АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження -22-ц/491/1588/12 Головуючий в 1-й інстанції
Справа № 2-441/87/2012 ОСОБА_1
Категорія 52 (1) Доповідач Грищенко Н.М.
У Х В А Л А

Іменем України

02 серпня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - Грищенко Н.М.

суддів - Барильської А.П., Савіної Г.О.

при секретарі - Євтодій К.С.

за участю позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 акціонерного товариства «Кривбасзалізрудком» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 03 березня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 акціонерного товариства «Кривбасзалізрудком» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2008 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 акціонерного товариства «Кривбасзалізрудком» ( надалі ПАТ «Кривбасзалізрудком») про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 28.05.1995 року вона була прийнята на роботу на дільницю № 16 гірничою робітницею з повним робочим днем у підземних умовах ш. « Гвардійська» ВО « Кривбасруда», правонаступником якого є відповідач. В подальшому була переведена на посаду лаборанта - радіометриста 28.09.1999 року, з 03.09.2007 року переведена на посаду лаборанта - радіометриста 3 розряду рудо підготовки ш. «Гвардійська» гірничої інспекції з технічного контролю якості руд.

Згідно наказу по підприємству відповідача 19.08.2008 року вона була попереджена, що її професія виключена із штатного розпису підприємства, у зв,язку з чим їй була запропонована інша посада - прибиральник території, однак вона з таким переводом не погодилась, а інших посад їй не запропонували, тому була звільнена з роботи.

Посилаючись на своє переважне право залишитись на посаді та порушення вимог трудового законодавства, які відповідач допустив під час її звільнення, просила поновити її на посаді лаборанта - радіометриста, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день ухвалення рішення та моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 03 березня 2012 року позов ОСОБА_2 задоволено частково: поновлено ОСОБА_2 на посаді лаборанта-радіометриста 3 розряду підземної дільниці виробничого контролю рудо підготовки ш. «Гвардійська» гірничої інспекції з технічного контролю якості руд ПАТ «Кривбасзалізрудком». Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 74542,96 грн. за вирахуванням суми податку з доходів фізичних осіб та інших обов,язкових платежів, стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_2 2500 грн. моральної шкоди, стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь держави судовий збір в сумі 753 грн. 93 коп. та витрати на інформмаційно - технічне забезпечення в сумі 120 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «Кривбасзалізрудком» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Вважає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, що суд неповно з»ясував обставини справи, що мають значення для справи; дійшов помилкового висновку про порушення вимог трудового законодавства при звільненні позивача; не дав належної оцінки доказам про врахування усіх обставин при вирішенні питання про наявність переваг робітників перед іншими; моральна шкода стягнута з відповідача незаконно так як ОСОБА_2 не надано доказів спричинення такої шкоди. Ухвалюючи рішення про стягнення заборгованості по заробітній платі за час вимушеного прогулу, суд не зазначив період, за який стягується зазначена заборгованість.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, дав їм належну оцінку і обґрунтовано, відповідно до норм процесуального і матеріального закону дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Цей висновок суду підтверджується встановленими обставинами, матеріалами справи.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив із того, що при звільненні позивача відповідачем були порушені норми чинного трудового законодавства, зокрема: при звільнення позивача у зв»язку із скороченням численності або штату працівників, їй не було в повній мірі запропоновано іншу наявну роботу, не було враховане переважне законодавством право на залишення її на роботі, були порушені вимоги ст. 49-2 КЗпП України.

Апеляційна інстанція погоджується з такими висновками суду.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 28.05.1995 р. згідно наказу № 138 від 28.05.1995 р. була прийнята на роботу гірничою робітницею 3 розряду з повним робочим днем в підземних умовах на ш. Гвардійська ВО «Кривбасруда». Вподальшому наказом № 84 К від 28.09.1999 р. вона була переведена на дільницю технічного контролю лаборантом - радіометристом 3 розряду. (а.с. 6, 10-13).

Відповідно наказу ВАТ «Кривбасзалізрудком» «Про проведення в відповідність штатного розпису робітників» № 756 від 21.07.2008 р., з метою виконання програми «Оптимізації на оплату праці та чисельності персоналу» професія позивача лаборант - радіометрист 3 р. була виключена із штатного розпису робітників гірничої інспекції по технічному контролю якості руд. Було виключено 7 одиниць лаборантів - радіометристів (а.с.166).

Відповідно до наказу № 2888-к від 26.11.2008 року ОСОБА_2 згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України було звільнено з підприємства у зв»язку з скороченням штату працівників.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України передбачена можливість розірвання трудового договору власником або уповноваженим ним органом у разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України в п. 19 Постанови від 06 листопада 1992 року № 9 « Про практику розгляду трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов»язані зі звільненням за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов»язані з»ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення численності або штату працівників, чи додержані власником або уповноваженим ним органом норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази змін в організації виробництва і праці, того, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або власник чи уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

При цьому звільнення з таких підстав допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу.

Доводи в апеляційній скарзі щодо помилкового висновку суду першої інстанції про порушення відповідачем вимог ст. 49-2 КЗпП України спростовуються тим, що ОСОБА_2 була ознайомлена з наказом «Про проведення в відповідність штатного розпису робітників» № 756 від 21.07.2008 р. 19.08.2008 року їй було направлено попередження про звільнення, з яким вона була ознайомлена 01.08.2008 року. ( а.с. 15,167).

Одночасно з попередженням про звільнення у зв»язку із змінами в організації виробництва ОСОБА_2 було запропоновано лише вакантна посада прибиральника території по благоустрою території УСП ( а.с. 154).

Посилання відповідача в скарзі про те, що судом безпідставно були взяті інші вакантні посади, крім тієї що було запропоновано позивачу, спростовується вимогами трудового законодавства.

Оскільки, за змістом норми ст. 49-2 КЗпП України позивачу має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю, а за відсутності такої інша наявна робота. Суд перевірив доводи позивача щодо наявності у відповідача вакантних посад і з»ясував, чи пропонувалися їй ці посади. З матеріалів справи вбачається, що на дату попередження 01.08.2008 року ОСОБА_2 про звільнення , а також на день звільнення -26.11.2008 року було вакантними інші посади, а саме: робітник по благоустрою 1, кухар -1, кухонний робітник -1, двірник -1, опрокидників 7, робітник зеленого господарства -1, прибиральник приміщень -1, машиніст по пранню 2, комірник-1, робітник по комплексному обслугованою 2, робітник виробничих бань 1, які за своєю освітою та фахом могла б виконувати позивач і які вона могла б виконувати з її згоди.

Позивачу було запропоновано лише обійняти одну посаду прибиральника території по благоустрою території УСП, від якої вона відмовилась ( а.с. 15,51-53), 60-62). Із зазначеними вище посадами позивач ознайомлена не була, про свідчить факт відсутності акту про відмову позивача від підпису про ознайомлення з усіма вакантними посадами.

З доводами апелянта про те, що суд при ухваленні рішення не дав належної оцінки доказам про врахування усіх обставин при вирішенні питання про наявність переваг робітників перед іншими колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно штатного розкладу на підземній дільниці виробничого контролю рудо підготовки шахти «Гвардійська» гірничої інспекції з технічного контролю якості руд, було 10 одиниць лаборантів радіометристів, в той час як фактично працювало 13, тобто 3 одиниці понад штату.

Колегія суддів вважає, що, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, керуючись ст. 42 КЗпП України, про те що переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці і лише при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага надається згідно п.п. 1-9 ч. 2 зазначеної статті.

Судом встановлено, що 3 одиниці лаборантів радіометристів, які були прийняті на роботу понад штат пізніше позивача, повинні бути звільнені в першу чергу, оскільки позивач на посаду лаборанта радіометриста була прийнята 28.09.1999 року. ( а.с. 274-275).

Крім цього позивач має 3 розряд, в той час як прийняті на роботу пізніше за нею лаборанти радіометристи ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 мають 2 розряд ( а.с. 274-275).

Таким чином, у зв»язку з порушенням відповідачем чинного трудового законодавства

при звільненні позивача ОСОБА_2, суд правильно дійшов висновку про поновлення її на роботі на посаді лаборанта - радіометриста 3 розряду рудо підготовки ш. «Гвардійська» гірничої інспекції з технічного контролю якості руд ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат».

Що стосується доводів відповідача в апеляційній скарзі про те, що у позивача відсутнє право на відшкодування моральної шкоди, то з цим колегія суддів не погоджується, оскільки ці доводи суперечать діючому законодавству,

Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації життя.

На думку колегії суддів, суд при ухваленні рішення правильно визначив суму заподіяної позивачу моральної шкоди, виходячи із засад розумності та справедливості, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер отриманих позивачем моральних страждань.

Що стосується доводів, викладених в апеляційній скарзі щодо не зазначення судом в резолютивній частині рішення періоду стягнення з відповідача на користь позивача середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 74542 грн. 96 коп., то цій період зазначений судом в мотивувальній частині рішення. Колегія суддів погоджується із стягнутою судом сумою і вважає ці доводи необґрунтованими.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності позовних вимог позивача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, при його ухваленні досліджено всі обставини справи, у зв'язку з чим повинне бути залишене без зміни, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303,307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 акціонерного товариства «Кривбасзалізрудком» - відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 03 березня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:ОСОБА_9

Судді:ОСОБА_10

ОСОБА_11