Справа № 2/1416/1885/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 грудня 2012 року Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника позивачки ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2012 року ОСОБА_4 завернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Зазначена квартира є квартирою спільного заселення та складається з трьох кімнат, одна з яких належить на праві власності їй, друга відповідачці, а також коридору, ванної кімнати, вбиральні, кухні шафи, балкону, які знаходяться у спільному користуванні. Одна з кімнат у квартирі належить на праві власності ОСОБА_5

В жовтні 2010 року вона звернулася до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди. При розгляді даної цивільної справи, а саме 14 квітня 2011 року відповідачка подала письмові заперечення на цей позов, в яких поширила про неї та членів її сімї негативну інформацію: «Этот иск составлен с целью оказать давление и заставить меня против моей воли продать ей за полцены мою собственность, а также с целью обогатиться за мой счет. С 2008 года ОСОБА_6 при помощи своего мужа ОСОБА_1 (его связей в милиции, прокуратуре, судах) всеми возможными им незаконными способами вымогают у меня жилье, которое с 1998 года принадлежит мне по договору дарения от моей тети ОСОБА_7 «Они (ОСОБА_6 и ее семья) шантажируют меня, запугивают, и вынуждают продать им мое жилье на невыгодных для меня условиях».

Посилаючись на те, що така інформація є недостовірною, ганьбить її честь та гідність, принижує ділову репутацію, у звязку з чим її завдано моральної шкоди, позивачка просила суд спростувати викладену ОСОБА_2 в запереченнях на її позов інформацію, стягнути на свою користь з відповідачки моральну шкоду в розмірі 2000 грн., а також понесені судові витрати.

У судовому засіданні представник позивачки підтримав вимоги позову, просив про його задоволення.

Відповідачка позов не визнала. Вказувала на те, що в поданих запереченнях на позов вона лише висловила свою думку відносно неправомірних дій самої позивачки і членів її сімї по відношенню до неї.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши і оцінивши в сукупності наявні матеріали справи, судом встановлене наступне.

Відповідно до чинного законодавства кожна фізична чи юридична особа має право на захист у судовому порядку своєї честі, гідності та ділової репутації.

Зазначені права, згідно зі статтею 3 Конституції України, визнаються найвищою соціальною цінністю та гарантовані ст.. 34 Конституції України.

Захист цих прав від неправомірного посягання шляхом поширення неправдивої недостовірної інформації, передбачено статтями 297, 299, 275, 277, 280 ЦК України.

Зокрема, ст.277 ЦК України запроваджені обмеження вираження свободи слова, які полягають в наявності у особи права вимагати спростування недостовірних та таких, що принижують честь та гідність, відомостей.

Такими ж гарантіями захисту наділено і право людини вільно поширювати інформацію про іншу особу у вигляді суджень, оцінок, думок, за виключенням випадків обмеження цього права, визначених п.2 ч.1 ст. 302 ЦК України та п. 2 ст.10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Зазначена норма Конвенції зокрема встановлює, що обмеження свободи слова є легітимним, коли це покликано необхідністю захисту репутації або прав інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами у справі склалися неприязні стосунки з приводу користування квартирою спільного користування № 48 по вул..Великій Морській, 65 в м. Миколаєві, сплати ними житлово-комунальних послуг та електроенергії.

В жовтні 2010 року ОСОБА_4 звернулася до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди, вказуючи на те, що ОСОБА_2 тривалий час споживала електричну енергію шляхом підключення її кімнати до електролічильника, не вносячи за плату.

Відповідачка ОСОБА_2 подала свої заперечення на позов ОСОБА_4, в яких висловила свою критичну оцінку дій позивачки і членів її сімї стосовно порушення її права власності та житлових прав на проживання в зазначеній вище квартирі.

Як встановлено в судовому засіданні, зміст цієї інформації направлений не на приниження честі і гідності чи ділової репутації позивачки, а на доведення до суду критичної оцінки дій позивачки та членів її сімї по відношенню до ОСОБА_2

Крім того, звертаючись з даним позовом до суду позивачка зазначає на порушення також відповідачкою особистих немайнових прав членів її сімї чоловіка ОСОБА_1

В той же час, відповідно до ч.1 ст.272 ЦК України фізична особа здійснює особисті немайнові права самостійно. В інтересах малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх фізичних осіб, які за віком або за станом свого здоровя не можуть самостійно здійснювати свої особисті немайнові права, їхні права здійснюють батьки (усиновлювачі), опікуни, піклувальники.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_4 про спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди є необґрунтованим, а відтак задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні при проголошенні рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.А. Спінчевська