Справа № 2-3814/11
(2/401/867/12)
РІШЕННЯ

Іменем України

01.02.2012 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Руденко В.В.,

при секретарі Чорнойван О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом приватного науково-виробничого підприємства фірма «Алтей»до ОСОБА_1, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», про відшкодування майнової шкоди завданої злочином, та незаконними рішеннями суддів, визнання договорів купівлі-продажу та іпотеки недійсними, витребування безпідставно набутого майна в натурі із чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачів, в обґрунтуванні якого зазначив, що 24.02.1993 року було зареєстровано приватне науково-виробниче підприємство фірма «Алтей», засновником та директором якого в одній особі являється ОСОБА_5 2.02.2002 року шляхом злочину конкуренти за участю органів державної влади заволоділи корпоративними правами позивача. У лютому 2002 року державний виконавець відділу ДВС Індустріального району м. Дніпропетровська , зловживаючи владою, свідомо виставив на прилюдні торги майно, на яке Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було накладено арешт та заборону на його реалізацію, а саме виробничі приміщення літера А-2, сарай - Ж, сарай - Б, ангар - В, огорожа-4, які розташовані по вул. Бажова,53 в м. Дніпропетровську. Рішенням Верховного Суду України від 05.04.2006 року встановлено, що «оскільки ОСОБА_6 набув корпоративних прав на спірне підприємство поза межами чинного законодавства, вони не породжують юридичних наслідків. Тому всі дії та угоди щодо цього підприємства, здійснені Державною виконавчою службою, та іншими особами, є незаконними, права позивача як засновника на це підприємство мають бути поновлені». Тому, починаючи з 7.03.2002 року по 10.10.2006 року всі дії, які відбувались у позивача не мають ніяких юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. 10.10.2006 року на підставі вказаного рішення Верховного суду України та листа Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 29.06.2006 року №359-1/06 корпоративні права позивача були поновлені. Відповідач ОСОБА_1, як недобросовісний набувач на прилюдних торгах придбав спірні виробничі приміщення, що розташовані по вул. Бажова,53 в м. Дніпропетровську, про що 24.12.2002 року на підставі протоколу прилюдних торгів отримав свідоцтво про придбання нерухомого майна. 27.04.2007 року ОСОБА_1 продає вищезгадане спірне нерухоме майно ОСОБА_3, про що було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу. ОСОБА_3 уклала договір земельної ділянки по вул. Бажова,53 в м. Дніпропетровську з виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради. 17.12.2007 року ОСОБА_3, як недобросовісний набувач, уклала з ПАТ «Альфа-Банк»договір іпотеки № SMERS00411/2, відповідно до якого предметом іпотеки за цим договором є вищезгадане спірне нерухоме майно. Згодом ОСОБА_3 самочинно побудувала за згаданою адресою інше нерухоме майно, яке підлягає знесенню. Вважає всі вищеперераховані договори нікчемними та такими, що не мають юридичних насліків на підставі рішення Верховного суду України від 5.04.2006 року та вироку Індустріального районного суду м. дніпропетровська від 20.10.2008 року, яким визнано винним державного виконавця Біленка Ю.В. в скоєнні злочину, передбаченого ст. 365 КК України. Просить суд визнати недійсними : свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів ВАС №623685 реєстр №6036 від 24.12.2002 року, посвідчене приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_2; договір купівлі-продажу виробничої будівлі по вул. Бажлва,53 в м. Дніпропетровську, укладений 27.04.2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі №4107; договір оренди земельної ділянки, розташованої по вул. Бажова,53 в м. Дніпропетровську, укладеного між ОСОБА_3 та виконкомом Дніпропетровської міської ради; договір іпотеки № SMERS00411/2, укладений між ОСОБА_3 та ПАТ «Альфа Банк»; зобовязати ОСОБА_3 знести самочино збудоване нерухоме майно по вул. Бажова,53 в м. Дніпропетровську; скасувати державну реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_1 та ОСОБА_3; застосувати наслідки недійсності правочинів, витребувавши у ОСОБА_3 спірне нерухоме майно.

Представник позивача в судовому засіданні свій позов підтримав та надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_1 проти позову заперечував, пояснив суду, що його довіритель є добросовісним набувачем, прилюдні торги не визнані недійсними, крім того, існує рішення апеляційного суду від 3.02.11 року, яким відмовлено позивачу у задоволенні позову між тими ж сторонами з тих же підстав, тому просив у позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти позову заперечував, оскільки його довіритель є добросовісним набувачем, позивач не позбавлений можливості відшкодувати шкоду, завдану злочином з винних осіб, а саме з ВДВС в Індустріальному районі. Щодо договору оренди, то позивачем не притягнуто в якості відповідача сторони договору, а щодо договору іпотеки, то позивач не є стороною цього договору, тому не може його оспорювати. Просив у позові відмовити.

Представник відповідача ПАТ «Альфа Банк»проти позову заперечувала та суду пояснила, що не вбачає підстав для визнання договору іпотеки недійсним.

Інший відповідач, а також треті особи чи їх представники до суду не зявились, повідомлені належним чином про слухання справи, про причини неявки суд не повідомили, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність, оскільки явка останніх в судове засідання є правом, а не обовязком.

Вислухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.12.2002 року між відділом державної виконавчої служби Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська та Товарною біржею «Біржа нерухомості «ДААТ» був укладений договір про реалізацію виробничої будівлі по вулиці Бажова,53 у м. Дніпропетровську; 19.12.2002 року Товарною біржею «Біржа нерухомості «ДААТ»був укладений Протокол №1 Проведення публічних торгів по продажу арештованого майна, належного ПНВП фірмі «Алтей» - виробничої будівлі по вул. Бажова,53; 15.01.2003 року між Відділом державної виконавчої служби Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська та Товариством з обмеженою відповідальністю спеціалізованим підприємством «Укрспецторг»укладено договір №4-17/210 про реалізацію арештованого майна на прилюдних торгах, а саме: сараю Б, сараю Ж, ангара В, огорожі №4 по вул. Бажова, 53; ТОВ спеціалізованим підприємством «Укрспецторг»та Товарною біржею «Нове століття»31.01.2003 року складено та затверджено Протокол №1 Проведення прилюдних торгів по реалізації приміщень (сараю Б, сараю Ж, ангара В, огорожі №4) по вул. Бажова,53, переможцем на яких став відповідач ОСОБА_1; 31.01.2003 року відділом державної виконавчої служби Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська затверджено Акт проведення прилюдних торгів по реалізації будівель по вул. Бажова,53; 24.12.2002 року на ім'я відповідача ОСОБА_1 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 видано свідоцтво про придбання нерухомого майна виробничої будівлі, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Бажова,53; 27.04.2007 року між відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу виробничої будівлі за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Бажова,53, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4; 17.12.2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено договір іпотеки № SMERS00411/2, предметом якого є нерухоме майно, зазначене в додатку до договору, по вул. Бажова,53 в м. Дніпропетровську. Зазначені обставини визнаються сторонами та не підлягають доказуванню відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 215 ч.2 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом ( нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Проте позивачем у судовому порядку не визнані недійсними: договір між відділом державної виконавчої служби Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська та Товарною біржею «Біржа нерухомості «ДААТ»про реалізацію виробничої будівлі по вулиці Бажова,53 у м. Дніпропетровську; Протокол №1 проведення публічних торгів по продажу арештованого майна, належного ПНВП фірмі «Алтей»- виробничої будівлі по вул. Бажова,53; договір між відділом державної виконавчої служби Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська та товариством з обмеженою відповідальністю спеціалізованим підприємством «Укрспецторг»№4-17/210 про реалізацію арештованого майна на прилюдних торгах, а саме: сараю Б, сараю Ж, ангару В, огорожі №4 по вул. Бажова,53; Протокол №1 проведення прилюдних торгів по реалізації приміщень (сараю Б, сараю Ж, ангара В, огорожі №4) по вул. Бажова,53, переможцем на яких став відповідач ОСОБА_1, складеного та затвердженого між ТОВ спеціалізованим підприємством «Укрспецторг»та Товарною біржею «Нове століття» від 31.01.2003 року, які передували отриманню відповідачем ОСОБА_1 свідоцтва про придбання спірного нерухомого майна з прилюдних торгів серії ВАС №623685 реєстр №6036 від 24.12.2002 року, посвідчене приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_2Г

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлена презумпція правомірності правочину, за якою договір є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, а волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, та правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачена свобода договору, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Посилання позивача як на підставу недійсності укладених правочинів щодо спірного нерухомого майна на рішення Верховного Суду України від 10 жовтня 2006 року суд не бере до уваги, оскільки в зазначеному рішенні Верховного Суду України питання про визнання жодного з вищезгаданих договорів не вирішувалось, а відновлення корпоративних прав на підприємство не визнає оспорювання будь-яких правочинів. Вирок Індустріального районного суду від 20.10.2008 року щодо ОСОБА_7В за ст. 365 ч.3 КК України може бути підставою для стягнення заподіяної шкоди позивачу з винної у скоєнні злочину особи. Також, позивачем не надано будь-яких доказів щодо неправомірного заволодіння спірним нерухомим майном ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Крім того, судом встановлено, що позивач не є стороною спірного договору іпотеки, а відтак посилання останнього на його нікчемність є безпідставними.

Також суд вважає безпідставними вимоги позивача щодо визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів існування такого договору, крім того, в якості відповідача позивачем не притягнуто сторону зазначеного договору, а саме виконком Дніпропетровської міської ради. Крім того, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів існування самочинного будівництва по вул. Бажова,53 в м. Дніпропетровську.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог позивача слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,11, 57-60, 212-215,218,222 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову приватного науково-виробничого підприємства фірма «Алтей»до ОСОБА_1, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства «Альфа Банк», треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», про відшкодування майнової шкоди завданої злочином, та незаконними рішеннями суддів, визнання договорів купівлі-продажу та іпотеки недійсними, витребування безпідставно набутого майна в натурі, із чужого незаконного володіння, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: