Справа № 2-485/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2012 року . Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Кочко В.К.,

при секретарі - Шестопалової О.Ю.,

за участю позивачки - ОСОБА_1,

представника позивачки - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобовязання усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні 1/2 частиною квартири шляхом надання правоустановчих документів, усунення перешкод у користуванні 1/2 частиною квартири шляхом вселення,суд -

В С Т А Н О В И В:

17 вересня 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про про зобовязання усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні 1/2 частиною квартири шляхом надання правоустановчих документів, усунення перешкод у користуванні 1/2 частиною квартири шляхом вселення.

В позовній заяві позивачка вказує, що у 2003 році вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 Батько відповідача у 2003 році подарував їм кватриру №9 по вул.Октябрської, буд.117, с.Прилиманське, Овідіопольського району, Одеської області, яка складається в цілому з трьох житлових кімнат загальною корисною площею 54,0 кв.м., житловою площею 34,7 кв.м., кухні, коридору. лоджії, ванної, вбиральні. Договір дарування був зареєстрований приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу ОСОБА_4 від 15 грудня 2003 року, за №2730 та зареєстрован в КП "Овідіопольське РБТІ"

У 2006 році позивачка з відповідачем збільшили зазначену вище квартиру, прибудувавши до неї кімнату-столову площею 20,7 кв.м. Згідно рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 27.01.2006 року по цивільній справі №2-515/2006 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Прилиманської сільської ради овідіопольського району Одеської області про визнання права власності на самочинно побудоване нерухоме майно, за подружжям було визнано право власності в рівних частках на самочинно побудоване нерухоме майно в вигляді прибудованої до квартири АДРЕСА_1, кімнати -столової площею 20,7 кв.м. Таким чином, квартира складається з чотирьох ізольованих кімнат площею 20,7 кв.м., 14,8 кв.м., 11,1 кв.м., 8,8 кв.м., кухні, коридору, ванної, вбиральні.

24 лютого 2009 року позивачка та відповідач розлучилися, ОСОБА_3 переїхала до матері в с.Нова Долина. Після розлучення ОСОБА_3 та його батько перешкоджають ОСОБА_1 користуватися належною їй на праві власності 1/2 частиною квартири АДРЕСА_1. Такі дії відповідача, на думку позивачки, порушують її права як власника.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд позовні вимоги задовольнити - Зобовязати ОСОБА_3 усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження 1/2 частиною квартири АДРЕСА_2 шляхом надання ОСОБА_1 право установчих документів на квартиру АДРЕСА_2. та усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні 1/2 частиною квартири АДРЕСА_2, шляхом вселення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

На підставі ст.382. ЦК України, власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Згідно ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що у 2003 році позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_3

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 2003 році батьком відповідача була подарована кватрира №9 по вул.Октябрської, буд.117, с.Прилиманське, Овідіопольського району, Одеської області, яка складається в цілому з трьох житлових кімнат загальною корисною площею 54,0 кв.м., житловою площею 34,7 кв.м., кухні, коридору. лоджії, ванної, вбиральні. Договір дарування був зареєстрований приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу ОСОБА_4 від 15 грудня 2003 року, за №2730 та зареєстрований в КП "Овідіопольське РБТІ"

У 2006 році позивачка з відповідачем збільшили зазначену вище квартиру, прибудувавши до неї кімнату-столову площею 20,7 кв.м. Згідно рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 27.01.2006 року по цивільній справі №2-515/2006 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Прилиманської сільської ради овідіопольського району Одеської області про визнання права власності на самочинно побудоване нерухоме майно, за подружжям було визнано право власності в рівних частках на самочинно побудоване нерухоме майно в вигляді прибудованої до квартири АДРЕСА_1, кімнати -столової площею 20,7 кв.м.

Таким чином, квартира складається з чотирьох ізольованих кімнат площею 20,7 кв.м., 14,8 кв.м., 11,1 кв.м., 8,8 кв.м., кухні, коридору, ванної, вбиральні.

24 лютого 2009 року позивачка та відповідач розлучилися, ОСОБА_3 переїхала до матері в с.Нова Долина. Після розлучення ОСОБА_3 та його батько перешкоджають ОСОБА_1 користуватися належною їй на праві власності 1/2 частиною квартири АДРЕСА_1.

Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про зобовязання усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні 1/2 частиною квартири шляхом надання правоустановчих документів, усунення перешкод у користуванні 1/2 частиною квартири шляхом вселення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214-215, 218, 223 ЦПК України, ст.ст. 382, 386, 391 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобовязання усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні 1/2 частиною квартири шляхом надання правоустановчих документів, усунення перешкод у користуванні 1/2 частиною квартири шляхом вселення - задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_3 усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження 1/2 частиною квартири АДРЕСА_2 шляхом надання ОСОБА_1 право установчих документів на квартиру АДРЕСА_2.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні 1/2 частиною квартири АДРЕСА_2, шляхом вселення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_5