Справа № 0308/47/2012 Головуючий у 1
інстанції:Лівандовська-Кочура Т.В.
Провадження № 22-ц/0390/609/2012 Категорія:46
Доповідач: Веремчук Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2012 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Веремчук Л. М.,

суддів - Подолюка В.А., Гапончука В.В.,

при секретарі Матюхіній О.Г.,

з участю: представника
відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
відділ реєстрації актів цивільного
стану Луцького міського управління
юстиції Волинської області, про
виключення запису як батька з актового
запису про народження дитини, за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на
рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 8 лютого 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_2 звернувся в Луцький
міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_3
про про виключення запису як батька з
актового запису про народження дитини.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 8 лютого 2012 року
у позові відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням,
позивач ОСОБА_4 подав апеляційну
скаргу, у якій, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

В даному судовому засіданні
представник відповідача ОСОБА_1
апеляційну скаргу позивача заперечив і
просив відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Позивач та його представник в
судове засідання не з'явились та не
повідомили суд про причину неявки, хоча
належним чином були повідомлені про
час та місце розгляду справи
апеляційним судом.

Від третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
відділу реєстрації актів цивільного
стану Луцького міського управління
юстиції Волинської області надійшло
клопотання про розгляд справи без
участі їх представника.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
7 травня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
було зареєстровано шлюб. За час
перебування сторін у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1
народився ОСОБА_5. Рішенням Луцького
міськрайонного суду від 22 вересня 2011
року шлюб між ними було розірвано.

Дані обставини підтверджуються
наявними в матеріалах справи доказами,
зокрема: копіями свідоцтв про шлюб та
народження (а.с. 4, 6), копією рішення
Луцького міськрайонного суду від 22
вересня 2011 року (а.с. 5).

Згідно свідоцтва про народження
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьком
вважається позивач ОСОБА_2 (а.с. 6).

Як убачається з копії витягу з
державного реєстру актів цивільного
стану, зокрема актового запису про
народження № 1491 від 22 червня 2009 року,
наданого відділом реєстрації актів
цивільного стану Луцького міського
управління юстиції Волинської області
на вимогу апеляційного суду від 12
березня 2012 року, запис про ОСОБА_2, як
батька неповнолітнього ОСОБА_5,
зроблено на підставі актового запису
про шлюб № 363 від 7 травня 2009 року за
заявою обох батьків, що стверджується
їхніми підписами в графі 18 «Прізвище,
ім'я, по батькові, адреса заявника,
серія, номер, ким видано паспорт, дата
його видачі та підпис заявника» та
графі 20 «Для відміток».

Згідно з частиною 1 статті 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 5 статті 136 СК
України не має права оспорювати
батьківство особа, записана батьком
дитини, якщо в момент реєстрації себе
батьком дитини вона знала, що не є її
батьком, а також особа, яка дала згоду
на застосування допоміжних
репродуктивних технологій відповідно
до частини першої статті 123 цього
Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач знав про те, що не є рідним
батьком дитини ОСОБА_5 і не заперечував
відносно реєстрації його як батька.
Дані обставини сторонами не
заперечуються та підтверджуються
наведеними в позовній заяві та
апеляційній скарзі позивача доводами,
а також вищезгаданою копією витягу з
державного реєстру актів цивільного
стану, який свідчить про те, що
реєстрація позивача як батька ОСОБА_5
здійснювалась ним особисто.

Отже, в силу вимог частини 5 статті 136 СК
України, позивач ОСОБА_2 в даному
випадку не має права оспорювати своє
батьківство щодо ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції правомірно, з
посиланням на норми чинного
законодавства та дослідженням всіх
доказів справи в їх сукупності, ухвалив
рішення про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_2 про виключення запису як
батька з актового запису про
народження дитини за безпідставністю.

Доводи апеляційної скарги не
заслуговують на увагу колегії суддів,
оскільки спростовуються наявними в
матеріалах справи доказами, яким суд
дав правильну оцінку і, на думку
колегії суддів, є власним тлумаченням
обставин справи та норм чинного
законодавства, а тому є безпідставними.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що оскаржуване рішення
постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 319
ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 8 лютого 2012 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді