Номер провадження: 22-ц/1590/4275/12
Головуючий у першій інстанції Непорада
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Благорозумному О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Експресс», третя особа УДАІ ГУМВС України в Одеській області, про визнання права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 січня 2012 року,

встановила:

У червні 2011 р. ОСОБА_3 звернувся до суду із вищеназваним уточненим в подальшому позовом, в якому вказав, що відповідно до умов укладеного 18.03.10 р. між ним та ТОВ «Експресс» договору купівлі-продажу транспортного засобу (автобусу) того ж дня відповідач передав йому автобус, про що було складено ОСОБА_1 прийому-передачі. Таким чином, він набув право власності на автобус. Однак, відповідач у порушення договірних зобовязань не зняв автобус з обліку в органах ДАІ. Відповідач вказаними діями порушує та не визнає його право власності на автобус, тому що він, як новий власник, не може самостійно поставити автобус на облік в органах ДАІ.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 392 ЦК просив визнати за ним право власності на автобус пасажирський, 2006 року випуску, марки «Богдан», державний номер НОМЕР_1, № кузова Y7BA092016В000306.

Представник позивачка в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Пояснив, що за умовами договору продавець зобовязався здійснити фактичну передачу товару покупцю в технічно справному стані. Зняття з обліку в органах ДАІ повинен здійснити продавець протягом двох місяців. 18.03.10 р. за актом прийому-передачі відповідач передав, а позивач отримав автобус. Таким чином, позивач набув право власності на автобус і на момент звернення до суду є власником транспортного засобу. Проти ухвалення рішення за відсутності відповідача представник позивача не заперечував.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав.

Представник третьої особи УДАІ ГУМВС України в Одеській області в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що у звязку з порушенням кримінальної справи на спірний автобус було накладено арешт. Позивач намагається незаконно зняти автобус з обліку в органах ДАІ та перереєструвати його.

Справа розглянута судом першої інстанції в заочному порядку.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.01.12 р. в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову, яким визнати за ним право власності на автобус. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального (ст. ст. 215, 216, 334 ЦК) та процесуального права (ст. 11 ЦПК): - порушено принцип диспозитивності. Відсутні заперечення відповідача щодо недійсності договору купівлі-продажу; - дана невірна оцінка положенням Статуту ТОВ щодо виключної компетенції загальних зборів по відчуженню майна; - невірним є висновок суду про те, що автобус не передавався. Автобус передано за актом-прийому передачі.

Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

ТОВ «Експресс», третя особа УДАІ ГУМВС України в Одеській області апеляційному суду письмових заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу треба відхилити за таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 не набув право власності на транспортний засіб. Автобус позивачу не був переданий, знаходиться в користуванні ТОВ «Експрес». (а. с. 58 - 59). Вказані в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідні правовідносини між сторонами встановлені, висновки щодо обставин справи зроблені судом першої інстанції на підставі наявних у справі і наданих сторонами доказів: договору купівлі-продажу транспортного засобу (автобусу) від 18.03.10 р.; квитанції до прибуткового касового ордеру № 443 (а. с. 8); акту прийому-передачі від 18.03.10 р. (а. с. 26).

Встановлено судом, що 18.03.10 р. укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу (автобусу) між ТОВ «Експрес» та ОСОБА_3 Цього ж дня складено акт прийому передачі автобусу. В порушення договору ТОВ «Експрес» не зняло автобус в органах ДАІ. Автобус знаходиться в користуванні ТОВ «Експрес», на нього в рамках кримінальної справи постановою слідчого від 24.03.11 р. (а. с. 54) накладено арешт.

В позовній заяві ОСОБА_3 посилається на те, що він став власником придбаного автобусу, але відповідач не виконує договірних обовязків по зняттю автобусу в органах ДАІ.

Таким чином, колегія вважає, що між сторонами фактично склався спір з виконання договірних зобовязань по зняттю автобусу з реєстрації в органах ДАІ, а не з приводу того, що відповідач не визнає права власності позивача.

Позов заявлено з метою визнання за ОСОБА_3 права власності на автобус за рішенням суду, що в даному випадку є неможливим.

Апелянт не надав ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду доказів, які б спростовували вищевказані висновки суду першої інстанції про необхідність відмови в задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги є неспроможними.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, прийняв рішення на підставі наданих сторонами та досліджених у судовому засіданні доказів, повно і всебічно зясувавши обставини, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень. Рішення суду є справедливим, законним та обґрунтованим, підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 січня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. Є. Федорова

ОСОБА_2