АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-532/12
Головуючий по 1-й інстанції Киричок С.А.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2012 року м.Полтава

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Бутенко С.Б., Панченко О.О.

при секретарі: Рибак О.О.

з участю

представника позивачів ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представник третьої особи ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_6

на ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2011 року

по цивільній справі ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Руденківська сільська рада, приватне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилих будівель та витребування майна від добросовісного набувача,-

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2011 року заява ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 про забезпечення позову задовлена.

Заборонено відповідачу ОСОБА_6 відчужувати спірне майно, а також укладати правочини по наданню в оренду цих будівель і приміщень в них новим користувачам.

Накладено заборону ОСОБА_6, до вирішення спору в порядку цивільного судочинства про наледність речей, що підлягають поверненню на підставі постанови суду в кримінальній справі, вчиняти будь-які дії стосовно спірних будівель, а саме: адміністративне приміщення, розташоване по вул. Червоноармійська, 13, в с. Руденківка Новосанжарського району Полтавської області; котельню, розташовану по вул. Червоноармійська, 13-а в с. Руденківка Новосанжарського району Полтавської області; лазню (приміщення бані), розташовану по вул. Червоноармійська, 13-б, в с. Руденківка Новосанжарського району Полтавської області.

Ухвала оскаржена відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які просять її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову. Свої вимоги мотивують, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 312 ч.1 п.1 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третіх осіб Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилих будівель та витребування майна від добросовісного набувача.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, місцевий суд виходив з того, що майно, належне ОСОБА_6, може бути відчужене, надане у користування іншим особам, і в подальшому може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

Як встановила колегія суддів, такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Оцінюючи законність та підставність зазначеної ухвали, колегія суддів вважає, що забезпечення позову є обгрунтованим та виправданим, постановленим згідно положень ст.ст. 152-153 ЦПК України, з урахуванням фактичних обставин справи, дійсних правовідносин сторін, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення заяви позивачів про забезпечення позову, що відповідає принципу співмірності із заявленими позовними вимогами, як того вимагає ч. 3 ст. 152 ЦПК України.

Посилання відповідача ОСОБА_5 на те, що заява про забезпечення позову за формою та змістом не відповідає вимогам ЦПК України, не заслуговує на увагу, оскільки предметом оскарження є ухвала суду про забезпечення позову.

Також не заслуговує на увагу посилання відповідача ОСОБА_5А в тій частині, що спірне нерухоме майно не перебуває у його власності з 2003 р., а у власності відповідача ОСОБА_6 перебуває у приватній власності з 2005 року, тобто більше 8-ми років, оскільки дана обставина не впливає на задоволення заяви про забезпечення позову.

Твердження відповідача ОСОБА_6 в тій частині, що ухвала суду не містить підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, не відповідає дійсності, оскільки, як вбачається із її змісту, місцевий суд виходив з того, що майно, належне йому, може бути відчужене, надане у користування іншим особам, і в подальшому може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

Також не заслуговує на увагу посилання відповідача ОСОБА_6 в тій частині, що ухвала суду про забезпечення позову перешкоджає його господарській діяльності, оскільки у матеріалах справи відсутні дані про належність йому на праві приватної власності спірних об»єктів нерухомості як суб»єкту господарської діяльності. Як вбачається із договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 01.06.2005 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, останній придбав спірні приміщення як фізична особа.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог процесуального закону, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанціїї, а тому апеляційні скарги слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2, 312 ч.1 п.1, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відхилити, а ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді:

Копія