Справа № Провадження №22-ц-1309/12 22-ц/1090/1467/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія40Доповідач у 2 інстанції Корзаченко
УХВАЛА

Іменем України

14 березня 2012 року колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі :

головуючого Мережко М.В.,

суддів Корзаченко І.Ф., Кулішенка Ю.М.,

при секретарі Хворостяній А.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Вишгородського районного суду від 7 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення грошової компенсації за користування нерухомим майном та відшкодування моральної шкоди,

встановила:

У травні 2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом про виселення ОСОБА_6, ОСОБА_4 з членами їх сімей з житлового будинку без надання іншого житлового приміщення та стягнення з ОСОБА_5 неотриманих доходів і відшкодування моральної шкоди.

Позов обгрунтовувала тим, що ОСОБА_2 є власником 3/4 частин житлового будинку № 101 по вул. А. Чайки в с. Раківка Вишгородського району Київської області. ОСОБА_3 є власником 1/4 частини цього будинку.

У 1990 році позивачі виїхали до ОСОБА_7 Федерації. Зі згоди позивачів у зазначений будинок вселилась ОСОБА_8.

3 березня 2007 року ОСОБА_8 померла. ЇЇ син ОСОБА_5 у травні 2007 року передав будинок в оренду ОСОБА_6 та ОСОБА_4

За даними Вишгородського Агентства Нерухомості орендна плата аналогічного будинку становить в середньому 1500 грн. на місяць.

З урахуванням зазначеного розміру орендної плати за три роки орендна плата за будинок становить 54000 грн., з яких на користь ОСОБА_2 необхідно стягнути 40500 грн, а на користь ОСОБА_3 13500 грн. з урахуванням розміру належних їм часток у праві власності на будинок.

2 листопада 2011 року позивачі уточнили позовні вимоги, посилаючись на те, що 22 жовтня 2011 року вони повернулися з ОСОБА_7 Федерації та вселились у належний їм будинок, а ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виселилися з будинку.

Позивачі зазначали, що відповідно до ст. 162 ЖК України, ст.ст. 386, 390 ЦК України відповідачі повинні сплатити грошову компенсацію за користування жилим приміщенням його власникам.

Після уточнення позовних вимог позивачі просили стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за користування житловим будинком у сумі 40500грн. та на відшкодування моральної шкоди 7000грн. Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за користування належною їй ј частиною будинку в сумі 13500 грн. та на відшкодування моральної шкоди 3000 грн.

Рішенням Вишгородського районного суду від 7 грудня 2011 року позивачам в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі просять скасувати рішення суду з підстав порушення норм матеріального права.

Апеляційну скаргу необхідно відхилити з таких підстав.

Встановлено, що позивачі є власниками житлового будинку № 101 по вул. А.Чайки в с. Раківка Вишгородського району Київської області.

У 1990 році позивачі виїхали до ОСОБА_7 Федерації. Зі згоди позивачів у зазначений будинок вселилась ОСОБА_8.

3 березня 2007 року ОСОБА_8 померла.

Позивачі повернулися з ОСОБА_7 Федерації у жовтні 2011 року.

Позивачі не мають громадянства України і є громадянами ОСОБА_7 Федерації, що підтверджується копіями їх паспортів.

Позивачі посилалися на те, що ОСОБА_5 у травні 2007 року передав будинок в оренду ОСОБА_6 і ОСОБА_4

Проте, позивачі не надали доказів того, що ОСОБА_5 передавав будинок в оренду. Той факт, що у будинку проживали інші особи, не доводить того, що ОСОБА_5 передавав будинок в оренду та одержав від цього доходи.

Позивачі також не надали належних доказів про розмір доходів, які ОСОБА_5 міг одержати від використання будинку.

Позивачі посилалися на довідку Вишгородського Агентства Нерухомості, у якій зазначено, що орендна плата будинку 1975 року забудови загальною площею 62,7 кв.м. за адресою Київська область Вишгородський район, с. Раківка, вул. А. Чайки № 101, розташованого на земельній ділянці площею приблизно 0,30 га в середньому становить 1500 грн. на місяць станом на травень 2011 року.

У довідці не зазначено розмір орендної плати за аналогічний будинок у період з травня 2008 року по травень 2011 року, тобто у той період, за який позивачі просили стягнути доходи, що міг одержати ОСОБА_5

Крім того, з довідки Синяківської сільської ради вбачається, що для обслуговування зазначеного будинку закріплена земельна ділянка площею 0,0992 га, тобто менше, ніж зазначено у довідці Вишгородського Агентства Нерухомості.

За таких обставин зазначена довідка Вишгородського Агентства Нерухомості не є доказом, що підтверджує розмір доходів, які ОСОБА_5 міг одержати від використання будинку за три роки.

З урахуванням наведеного суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення доходів, які ОСОБА_5 міг одержати від використання будинку, предявлених на підставі ст. 390 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громаданинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

У позовній заяві позивачі формально посилалися на ст. 162 Житлового кодексу України, проте не предявили позовних вимог про стягнення плати за користування жилим приміщенням та плати за комунальні послуги, оскільки у позовній заяві не зазначили розміру плати за користування жилим приміщенням та плати за комунальні послуги, визначеного на підставі ст. 162 ЖК України і не просили стягнути зазначеної плати. Позивачі просили стягнути лише розмір орендної плати, яку на їх думку одержав відповідач ОСОБА_5 від інших осіб.

Крім того, позивачі ні з ким не укладали угоди про користування жилим приміщенням в будинку та не встановлювали розмір плати за користування приміщенням.

З урахуванням наведеного суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

Суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України, колегія,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду від 7 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді