ КБ «Надра»та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №8/2007/840-К/1476-Н, згідно з яким остання отримання грошові кошти в розмірі 149 000,00 доларів США, строком до 20 жовтня 2027 р. Відповідно до пункту 3 кредитного договору позичальник повертає кредит та сплачує банку передбачені п.п.1.3.1. договору платежі безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок № 7515, шляхом оплати мінімально необхідного платежу у валюті кредиту, сума якого складає 1709,84 доларів США. За умовами договору позивач повинна вносити мінімально необхідний платіж по кредиту, щомісячно до 20 числа наступного місяця. Конкретний зміст договору і перелік усіх його істотних умов були визначені за згодою сторін.

Статтею 99 Конституції України встановлено що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства, гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України. Разом з тим, обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Так основним законодавчим актом, регулюючим правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю є Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

При цьому згідно зі ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»кошти це гроші у національній або іноземні валюті чи їх еквівалент. Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Відповідно до ст.5 Декрету Кабінету Міністрі України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі генеральної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст.5 цього ж Декрету.

Відповідно до п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, яке затверджене Постановою Правління НБУ №275 від 17 липня 2001 року та зареєстроване у Міністерстві юстиції України 21 серпня 2001 року за №730/5921 за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу НБУ банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями.

З огляду на зазначене вбачається, що уповноважені банки на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями мають право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті.

Що стосується вимог підпункту «в»п.4 ст.5 зазначено Декрету КМУ щодо наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то на сьогодні законодавець не визначив межі термінів і сум надання або одержання кредитів в іноземній валюті.

Таким чином, за відсутності нормативних умов для застосування індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій, єдиною правовою нормою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами статті 5 Декрету КМУ України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої у встановленому порядку.

Згідно з розясненням Національного Банку України від 07 грудня 2009 року № 13-210/7871-22612 - операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії.

Відповідач має банківську ліцензію від 26 жовтня 1993 року № 21, дозвіл НБУ № 21-2 від 23 серпня 2002 року на право здійснення операцій згідно з додатком до цього дозволу, виданого відповідачу.

Крім того, згідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627,628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами), які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як вбачається із анкети-заяви клієнта, заповнену позивачем для отримання кредиту, остання була ознайомлена з умовами кредитування.

Факт підписання позивачем кредитного договору свідчить про згоду останньої з його умовами, в тому числі про отримання кредиту у доларах США. Крім того, ніщо не перешкоджало позивачу отримати кредит у національній валюті, про що не заперечували сторони і у судовому засіданні.

Доказами у справі підтверджено право банку згідно з отриманими ліцензіями здійснювати кредитування як в національній так і в іноземній валютах, що відповідає вимогам статей 192, 533, 1054 ЦК України, статей 2,47, 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», статей 1,4,34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Отже, судом встановлено, що оскільки спірний кредитний договір не суперечить положенням вищевказаних норм Закону, то не має підстав для визнання його недійсним.

З огляду на зазначене посилання позивача на оман з боку банку та недійсність кредитного договору, а отже у звязку з цим і на недійсність договорів поруки та іпотеки, які було укладено в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між сторонами та третіми особами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є безпідставними і спростовуються матеріалами справи.

Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та зобовязання вчинити певні дії у звязку з недійсністю договорів, вони також не підлягають задоволенню з вищевикладеним. Крім того, відшкодування моральної шкоди в разі порушення зобовязань не передбачено умовами кредитного договору.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 130, 214, 215, 81, 88 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позовних вимогах ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»про визнання кредитного договору, договорів поруки та іпотеки недійсними, стягнення моральної шкоди та зобовязання вчинити певні дії,- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами,що не були присутніми при проголошенні рішення,- у десятиденний строк з дня отримання його копії.

Головуючий: