Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 2-289/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2012 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Васильчук О. В. секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про розподіл майна подружжя -

В С Т А Н О В И В:

21.03.2011 року позивачка ОСОБА_3 І М. звернулася до суду з позовом про розподіл спільного майна подружжя, посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними припинені. За час перебування у шлюбі з 1994 року по 2011 рік у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. За час перебування у шлюбі за спільні кошти було придбано наступне майно:

-житловий будинок по вулиці Молодіжній,15 в селі Стара Гута Баранівського району, вартістю 150 тис.гривень;

-три земельні ділянки площею 0,24 га,0,18 та 0,21 га;

-2 мебельні стінки вартістю кожна по 1500 гривень;

-два мягких кута вартістю 2000 грн. кожен;

-спальню вартістю 1500 грн;

-стіл роздвижний вартістю 300 грн.;

-2 кухонні стінки вартістю по 200 грн. кожна.;

-кухонний кутик вартістю 1500 грн.;

-холодильник вартістю 3000 грн.;

-пральна машина вартістю1500 грн.;

-зброя: рушниця вартістю 6000 грн.пістолет газовий 2000 грн.;

-два телевізори вартістю один 5000 грн. другий 1200 грн.;

-диван вартістю 1000 грн.;

-компютер вартістю 1000 грн.;

-три паласи вартістю по 500 грн. кожен.;

-2 пилососи вартістю по 300 грн. кожний;

-тюнер вартістю 100 грн.;

-журнальний столик вартістю 100 грн.;

-душова кабіна вартістю 1000 грн.;

-мякі стільці 6 шт. вартістю по 100 грн. кожне;

-атомобіль марки «Сузукі» дорожній номер НОМЕР_1, 2007 року випуску вартістю 160 тис. грн.;

-будинок по вул.Першотравенській,30 в м. Баранка вартістю 300 тис. грн.;

-земельна ділянка для обслуговуванню будинку площею 0,30 га.;

-товарно- матеріальні цінності які завезені в будинок по вул. Першотравневій,30 в м. Баранівка загальною вартістю 200 тис. грн..;

-приміщення по вул. Дзержинського,2-д в м. Баранівка, вартістю 50 000 грн.;

-товаро-матеріальні цінності завезені в приміщення по вул.Дзержинського,2-д в м. Баранівка на суму 97 тис.грн.;

-товаро-матеріальні цінності завезені в орендовані приміщення в смт.Полянка Баранівського району на загальну вартість 31 тис. грн.;

Всього було набуто за час спільного проживання майна на загальну суму 1047000 гривень.

Позивачка просила виділити їй та визнати за нею права власності на слідуюче майно: на ? частину будинку по вулиці Молодіжній,15 в селі Стара Гута Баранівського району, вартістю 75 тис.гривень, ? частину земельної ділянки, для обслуговування вказаного будинку, 1/2 частину приміщення з прибудовою по вул. Першотравенській,30 м. Баранівка вартістю 150 тис. гривень, 1/2 частину земельної ділянки для обслуговування вказаного приміщення, 1/2 частину приміщення по вулиці Дзержинського,2-Д, вартістю 25 тис. гривень. Майна, а саме: мебельну стінку, вартістю 1500 гривень, мякий кутник, вартістю 2000 гривень, спальня, вартістю 1500 гривень, кухонну стінку, вартістю 2000 гривень, кухонний кутник із столом, вартістю 1500 гривень, пральну машину, вартістю 1500 гривень, телевізор, вартістю 5000 гривень, компютер, вартістю 1000 гривень, душова кабіна, вартістю 1000 гривень, тюнер, вартістю 100 гривень, пилосос, вартістю 300 гривень, два паласи по 500 грн., кожен на загальну суму 1000 гривень, журнальний столик, вартістю100 гривень, три мякі крісла, вартістю300 грн, стіл роздвижний, вартістю300 гривень. Автомобіль «Сузукі», просила залишити відповідачу при умові виплати ним грошової компенсації в розмірі 80 тис. гривень. З приводу роз -приділення матеріальних цінностей, які завезені до приміщення по вулиці Першотравневій,30 в м. Баранівка, виділити їй 1/2 частину продуктів харчування на суму 100 тис. гривень, можливий варіант залишення продуктів відповідачу за умови виплати на суму 100 тис. гривень, а також кондиціонер вартістю 6000 гривень. Щодо майна придбаного та завезеного у приміщення по вул. Дзержинського,2-Д в м. Баранівка 1/2 частину продуктів харчування на суму 40 тис. гривень, можлива умова залишення продуктів харчування відповідачу при виплаті компенсації 40 тис. грн., а також просила виділити електрообігрівач вартістю 1500 гривень. 1/2 частину прилавків на суму 200 грн., ваги 1 шт. на суму 1000 гривень, 1/2 частину прилавків на суму 500 гривень, 1/2 частину жалюзів на суму 3000 гривень. Щодо майна, яке завезено до орендного приміщення в cмт. Полянка Баранівського району, просила залишити відповідачу з умовою виплати їй компенсації в сумі 16500 гривень. Таким чином просила виділити їй майна на загальну суму 559500 гривень, решту майна на загальну суму 487500 тис.гривень відповідачу.

Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 08.06.2011 року, провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя в частині розподілу житлового будинку, який розташований по вул. Молодіжній,15 в селі Стара Гута Баранівського району та земельних ділянок площею 0,247 га,0.1798 га,0,2111 га., які розташовані на території Марківської сільської ради в селі Стара Гута, закрито в звязку з укладенням сторонами мирової угоди та визнання її судом.

В судовому засіданні позивачка та її представник неодноразово уточнювали позовні вимоги, остаточно просили суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 75653 грн., як 50 відсотків доходу від його підприємницької діяльності за 2008-2010 роки, залишивши йому товар на загальну суму 281 тис. гривень. Просили виділити позивачці в натурі автомобіль «Сузукі» державний номер АМ-0048 АМ, залишити відповідачу автомобілі марки ВАЗ-21070 державний номер АМ-8387 АА та ВАЗ-2123 «Шевролет» державний номер АМ-5257 АС. Виділити їй майно, яке знаходиться в будинку по вул. Молодіжній,15 в селі Стара Гута, а саме: мебельну стінку, вартістю 1500 гривень, мякий кутник, вартістю 2000 гривень, спальня, вартістю 1500 гривень, кухонну стінку, вартістю 2000 гривень, кухонний кутник із столом, вартістю 1500 гривень, пральну машину, вартістю 1500 гривень, телевізор, вартістю 6000 гривень, компютер, вартістю 1000 гривень, душова кабіна, вартістю 1000 гривень, холодильник, вартістю 900 гривень, тюнер, вартістю 100 гривень, мякі стільці 6 шт., вартістю по 100 гр. кожен на суму 600 гривень, пилосос, вартістю 300 гривень, два паласи по 500 грн., кожен на загальну суму 1000 гривень, журнальний столик, вартістю100 гривень. Відповідачу виділити майно, яке знаходиться в будинку по вулиці Молодіжній,15 в селі Стара Гута, а саме: мебельну стінку, вартістю 1500 гривень, мякий кутник, вартістю 2000 гривень, стіл роздвижний, вартістю 300 гривень,телевізор, вартістю 1200 гривень, диван, вартістю 1000 гривень, палас, вартістю 500 гривень, зброю-рушницю, вартістю 6000 гривень, пістолет газовий, вартістю 2000 гривень. Виділити їй, без виділення в натурі, та визнати право власності на 1/2 частину приміщення торгівельного павільйону по вул. Дзержинського, 2-Д у м. Баранівка та 1/2частину нежитлового приміщення з прибудовою по вул. Першотравневій,30 м. Баранівка, вартістю 50 тис. грн., та на 1/2 частину земельної ділянки для обслуговування вказаного приміщення в обґрунтування зазначених вимог вказали, що у відповідача є реальні доходи від підприємницької діяльності, що підтверджуються книгою обліку приватного підприємця за 2002-2009 роки, а також інформацією, яку надала податкова інспекція про отриману виручку від реалізації товарів за 2008-2010 роки. Крім того зазначили, що автомобіля марки «Сузукі» державний номер АМ00040АМ, ВАЗ-21070 державний номер АМ-8387 АА, ВАЗ-2123 «Шевролет» державний номер АМ-5257 АС, зареєстровані в Новоград-Волинському ВРЕР за відповідачем і він надав їх у користування третім особам, оформивши довіреності, тому вказані автомобілі підлягають розподілу.

Представник відповідача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав частково та пояснив, що вимоги позивачки, щодо розподілу майна, яке знаходиться в будинку по вул. Молодіжні, 15 в селі Стара Гута визнає частково, а саме не визнає в частині розподілу зброї: рушниці та газового пістолету, які є речами індивідуального користування і розподілу не підлягають. В решті позовних вимог просив відмовити за безпідставністю посилаючись на те, що позивачка сама визнала у своїй уточнюючій заяві, що майно фізичної особи - підприємця не є обєктом спільної сумісної власності. Автомобілі, які просить розділити не підлягають поділу, оскільки не встановлено їх вартість та особи, кому вони продані. Просив визнати спільним сумісним майном подружжя борги, а саме борг в сумі 69502 гривні 23 коп., за кредитним договором №239813-SOGL від 25.07.2008 року, борг в сумі 30000 гривень, згідно договору позики та розділити їх порівну між сторонами.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, допитавши свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7Д, дослідивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 21 травня 1994 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який рішенням Баранівського районного суду від 12.05.2011 року розірвано ( т.1, а.с.7,252) Від даного шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 ( т.1, а.с.8-9). На утримання вказаних неповнолітніх дітей рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 20.04.2011 року стягнуто позивачкою з відповідача аліменти в розмірі 1(одна) тисяча гривень щомісячно на кожну дитину ( т.1, а.с.251).

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає проділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди-виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 75653 гривень, як 50 відсотків доходу від його підприємницької діяльності, суд виходив із слідуючого. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3, згідно копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (т.1,а.с.24) з 1995 року є приватним підприємцем. Згідно інформації Баранівської міжрайонної державної податкової інспекції від 24.03.2011 року, відповідач ОСОБА_3 є приватним підприємцем, фізичною особою та перебуває на спрощеній системі оподаткування (т.2, а.с. 3). Відповідно до договору купівлі - продажу від 19.11.2003 року та копії витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно (т.1 а.с. 15-17), нежитлова будівля по вул. Першотравенська,30 в м. Баранівка належить на праві власності відповідачу та земельна ділянка по вул. Першотравенська в м. Баранівка відповідно до копії витягу з Державного реєстру правочинів, згідно договору купівлі-продажу, належить відповідачу (т.1 а.с.19) Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю та копії про реєстрацію права власності на нерухоме майно (т.1 а.с.22-23), нежитлова будівля по вул. Дзержинського №2-Д в м. Баранівка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 В судовому засіданні позивачка визнала, що вказані приміщення відповідач переобладнав під торгівельні точки та використовує у своїй підприємницькій діяльності.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачкою не доведено, що 75 653 гривні , це є 50 відсотків доходу від підприємницької діяльності відповідача. Посилання на те, що книга обліку приватного підприємця ОСОБА_3 за 2002 -2009 роки та інформація Баранівської податкової інспекції про отримання виручки від реалізації товарів за 2008- 2010 роки, що стали підставами для визначення 50% доходу відповідача, суд не може взяти як доказ вірного обрахування, оскільки лише проведення ретельного аналізу спеціалістом, а саме висновок експерта потрібен для вирішення цього питання. Позивачка та її представник відмовилися від призначення такої експертизи, крім цього сам представник позивача зазначив, що жодна експертиза не зможе вірно визначити дохід приватного підприємця, який перебуває на спрощеній системі оподаткування, враховуючи зазначені обставини, суд в цій частині відмовляє в задоволені вказаної позовної вимоги.

Згідно частиною 3 статті 368 ЦК України, статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу)вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

В судовому засіданні встановлено, що майно, яке знаходиться в будинку по вул. Молодіжній, 15 в селі Стара Гута придбане під час шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3, крім зброї, а саме: рушниці гладкоствольної ИЖ81 №9409748 та револьвера (газового) MAUSERK50 №108294, власником якої є відповідач (т.1, а.с.69) оскільки вказані речі є речами індивідуального користування та розподілу не підлягають. Позивачка вказану обставину визнала. Тому в цій частині суд частково задовольняє позов, не включаючи до переліку спільного сумісного майна, яке підлягає розподілу- зброю.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини в січні 2011 року. За час спільного проживання подружжя ОСОБА_3 придбали три автомобіля, а саме : «Сузукі» державний номерний знак НОМЕР_2, ВАЗ- 21070 державний номерний знак НОМЕР_3, ВАЗ-2123 «Шевролет» державний номерний знак НОМЕР_4, які згідно повідомлення начальника Новоград-Волинського ВРЕР УДАІ УМВС в Житомирській області зареєстровані за відповідачем ОСОБА_3 (т.1 а.с.89) В судовому засіданні встановлене та не оспорювалося сторонами, що дані автомобілі в даний час знаходяться у користуванні третіх осіб. Під час допиту свідка ОСОБА_6 встановлено, що він користується автомобілем ВАЗ-2123 «Шевролет», згідно виданої відповідачем довіреності (т.1 а.с.186), оскільки останній відповідно до розписки отримав за даний автомобіль 53 тис. гривень (т.1 а.с.187). Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 підтвердив, що автомобіль ВАЗ-21070 днз. АМ8387 АА також був проданий, але кому та за яку суму йому не відомо. В судовому засіданні відповідач підтвердив, що автомобіль «Сузукі», він продав за 160 тис.гривень без укладення договору-купівлі продажу, мешканцю м. Полонне Хмельницької області ОСОБА_8, оформивши на останнього довіреність. ОСОБА_8 викликався в судове засідання, але не явився. Суд врахувавши встановлені обставини, вважає, що до спільного сумісного майна подружжя, яке підлягає поділу слід зарахувати автомобілі ВАЗ-2123 «Шевролет» та «Сузукі», оскільки встановлено за яку ціну та кому вказані автомобілі були продані відповідачем.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє, за їх безпідставністю, оскільки позивачка у своїй позовній заяві визнала, що майно приватного підприємця чи фізичної особи підприємця не є обєктом спільної сумісної власності подружжя, а вона має право тільки на частку одержаних доходів від цієї діяльності.

Суд також не бере до уваги вимоги представника відповідача, щодо зарахування боргових зобовязань в сумі 69502 гривні 23 коп. перед «Приват Банком» та 30000 гривень перед ОСОБА_9, та поділ вказаних боргів між сторонами, оскільки відповідач не заявляв самостійних вимог, тобто не подавав зустрічного позову.

При вирішенні спору про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2,3 ст.70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя. Враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування).

На підставі наявних у справі матеріалів, суд не знайшов істотних підстав, які дали змогу відступити від засад рівності часток подружжя.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10,11,60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, ст.372 ЦК України та статтей 60-63, 69-72 СК України, суд

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на майно подружжя та виділити їй в натурі: мебельну стінку, вартістю 1500 гривень, мякий кутник, вартістю 2000 гривень, спальня, вартістю 1500 гривень, кухонну стінку, вартістю 2000 гривень, кухонний кутник із столом, вартістю 1500 гривень, пральну машину, вартістю 1500 гривень, телевізор, вартістю 6000 гривень, компютер, вартістю 1000 гривень, душова кабіна, вартістю 1000 гривень, холодильник, вартістю 900 гривень, тюнер, вартістю 100 гривень, мякі стільці 6 шт., вартістю по 100 гр. кожен на суму 600 гривень, пилосос, вартістю 300 гривень, два паласи по 500 грн., кожен на загальну суму 1000 гривень, журнальний столик, вартістю100 гривень, автомобіль НОМЕР_5 , вартістю 160 тис.гривень. Всього виділити ОСОБА_2 майна на загальну суму 181 тис гривень.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на майно подружжя та виділити йому в натурі: мебельну стінку, вартістю 1500 гривень, мякий кутник, вартістю 2000 гривень, стіл роздвижний, вартістю 300 гривень,телевізор, вартістю 1200 гривень, диван, вартістю 1000 гривень, палас, вартістю 500 гривень, автомобіль НОМЕР_6, вартісю 53 тис. гривень. Всього виділити ОСОБА_3 майна на загальну суму 59800 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію вартості надлишкового отриманого майна на суму 60600 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Після вступу рішення в законну силу скасувати заходи забезпечення позову вжиті Баранівським районним судом відповідно до ухвал від 14.06.2011 року та 17.11.2011 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Баранівський районний суд Житомирської області.

Суддя: ОСОБА_10