Справа № 2- 326 / 2012
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 липня 2012 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючої - судді Тетервак Н.А.,

при секретарі - Селезі В.В., Мельниченко Т.В.,

з участю адвоката ОСОБА_1,

представника позивачки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

відповідачки ОСОБА_4 Н, Т.,

представника відповідача ОСОБА_5 сільської ради -ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м т. Іванків справу за позовом ОСОБА_7 до ЗЕЛЕНОПОЛЯНСЬКОЇ сільської ради та ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання заповіту недійсним.

Позивачка посилається на те,що 05 грудня 2011 року в с.Зелена Поляна Поліського району Київської обрості помер її батько, ОСОБА_8.

За життя ОСОБА_8 склав заповіт, який 10 березня 2009 року був посвідчений секретарем Зеленополянської сільської ради ОСОБА_9

Згідно цього заповіту її батько,ОСОБА_8, все своє майно, яке складається з будинку садибного типу №21 по вул.. Гагаріна в селі Зелена Поляна Поліського району Київської області , заповідав своїй рідній тітці -ОСОБА_4.

Вона,як дочка спадкодавця є спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_8.

Спадкоємцем першої черги також є її брат,ОСОБА_10,однак ним кладена нотаріально посвідчена заява від 06.01. 2012 року №03/ 02-14 щодо відмови від спадщини на її користь.

Оскільки її батько останнім часом в будинку проживав один,вона його провідувала, доглядала його, привозила ліки,чистий одяг, привозила їжу.

Наявність заповіту на користь ОСОБА_4 здивувало її та її брата, оскільки за життя між її батьком та ОСОБА_11 склалися неприязні відносини, так як ОСОБА_11 примушувала її батька тяжко працювати,всіляко залякувала його та знущалася з нього.

З боку ОСОБА_11 існують і інші випадки оформлення спадщини від мешканців с.Зелена Поляна , які не є близькими родичами останньої.

Про смерть свого батька вони з братом дізналися від сусідів. Їх батько помер 05 грудня 2011 року о 16 год. 20 хв., а 6 грудня 2011 року,з незрозумілих для них причин, їх батька вже похоронили.

Слід зазначити, що Їх батько не страждав на хронічні захворювання,смерть була раптовою. Отже, в такому випадку мав провадитися комплекс дій шодо встановлення причини смерті відповідними закладами згідно Кримінально- процесуального кодексу,наказу МОЗ України від 17.01. 95р, що в свою чергу не було зроблено.

Сільський фельдшер видала довідку про смерть її батька не встановивши причини смерті.

Всупереч чинного законодавства тіло її батька не було доставлено в морг, паталого-анатомічна або судово-медична експертиза тіла її батька, з метою встановлення причини його смерті, не проводилася.

Вона вважає,що заповіт від 10 березня 2009 року секретарем Зеленополянської сільської ради посвідчено з грубим порушенням ст. 37 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських,селищних, міських Рад народних депутатів України,затвердженої Міністерством юстиції від 25.08. 1998 року № 22/5,на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів покладено вчинення цих дій.

Так, при складанні Заповіту від 10 березня 2009 року порушено ч.2 ст. 158 Інструкції,а саме: не були присутні два свідки,що є обов»язковим при посвідченні заповіту.

Порушено ч.3 п.33 та п.8 Інструкції ,де зазначено,що нотаріальна дія вчиняється в приміщенні виконавчого комітету сільської,селищної,міської Ради народних депутатів.

В окремих випадках,коли громадянин не може з»явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчення угоди,нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням.

Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням виконавчого комітету,то в посвідчувальному написі на документі і в реєстри нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії (на дому, в лікарні і т.д.). Аналогічна норма міститься в ч.2 ст. 41 Закону України «Про нотаріат».

Проте, посвідчення Заповіту від 10 березня 2009 року відбувалося в будинку ОСОБА_11, куди секретар сільської ради ОСОБА_9 принесла надрукований текст заповіту,проте, на заповіті не має вказівок,що заповіт посвідчено за межами приміщення сільської ради та що заповідач не мав можливості з»явитися в приміщення сільської ради,як того вимагає Інструкція.

При посвідченні заповіту було грубо порушено порядок посвідчення заповітів в частині місця посвідчення заповіту,шляхом його підписання та посвідчення поза приміщенням сільської ради,що дає підстав оспорювати заповіт, посвідчений з порушенням порядку ч.1 ст. 203 ЦК України.

Позивачка просить визнати недійсним заповіт від 10 березня 2009 року, складений ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4, посвідчений секретарем Зеленополянської сільською радою.

В судовому засіданні представники позивачки за довіреністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов підтримали.

Відповідач , ОСОБА_5 сільська рада та ОСОБА_11 , позов не визнали.

Вислухавши представника позивачки, відповідачів, вивчивши матеріали справи та допитавши свідків, суд прийшов до наступного.

Як слідує з копії Заповіту від Десятого числа березня місяця 2009 року ОСОБА_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1,народився 1958 року в с.Зелена Поляна Поліського району Київської області на випадок своєї смерті робить таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те,що буде йому належати на день смерті і на що він матиме право, заповідає ОСОБА_4.

Зміст ст. 1241,1254 Цивільного Кодексу України йому роз»яснино секретарем сільської ради.

Заповіт посвідчено ОСОБА_9,секретарем Зеленополянської сільської ради.

Заповіт записаний секретарем сільської ради зі слів ОСОБА_8.

Заповіт до підписання прочитаний вголос заповідачем, власноручно підписаний.

Ст. 1233 Цивільного кодексу України дає поняття заповіту, а саме,що заповіт- це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю( ст. 1234 ЦК).

Відповідно до ст. 1235 Цивільного кодексу України,заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

Ст. 1236 ЦК України встановлює право заповідача щодо охоплення заповітом прав та обов»язків, які йому належать на момент складання заповіту. Заповідач може заповідати все своє майно, або ж частину.

Отже, ст.ст. 1234,1235,1236 Цивільного кодексу передбачає повне волевиявлення фізичної особи-заповідача на розпорядження своїми правами та обов»язками на випадок його смерті.

Так з заповіту від 10 березня 2009 року слідує,що ОСОБА_8 розпорядився,що на випадок своєї смерті все своє майно заповідає ОСОБА_4. Отже, в заповіті відображено волевиявлення ОСОБА_8.

Позивачка в позовній заяві не оспорює волевиявлення ОСОБА_8 щодо складання заповіту на користь ОСОБА_11, при цьому піддає його сумніву, вказуючи,що між її батьком ОСОБА_8 та його тіткою, ОСОБА_4, склалися неприязні відносини. В судовому засіданні представник позивачки-Долгов,- заявив,що ОСОБА_8 в розмові обіцяв передати своє майно дочці, а свідок ОСОБА_10 (брат позивачки, син заповідача) пояснив,що за місяць до смерті був у батька. Чи хворів батько, він не знає, але він знає,що ОСОБА_4 знущалася з їх батька.

Свідок ОСОБА_12 , соціальний працівник,пояснила,що з ОСОБА_8 вони були сусіди. ОСОБА_8 дружив з братом її матері. Про обставини посвідчення заповіту вона нічого не знає, але що він був, вона знала від самого ОСОБА_8 Про це знало все село вже років зо два, що він склав заповіт на користь ОСОБА_11 Останні два роки ОСОБА_8 зловживав спиртними напоями,жив один,був не доглянутий. Їсти він ходив до ОСОБА_11, яка його і одягала. ОСОБА_8 не працював,пенсії не отримував і якби не ОСОБА_11,то йому не було б в що одягнутися.

Свідок ОСОБА_13 пояснив,що ОСОБА_8 його небож. Він приходив до ОСОБА_8 і той говорив,що заповіт він «дав» на ОСОБА_11. Про те,що у ОСОБА_8 є діти, він знав, але вони до батька не їздили. Хворів ОСОБА_8 біля року, а останній місяць зліг.

Свідок ОСОБА_14 пояснила,що вона сусідка ОСОБА_11 та ОСОБА_8 Живе від них через 2 хати. ОСОБА_8 жив у своїй хаті,але їсти весь час ходив до ОСОБА_11. Діти у нього були, але вони від нього відказалися. Вона їх бачила в шкільному віці. На весілля діти батька не запрошували, а на похоронах були. Останній тиждень ОСОБА_8 лежав,був худющий і жовтий. ОСОБА_11 йому носила їжу додому,переодягала його. Про заповіт вона нічого не знає.

Відповідач -сільський голова ОСОБА_6, яка була допитана як свідок, суду пояснила,що в ОСОБА_5 сільській раді обов»язок вчиняти нотаріальні дії, в т.ч посвідчувати заповіти, покладено на секретаря сільської ради. Заповіт ОСОБА_8 посвідчувала ОСОБА_9, яка на той час працювала секретарем Зеленополянської сільської ради і все зробила по закону.

Свідок ОСОБА_15Ф.(фельдшер) пояснила,що не була очевидцем складання чи посвідчення ОСОБА_8 заповіту, але про заповіт знала,оскільки в той день вона заходила в сільську раду. Там сиділи ОСОБА_8 і ОСОБА_11 На її запитання ОСОБА_11 сказала,що ОСОБА_8 прийшов складать на неї заповіт. ОСОБА_8 дуже хворів Вона до нього заходила,умовляла їхати до лікарні, але ОСОБА_8 не захотів лікуватися. Тоді ж він говорив,що склав на тітку заповіт.

Свідок ОСОБА_16 (рідний брат заповідача) суду пояснив, що він проживає в м.Переяслав- Хмельницький. До брата приїжджав 3-4 рази на рік. В 1994 році він забрав із села їх матір,яка до своєї смерті в 2007 році проживала у нього. ОСОБА_17 приїжджав до нього провідувати матір. ОСОБА_18 склав заповіт на нього, а потім пізніше на їх рідну тітку, ОСОБА_4. Він був не проти, оскільки він живе далеко, рідко бачився з братом, а тітка була поряд, допомагала йому у всьому. Про своїх дітей брат ОСОБА_18 нічого ніколи не говорив і він намагався не запитувати, оскільки діти з батьком не спілкувалися. Він випадково чув,що племінники одружилися, але на весіллі не був ніхто.

Свідок ОСОБА_9 пояснила,що в 2009 році вона працювала секретарем Зеленополянської сільської ради. В її обов»язки як секретаря, було покладено вчинення нотаріальних дій, зокрема, посвідчення заповітів фізичних осіб.

10 березня 2009 року ОСОБА_8 прийшов в ОСОБА_5 сільську раду і сказав,що хоче скласти заповіт на користь ОСОБА_4. ОСОБА_8 мав з собою всі необхідні документи: паспорт, ідентифікаційний номер, посвідчення потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС, так як раніше він приходив на консультацію і вона йому пояснила, які треба документи. В той день, а саме 10 березня 2009 року, у них в сільській раді поламався,»завис» комп»ютер і вона попросила ОСОБА_8 почекати деякий час,щоб вона могла набрати на комп»ютері текст заповіту, але він залишив їй документи і пішов додому. Коли комп»ютер відремонтували,то вона набрала текст заповіту і пішла додому до ОСОБА_8,щоб той міг ознайомитися із змістом заповіту, його підписати та провести всі необхідні для цього дії. Так як ОСОБА_8 дома не було, а вона знала,що він може бути у своєї тітки, ОСОБА_4, то вона зайшла до ОСОБА_4, де дійсно знаходився ОСОБА_8. ОСОБА_11 на той час дома не було. Вона показала ОСОБА_8 текст заповіту,який вона набрала на комп»ютері та запропонувала прочитать. ОСОБА_8 прочитав текст заповіту, сказав,що все так, як він хотів і вони пішли в сільську раду,де провели всі необхідні дії: підписання, посвідчення заповіту(поставила печатку) та його реєстрацію. Вона вручила один екземпляр заповіту ОСОБА_8, віддала йому його документи:паспорт,код,посвідчення потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі,із зазначенням місця та часу його складання.

Заповіт має бути підписаний особисто заповідачем.

Якщо особа не може особисто підписати заповіт,він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими,службовими особами, визначеними в статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Відповідно ст. 1251 ЦК України та ст. 37 Закону «Про нотаріат» нотаріальні дії у виконавчих комітетах сільських,селищних , міських рад вчиняються посадовими особами, на яких за рішенням виконкому відповідної ради покладено вчинення цих дій.

З рішення ОСОБА_5 сільської ради від 16.04. 2008 року №115-20-У «Про призначення відповідальної особи за вчиненням нотаріальних дій» слідує,що відповідальною особою за вчинення нотаріальних дій призначена секретар сільської ради ОСОБА_9, а тому заповіт ОСОБА_8 від 10 березня 2009 року посвідчено належною особою.

Так ст. 1248 ЦК України вказує,що нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос

Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт,посвідчення заповіту має відбуватися при свідках.( ст. 1253 ЦК).

Отже, дана стаття не деталізує, в якому саме місці має складатися текст заповіту, чи є обов»язковою при його написанні присутність особи-заповідача, по просьбі якого текст записує нотаріус.

З пояснень сторін, свідків та матеріалів справи слідує,що на час посвідчення заповіту ОСОБА_8 мав повну цивільну дієздатність, самостійно міг читати та підписувати документи,а тому посилання позивачки, що присутність двох свідків є обов»язковою, є безпідставною.

Присутність при вчиненні нотаріальної дії сільського голови,як того вимагає позивачка, не вимагається законом.

Однією з підстав для визнання заповіту недійсним позивачка вказує посвідчення його поза приміщенням сільської ради та відсутність про це запису в заповіті.

Як вже було відмічено, складання заповіту має декілька етапів: запис самого тексту, прочитання заповідачем цього тексту, підписання заповідачем самого тексту заповіту та посвідчення заповіту. Крім того, після посвідчення заповіту, заповіт реєструється посадовою особою, яка його посвідчувала.

Як встановлено в судовому засіданні посвідчення заповіту від 10 березня 2009 року, який був складений ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4, відбулося в приміщенні ОСОБА_5 сільської ради секретарем цієї ради. Заповідач перечитав текст, секретар роз»яснила йому зміст статей 1241,1254 ЦК, після чого його посвідчила, а саме: поставила свій підпис та печатку сільської ради, тому ніяких відміток про те,що ніби- то заповіт посвідчено в іншому місці, не повинно бути.

Суд вважає,що позов ОСОБА_7 є надуманим та безпідставним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі наведеного,ст.ст.1233,1236, 1247, 1251, 1252 ,1254, 1257 ЦК України, ст. 37, ст. 41 Закону України «Про нотаріат», керуючись ст. 10,60,88, 209, 212- 215 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_7 в позові відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд на протязі 10 днів,з часу отримання копії рішення.

Суддя: