АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/1723/12 Справа № 2-441/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2012 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Лисичної Н.М., Калиновського А.Б.

при секретарі - Бойко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Баєр" про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2011 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ "Баєр" про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, а саме визнати наказ від 22.04.2010 р № HR 0167/10 про звільнення незаконним та скасувати його, поновити на роботі в ТОВ "Баєр"на посаді торгівельного регіонального представника в м. Дніпропетровську з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу на момент ухвалення рішення, стягнути з ТОВ "Баєр"на її користь 7000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів, ОСОБА_2 працювала в ТОВ "Баєр"торгівельним регіональним представником в Дніпропетровській області відділу зовнішньої служби підрозділу без рецептурних препаратів з 02.06.2008 р. по 22.04.2010 р. та була звільнена за скороченням штату за п.1 ст.40 КЗпП.

08.02.2010 р. ТОВ "Баєр"був виданий наказ про скорочення штату. З наказом ОСОБА_2 була ознайомлена 09.02.2010 р. під особистий підпис, про що не заперечувала в судовому засіданні.

22.02.2010 р. ОСОБА_2 особисто під підпис попереджена про скорочення її посади та звільнення.

Наказом від 22.04.2010 р. ОСОБА_2 звільнено за п.1 ст.40 КЗпП та проведено повний розрахунок.

При звільнені позивачки було враховано переважне право залишення на посаді, що підтверджується матеріалами справи (а.с.22, 54-107)

Вказані обставини досліджені судом першої інстанції та їм надана правова оцінка.

Дослідивши обставини справи, та надавши їм обґрунтовану оцінку, суд першої інстанції, з урахуванням вимог ч.1 ст.40, ч.1, 2 ст.42, ч.3 ст.184 КЗпП, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 213, 214 ЦПК.

Доводи апелянта не спростовують правильність рішення суду першої інстанції, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду по оцінці доказів, тоді як, відповідно до ст.. 212 ЦПК, оцінка доказів є виключним право суду.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишенню рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2011 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді