Справа № 1713/1495/12
05 грудня 2012 рокум. Острог
Острозький районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя - Василевич О.В.
секретар - Івчук Є.О.
з участю позивачки ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому засіданні у міст Острог цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
до Острозького районного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи тим, що з 11.09.1998р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі та від спільного подружнього життя у них є троє малолітніх дітей: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Вказує, що згідно рішення Острозького районного суду від 17.02.2005 р. з відповідача на утримання двох старших дітей стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку. Зазначає, що на протязі останніх чотирьох років відповідач проживає окремо від неї з дітьми, та їх спільний наймолодший син ОСОБА_5 перебуває на її повному утриманні, та відповідач добровільно не надає допомоги на його утримання, хоча має всі можливості для цього, так як є працездатним та постійно працює у приватних осіб, що й спонукало її звернутися до суду.
Позивачка в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, пояснила, що впродовж останніх чотирьох років вона разом з дітьми проживає у своїх батьків у с.Вельбівно Острозького району Рівненської області, а відповідач у с.Бродів Острозького району Рівненської області. Від шлюбу у них є троє малолітніх дітей та на утримання двох з них - ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на підставі рішення суду з відповідача стягуються аліменти на її користь у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, однак утримання та виховання їх наймолодшого спільного сина ОСОБА_5 вона здійснює самостійно та відповідач участі в утриманні та вихованні сина ОСОБА_5 в належному обсязі не бере, добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча має для цього можливість, оскільки є працездатним. Пояснила, що отримуваного нею доходу на посаді доглядача за тваринами не вистачає для утримання сина ОСОБА_5 та повноцінного задоволення всіх його першочергових матеріальних потреб, достатніх для його віку. Угоди з відповідачем про добровільну сплату аліментів досягнути не вдалося та останній в добровільному порядку коштів на утримання сина ОСОБА_5 не надає, а тому просить позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, письмових заперечень проти позову не надав, а тому, керуючись ст.224 ЦПК України, суд прийшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ №036311 від 12.06.2008р.
Від спільного подружнього життя позивачка та відповідач мають трьох дітей : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей.
Як вбачається з рішення Острозького районного суду від 17.02.2005р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 присуджені до стягнення аліменти на утримання дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, починаючи з 18.01.2005р. та до повноліття старшої дитини, але не менше неоподаткованого мінімуму на одну дитину в місяць. Таким чином, розмір стягуваних аліментів на двох старших дітей складає по 1/6 на кожну дитину (1/6 + 1/6 = 1/3).
Згідно ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину можуть бути визначені за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі.
Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
З огляду на те, що дитина проживає з позивачкою, та між нею і відповідачем не досягнуто домовленості про способи та обсяг участі відповідача як батька в утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 (грошова або натуральна форма, розмір аліментів, першочергові потреби, які необхідні дитині, тощо), а тому суд вважає, що існують підстави для стягнення аліментів в судовому порядку.
Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
У відповідності до ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.
Виходячи з того, що відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, є працездатним та може сплачувати аліменти, що ним не спростовано, відомостей щодо відсутності регулярного та стабільного доходу не надав, а відтак суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в такому ж розмірі, який стягується на кожного з двох старших дітей - 1/6 частка від заробітку (доходу) відповідача. Таким чином, загальний розмір стягуваних з відповідача аліментів не буде перевищувати 50 % його доходу (заробітку), що відповідатиме положенням п.1 ч.3 ст.70 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999р. №606-XIV (в новій редакції, із внесеними змінами).
Так як позов підлягає задоволенню, а відтак з відповідача згідно ст.88 ЦПК України в дохід держави слід присудити судові витрати.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 88, 208-209, 212-215, 218, 226, 367 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на утримання дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.11.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 214,60 грн.
Допустити негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто Острозьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_10