Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-3295/12
РІШЕННЯ

Іменем України

30.11.2012 року

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Медвідь Н.О.

при секретарі Ковтонюк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 8 листопада 2008 року близько 13 години в м Вишневому на регульованому перехресті вулиць Київської , Жовтневої та Ломоносова сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями НОМЕР_1 під його керуванням та ОСОБА_3, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_2

Спочатку протокол про адміністративне правопорушення був складений на позивача але в результаті розгляду даної справи у Києво-Святошинському районному суді Київської області було встановлено, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення і постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 9 березня 2010 року справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрита у зв'язку з відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення була проведена судова транспортно-трасологічна експертиза , згідно висновку відповідач ОСОБА_4 перед скоєнням ДТП виїздив на червоний сигнал світлофора при швидкості руху 69-73 км/год., допустив порушення вимог п.п. 8.7.3., 8.10 та 12.4 Правил дорожнього руху та виконуючи вимоги п.п. 8.7.3 та 8.10 ПДР мав можливість уникнути зіткнення із автомобілем Мітцубіші під його керуванням.

В результаті данної дорожньо-транспортної пригоди йому була причинена шкода в результаті пошкодження його автомобіля в розмірі 131 226 грн. 44 коп. Так як його автомобіль був застрахований в акціонерному страховому товаристві «Вексель» згідно страхового акту № 0145/10 від 30.03.2010 року йому було нараховано 41 322, 21 грн. страхового відшкодування. Але отримати дане відшкодування і не зміг , так як страхова компанія була ліквідована.

Вважає, що відповідальними за причинену йому шкоду та особами, які повинні її відшкодувати є відповідачі ОСОБА_4 та МТСБУ.

МТСБУ несе відповідальність в розмірі шкоди, визначеної страховим актом від 30.03.2010 в сумі 41 322 грн. 21 коп., а водій ОСОБА_4 в розмірі 8994 грн.23 коп.

Тому просив стягнути з Моторного транспортного страхового бюро України 41 322 грн. 21 коп. з ОСОБА_2 8 994 грн. 23 коп. також судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та уточнив щодо розміру шкоди, зазначив, що сума 8994 гр. 23 коп.,вказана помилково , просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 89944 гр. 23 коп. .

Відповідач ОСОБА_4 та представник його позов не визнали, та зазначили, що 9 березня 2010 року Києво- Святошинський районний суду Київської області, розглядав матеріали справи, про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ст. 124 КУпАП.

На підставі матеріалів проведеної перевірки працівниками ДАІ зроблений висновок, що причиною ДТП є недотримання вимог п. 8.7.3 та п. 16.5 ПДР України з боку водія ОСОБА_1, про що складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

Позивачем до позовної заяви долучено, копію постанови суду від 09.03.2010 в. в якій посилається на висновок експертизи від 18 грудня 2009 року, де експертом розглядалось 2 варіанти: згідно варіанту «1» водій автомобіля ОСОБА_3, який виїхав на червоний сигнал світлофора без зупинки перед перехрестям, не відповідали вимогам п. п.8.7.3, 8.10 та 12.4 ПДР. Виконуючи вимоги п. п. 8.7.3, 8.10 ПДР, водій автомобіля ОСОБА_3 ОСОБА_4 мав можливість уникнути зіткнення із автомобілем Міцубіші. В свою чергу водій автомобіля Міцубіші у цьому випадку повинен був керуватися вимогами п. 12.3 ПДР, згідно яких у разі виникнення небезпеки для руху, яку водій об'єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки.

В даному випадку водій автомобіля Міцубіші не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем ОСОБА_3 шляхом гальмування, оскільки до моменту зіткнення не встигав навіть привести в дію гальмову систему свого автомобіля з моменту його виявлення на лінії світлофора.При цьому в діях водія автомобіля Міцубіші невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР не вбачається.

Згідно варіанту «2» водій автомобіля Міцубіші ОСОБА_1, виконуючи вимоги п. п.8.7.3, 8.10 ПДР, мав можливість уникнути зіткнення із автомобілем ОСОБА_3. При цьому його дії не відповідали вимогам п. 8.7.3 та п. 8.10 Правил дорожнього руху.

Тому вважає, що за вказаних обставин неможливо зробити однозначний висновок про наявність або відсутність в діях позивача та відповідача складу правопорушення. Так як в діях позивача та відповідача вбачається обоюдна форма вини.

В результаті данної дорожньо-транспортної пригоди, також було, пошкоджено автомобіль відповідача, розмір збитків складає 48000 грн.

Представник відповідача МТСБУ позов не визнала, та зазначила, що відповідач здійснює свою діяльність відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" , законодавства України та свого статуту.

Відповідно до п.п. «ґ» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Між АСТ «Вексель» та позивачем було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів.МТСБУ виконує зобов'язання лише за договорами обов'язкового страхування.Також зазначила , що згідно з даними Централізованої бази даних цивільно- правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди застрахована в ПАТ «ХДІ Страхування» за полісом №ВА 4988423 від 08.06.2008 року (строк дії 09.06.2008- 08.06.2009).

Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, в позові відмовляє з наступних підстав:

Судом встановлено, що 08.11.2008 близько 13 години в м. Вишневому на регульованому перехресті вулиць Київської, Жовтневої та Ломоносова сталася ДТП між автомобілями НОМЕР_3 під керуванням позивача та ОСОБА_3, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2

Протокол про адміністративне правопорушення був складений на позивача, але постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 9 березня 2010 справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрита у зв'язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Як на доказ в підтвердження позовних вимог, представник позивача посилається на судову транспортно-трасологічну експертизу, № 585/10012 від 18 грудня 2009 року згідно якої відповідач ОСОБА_4 перед скоєнням ДТП виїздив на червоний сигнал світлофора при швидкості руху 69-73 км/год., допустив порушення вимог п.п. 8.7.3., 8.10 та 12.4 Правил дорожнього руху та виконуючи вимоги п.п. 8.7.3 та 8.10 ПДР мав можливість уникнути зіткнення із автомобілем Мітцубіші під керуванням позивача.

Але висновок експертизи , на якій посилається представник позивача , згідно ст. 147 ЦПК України для суду не є обов»язковими і оцінюються судом за правилами , встановленими ст.. 212 цього кодексу.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Юридичною підставою відповідальності , яка виникає внаслідок заподіяння шкоди є склад цивільного правопорушення, елементами якого є протиправна поведінка, причинний зв»язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Але в даному випадку не встановлені ці умови, які дають підстави для покладання відповідальності на відповідача по відшкодуванню шкоди., оскільки як вбачається з вищезазначеної автотехнічної експертизи вина сторін є обоюдною. Крім цього як вбачається з постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 16.11.2008 року ДТП відбулося внаслідок зіткнення 4-х автомобілів, що не доводить причинного зв»язку між діями відповідача ОСОБА_2 та шкодою, яку вимагає позивач стягнути.

Також, в підтвердження позовних вимог, представник позивача посилається на постанову суду від 09.03.2010 про закриття провадження по справі відносно позивача, , але як вбачається з постанови суду, виходячи з висновку експертизи № 585/10012 від 18.12.2009, неможливо зробити однозначний висновок про наявність або відсутність в діях позивача складу правопорушення, тому і в даному випадку неможливо зробити категоричний висновок про наявність такої умови як вина в діях відповідача ОСОБА_2

Згідно ч.І ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона ( страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статею 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк встановлений договором.

Але суд відмовляє також у в позові про відшкодування страхового відшкодування, оскільки Відповідно до п.п. «ґ» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про страхування» видокремлюється два види страхування, а саме: добровільне та обов'язкове.

Відповідно до ст. 39 Закону МТСБУ є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду заподіяну третім особам.

Отже, МТСБУ виконує зобов'язання лише за договорами обов'язкового страхування.

Тобто, представник позивача не довів тих обставин на які посилався як на підставу позовних вимог, не надав докази в обґрунтування цих вимог не спростував тих обставин на які посилалися представники відповідачів в обґрунтування своїх заперечень , що є його обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України . При цьому суд створив всі умови для змагального процесу , роз»яснював представнику позивача його права та обов»язки.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про не обґрунтованість та не доведеність вимог позивача оскільки вони не відповідають вимогам ст. ст.. 57-59 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 979, 988, 1166, 1187 ЦК України, ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності» ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: