Справа №2-1207/12
09.02.2012 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира
в складі : головуючого судді Лєдньова Д.М.
при секретарі Самченко В.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 24.02.2009 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_1 як позикодавець надала, а ОСОБА_2, що виступила позичальником, отримала грошові кошти в сумі 2000 грн. із зобов»язанням повернути грошову суму в розмірі 4000 грн. 31.03.2009 року. Укладення договору підтверджено розпискою від 24.02.2011 року. Вказуючи на те, що відповідачем порушено умови договору щодо строку повернення коштів, просить стягнути суму боргу в розмірі 2000,00 грн., а також передбачені ст. 625 ЦК України компенсаційні втрати за прострочення грошового зобов»язання: інфляційне збільшення 406,00 грн. та 155,18 грн. як 3 % річних від простроченої суми. Крім того, позивач просить стягнути 1438,82 грн. моральної шкоди, відшкодувати витрати, пов»язані із явкою до суду.
Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, що ґрунтуються на договорі позики.
24.02.2009 року між сторонами укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_1, що виступила позикодавцем, передала ОСОБА_2 позичальник, 2000 грн. Позичальник взяла на себе зобов»язання повернути грошову суму в розмірі 4000 грн. із терміном повернення 31.03.2009 року.
Угоду сторін правочину щодо повернення позикодавцю грошової суми в розмірі 4000 грн., при отриманій в 2000,00 грн., суд тлумачить як домовленість учасників про встановлення відповідного розміру відсотків за користування коштами, право на отримання яких має позикодавець згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Одночасно, позивачем не заявлено вимогу про стягнення вищенаведеної суми.
У відповідності до ч. 1 ст. 1049 позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
В порушення умов договору щодо строків повернення коштів відповідач вказану суму позики не повернув. У відповідності до ч. 2 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. В матеріалах справи наявна розписка, надана відповідачем.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Приймаючи до уваги наведене, суд, розглядаючи справу в межах позовних вимог, приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача 2000,00 грн. суми позики.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд встановив, що термін, який є простроченим у виконанні зобов»язань позичальником, станом на 31.10.2011 року (з 01.04.2009 року) становить 944 дні.
Перевіривши шляхом підсумку відповідність заявлених позивачем на стягнення сум як процентів за ч. 2 ст. 625 ЦК України (3% річних) тим, що ґрунтуються на математичному підрахунку із застосуванням формули: Пр. = 3/365/100*944 (дні прострочки) * 2 000 (сума боргу) = 155,18 грн., суд приходить до переконання про обґрунтованість вимог позивача в частині наявної заборгованості по сплаті трьох відсотків річних.
Керуючись рекомендаціями, наданими Верховним судом України в листі від 03.04.97 відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, з врахуванням встановлених індексів інфляції у відповідні періоди, а також приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 11 ЦПК України щодо розгляду справи судом в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача 406 грн. інфляційного збільшення внаслідок прострочення виконання зобов»язання.
В іншій частині позовних вимог, про стягнення завданої моральної шкоди в сумі 1438,82 гривень необхідно відмовити, так як договором позики сторонами не передбачена моральна компенсація за несвоєчасне повернення боргу.
У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, та документально підтверджені витрати, пов»язані із явкою позивача в судове засідання від 20.12.2011 року.
Керуючись ст.ст. 526, 530, 545, 625, 1047 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 14, 60, 88, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 2561,18 грн., з яких 2000,00 грн. сума основного боргу, 155,18 грн. 3 % річних як відповідальність за прострочення грошового зобов»язання згідно ст. 625 ЦК України, 406 грн. інфляційне збільшення внаслідок прострочення грошового зобов»язання згідно ст. 625 ЦК України.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 51,00 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 70 грн. витрат, пов»язаних із явкою позивача в судове засідання.
В задоволенні інших вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив за заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя: