АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 2190/3513/2012
Справа №22-ц/2190/2497/2012 Головуючий в І інстанції Войцеховська Я.В.
Категорія 27 Доповідач: Цуканова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2012 року грудня місяця 10 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
При секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 28 березня 2012 року за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2011 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі ПАТ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути з відповідачів солідарно 727 135,68 грн. При цьому покликалося, що 20.12.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_6 укладено кредитний договір до 20.12.2013 року в сумі 51 000 шв. франків.

Додатковими угодами від 19.03.2007 року та 07.04.2009 року строк повернення кредиту встановлено до 20.12.2023 року та розмір кредиту збільшено до 66 059,91 шв. франків. 19.03.2007 року між Банком та ОСОБА_5 укладено договір, за яким остання поручилася за виконання зобовязань ОСОБА_6, 07.04.2009 року укладено додаткову угоду.

Оскільки відповідачі зобовязання за кредитним договором не виконують, позивач просив позов задовольнити в розмірі заборгованості, що склалася станом на 05.12.2011р.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона від 25.01.2012 року у звязку з укладенням договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами до участі у справі залучено публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» як правонаступник позивача.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 28.03.2012 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 20.12.2006 року, яка станом на 05.12.2011 року становить 727 135,68 грн., яка складається з: суми заборгованості за простроченим кредитом 565 753,82 грн.; суми заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом 141 820,15 грн.; пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 5 642,91 грн.; пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 13 918,80 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» по 1 411,50 грн. судового збору з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просила рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні заявленого до неї позову відмовити, покликаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права при визначенні строку дії договору поруки і дотримання досудового способу врегулювання спору.

ОСОБА_6 подав заяву про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_5 Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 31.08.2012 року дану заяву визнано окремою апеляційною скаргою.

ОСОБА_6 просив рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким Банку у задоволенні позову, заявленого до обох відповідачів, відмовити, покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В судове засідання апеляційного суду відповідачі не зявилися, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідача, представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарги задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

З матеріалів справи вбачається, що 20.12.2006 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_6 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 51 000, 00 шв. франків і зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі до 20.12.2013 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити відсотки за використання кредитних коштів у межах установленого терміну кредитування.

Погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно відповідно до Додатку № 1 до кредитного договору, протягом всього строку дії договору. Строк сплати нарахованих процентів встановлено з 01 по 10 число кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти /а.с. 17-21/.

19.03.2007р. між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_6 укладено додаткову угоду згідно якої розмір кредиту збільшено до 66 059,91 шв. франків /а.с. 22/.

З метою зменшення щомісячних виплат позичальника, між АКІБ "УкрСиббанк" та відповідачем укладено Додаткову угоду №2 від 07.04.2009р. до договору про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якої строк кредитування подовжено до 20.12.2023р. і позичальник зобов'язався повертати кредит та здійснювати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів у розмірі 665, 00 шв. франків у строки, встановлені п. 2.1 додаткової угоди (25 число кожного місяця) /а.с. 22-зв./.

Відповідно до кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит, позичальник сплачує Банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ (що діяла в період наявності простроченої заборгованості) від суми зазначеної заборгованості (суми кредиту та/або процентів по кредиту), розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 19.03.2007р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки №0, згідно якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником свого обов'язку, а саме зобовязань, за якими сума основного боргу ОСОБА_6 становить 66 059,91 шв. франків /а.с. 22-а зв./.

07.04.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 укладено додаткову угоду до договору поруки №0, в якому зазначено, що строк виконання основного зобовязання становить 20.12.2023р. /а.с. 23/.

Оскільки відповідачі не виконували взяті на себе зобовязання з погашення кредиту, то суд задовольнив позовні вимоги та стягнув на користь позивача заборгованість, яка виникла станом на 05.12.2011 року із застосуванням діючого курсу валют /а.с. 4-10/.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, підтверджуються дослідженими судом доказами, яким дана відповідна юридична оцінка, ґрунтуються на вимогах закону.

Рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційних скарг про припинення договору поруки на підставі ч.ч. 1,4 ст. 559 ЦК України у звязку з незазначенням у договорі поруки строку його дії та у звязку зі збільшенням обсягу відповідальності боржника без згоди поручителя.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

За змістом договору поруки від 19.03.2007 року і додаткової угоди до неї від 07.04.2009 року поручителю ОСОБА_5 відомо, що сума боргу ОСОБА_6 становить 66 059,91 шв. франків і строк дії кредитного договору 20.12.2023 року, що свідчить про згоду поручителя на збільшення відповідальності боржника, яка відбулася при укладенні ним додаткових угод з Банком 19.03.2007р. і 07.04.2009р.

Безпідставними є також твердження ОСОБА_5 про недотримання Банком передбаченого умовами договору поруки порядку предявлення їй вимог про сплату заборгованості за кредитним договором, оскільки за змістом цих умов (п.2.2, 2.3, 4.5) метою такого порядку є добровільне погашення поручителем кредитної заборгованості, а звернення Банку до суду із даним позовом. 14.12.2011 року є одночасно повідомленням відповідача про необхідність погашення заборгованості і у процесі розгляду справи відповідачі мали можливість сплатити таку заборгованість

Колегія суддів не приймає до уваги доводи ОСОБА_6 про недоведеність позивачами факту отримання ним коштів за кредитним договором та розміру заборгованості, оскільки

надані позивачем докази кредитний договір з додатковими угодами, розрахунок заборгованості відповідачем не спростовані,

з обставин справи вбачається, що ОСОБА_6 частково погашав кредит, тобто погоджувався із наявністю заборгованості,

в ході розгляду справи місцевим судом ОСОБА_6 позовні вимоги визнав.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 28 березня 2012 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Суддя: І.В.Цуканова