Справа № 22-ц-5811/12 Головуючий у І інстанції Василенко О.М.
Провадження № 22-ц/1090/8128/12 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 20.12.2012
УХВАЛА

Іменем України

20 грудня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Суханової Є.М.;

Суддів: Данілова О.М., Оношко Г.М.

При секретарі: Косенко Т.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Рокитнянського районного споживчого товариства на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 21 вересня 2012 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на постанову відділу ДВС Рокитнянського районного управління юстиції Київської області про закінчення виконавчого провадження.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2012 року ОСОБА_2 звернувся в суд із вказаною скаргою і просив визнати неправомірною та скасувати постанову відділу ДВС Рокитнянського районного управління юстиції Київської області від 14 листопада 2008 року про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-1 від 15.07.2008 року, зобовязати відділ державної виконавчої служби Рокитнянського районного управління юстиції вжити всіх передбачених законом заходів для повного і реального виконання судового рішення.

Скаргу обґрунтовано тим, що відділ ДВС Рокитнянського районного управління юстиції Київської області після відкриття виконавчого провадження по виконанню рішення суду, яким зобовязано Рокитнянське районне споживче товариство повернути ОСОБА_2 гроші в сумі 86000 грн., лише повідомив боржника про необхідність сплати вказаної суми, після чого закрив виконавче провадження, не виконавши всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» дій, направлених на виконання рішення суду.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 21 вересня 2012 року скаргу задоволено. Визнано неправомірною постанову головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Рокитнянського районного управління юстиції Київської області від 14.11.2008 року про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-1 від 15.07.2008 року, виданого Таращанським районним судом Київської області про зобовязання Рокитнянського районного споживчого товариства повернути ОСОБА_2 86000 грн.

Зобовязано відділ Державної виконавчої служби Рокитнянського районного управління юстиції Київської області відновити виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1 від 15.07.2008 року, виданого Таращанським районним судом Київської області про зобовязання Рокитнянського районного споживчого товариства повернути ОСОБА_2 86000 грн. та вжити всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів до повного і реального виконання рішення апеляційного суду Київської області у справі №22-Ц-1285/2007 в частині зобовязання Рокитнянського районного споживчого товариства повернути вказану суму грошей з урахуванням часткового його виконання.

В апеляційній скарзі Рокитнянське районне споживче товариство просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги посилаючись на безпідставність, необґрунтованість та порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню із наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення скарги, суд першої інстанції виходив із того, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рокитнянського районного управління юстиції Київської області при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1 від 15.07.2008 року не було вжито всіх необхідних передбачених ст.ст. 33, 76 Закону України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час примусового виконання рішення суду) державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати в своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 липня 2008 року Таращанським районним судом Київської області видано виконавчий лист №2-1 про зобовязання Рокитнянського районного споживчого товариства повернути ОСОБА_2 86000 грн.

Відділом ДВС Рокитнянського районного управління юстиції Київської області відкрито виконавче провадження із примусового виконання рішення суду.

29.08.2008 року державний виконавець повідомив боржника про необхідність виконання судового рішення.

28.11.2008 року стягувачем на виконання виконавчого листа перераховано на користь ОСОБА_2 частину коштів в сумі 5000 грн.

14.11.2008 року постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рокитнянського районного управління юстиції Київської області 14.11.2008 року закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1 від 15.07.2008 року.

Відповідно до ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час виконання рішення суду) після відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу, який зобовязує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець відповідно до статті 24 цього Закону визначає йому строк добровільного виконання рішення.

У разі невиконання без поважних причин цих вимог державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції чи інші заходи передбачені законодавством, і призначає новий строк виконання. Якщо після цього рішення не буде виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, а на боржника державним виконавцем накладається штраф у сумі двократного розміру витрат на проведення виконавчих дій у порядку, встановленому частиною другою статті 87 цього Закону.

Якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції та інші заходи, передбачені статтею 87 цього Закону, після чого, виконавчий документ постановою державного виконавця, затвердженою начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, повертається до суду чи іншого органу, що видав виконавчий документ.

Статтею 33 цього ж Закону (в редакції чинній на час виконання рішення суду) визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Встановивши вказані обставини справи, з врахуванням доводів скарги та вимог Закону, суд прийшов до законного і обґрунтованого висновку, що оскаржувані дії та рішення державного виконавця є неправомірними, вчинені з порушенням прав скаржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні.

Судом встановлено, що при здійсненні виконавчого провадження державним виконавцем не вчинялись виконавчі дії, передбачені ст.ст. 33, 76 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала постановлена з дотриманням вимог закону і передбачених законом підстав для її скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що скаржником пропущено встановлений законом 10-денний строк для оскарження дій державного виконавця є необґрунтованими.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що заявник дізнався про втрату виконавчого провадження 14.03.2012 року, скаргу в суд подав 23.03.2012 року, а тому строк для звернення в суд із скаргою не пропущено.

Такі висновки є вірними і ґрунтуються на вимогах закону.

Інші доводи апеляційної скарги про безпідставність і необґрунтованість ухвали про порушення норм матеріального і процесуального права при її постановленні не заслуговують на увагу і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Рокитнянського районного споживчого товариства відхилити.

Ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 21 вересня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді