Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.,

суддів: Панасенкова В.О.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Сенчук А.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2 «Стальканат Сілур» - ОСОБА_3,

відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх представника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2011 року за позовом Приватного акціонерного товариства «Стальканат - Сілур» до ОСОБА_7, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_8 про виселення без надання іншого жилого приміщення, за позовом ОСОБА_7, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_9 до Приватного акціонерного товариства «Стальканат - Сілур», Малиновського РВ ОГУ МВС України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права на житлову площу та покладення обов'язку укладення договору найму жилого приміщення, про стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

18 вересня 2007 року ВАТ „Стальканат звернувся до суду з позовом, що був уточнений, та просив суд виселити громадян ОСОБА_4, ОСОБА_5, з кімнати № 410 гуртожитку, розташованого за адресою: м. Одеса вул. Багрицького, 5/7 без надання іншого жилого приміщення; зняти з реєстраційного обліку за адресою м. Одеса вул. Багрицького, 5/7 з кім. №410 громадян ОСОБА_4, ОСОБА_5; виселити ОСОБА_9 з кімнат №409 і №410 гуртожитку у зв'язку з її повноліттям, та не перебуванням у трудових відносинах з підприємством позивача, та зняти її з реєстраційного обліку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у зв'язку зі смертю одного із відповідачів, а саме ОСОБА_10 його родина автоматично втрачає право на проживання в кімнатах гуртожитку.

Відповідно до ст.127 ЖК України кімнати у гуртожитку надаються для проживання робітників у період роботи на підприємстві. Тобто відповідачам було надано у тимчасове користування службове приміщення - кімнати у гуртожитку № 409 та № 410 на строк дії трудового договору з ОСОБА_10. Оскільки, члени родини мають право мешкати у гуртожитку тільки разом із працівником, якому такі кімнати було видано.

У звязку з тим, що громадянин, якому було надано кімнати у гуртожитку помер, то автоматично члени його родини втрачають право на проживання у гуртожитку. ОСОБА_2 проживання у гуртожитку не передається у спадок. Крім того, відповідачка ОСОБА_9, є повнолітньою та не може мешкати у гуртожитку без згоди адміністрації підприємства, яку вона не отримувала. Позивач попередив відповідачів про необхідність добровільного виселення із кімнати № 410 гуртожитку, однак, відповідачі не звільнили зазначену кімнату в добровільному порядку, та почали відкритий конфлікт із адміністрацією підприємства позивача та суперечки стосовно права користування жилими приміщеннями, в зв'язку із чим позивачем змінено позовні вимоги на виселення відповідачів із обох кімнат гуртожитку, крім того в процесі розгляду справи було змінено назву позивача з ВАТ «Стальканат» на ОСОБА_2 «ВО «Стальканат Сілур».

Посилаючись на викладені у позовній заяві обставини та на ст.ст. 316-321 ЦК України, ст.ст. 127, 129 ЖК України позивач просив суд його позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_10, ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до ВАТ «Стальканат» про визнання права на житлову площу та зобов'язання укладення договору найму жилого приміщення і стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що ОСОБА_10 працюючи з 1984 року слюсарем на ВАТ «Стальканат», одержав від підприємства кімнату за №409 по вул. Багрицького в м. Одесі, де мешкає з 1985 року. Після реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 13.03.1989 року вони стали мешкати в цій кімнаті разом з дружиною. Після народження доньки ОСОБА_9 у 2000 році їх сім'ї була виділена додаткова кімната № 410 за вищевказаною адресою. Зараз вони з сім'єю продовжують мешкати в 2-х кімнатах № 409, 410 за адресою: вул. Багрицького, 5/7 в м. Одесі, сплачують за житло та комунальні послуги. 02 жовтня 2006 року відповідачем було видано ордер №21 на житлову площу розміром 36,0 кв. м. на кімнату №410 гуртожитку №2 ВАТ «Стальканат» за адресою: вул. Багрицького, 5/7 в м. Одесі, а ордер на кімнату за №409, в якій вони мешкають постійно, їм до теперішнього часу не видано.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2007 року були об'єднані в одне провадження справа за позовом ВАТ «Стальканат» до ОСОБА_10, ОСОБА_4 про виселення без надання іншого жилого приміщення, з цивільною справою за позовом ОСОБА_10, ОСОБА_4 до ВАТ «Стальканат» про визнання права на житлову площу та зобов'язання укладення договору найму жилого приміщення і стягнення моральної шкоди.

Під час розляду справи 13.01.2010 року ОСОБА_10 помер.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом ОСОБА_2 «Стальканат Сілур» свій позов підтримав та просив його задовольнити, у задоволенні позову ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_9 просив відмовити.

Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_4 та її представник у задоволенні позову ОСОБА_2 «Стальканат - Сілур» просили відмовити, свої позовні вимоги підтримали та просили їх суд задовольнити.

Представники Малиновського РВ ОГУМВС України та Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради у задоволенні позову ОСОБА_2 «Стальканат - Сілур» просили відмовити.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2011 року позов ОСОБА_2 «Стальканат - Сілур» задоволений частково, а саме виселено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_9 з кімнати №410 гуртожитку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Багрицького, 5/7 без надання іншого жилого приміщення. У задоволенні позову ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_9, відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, просить скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2011 року, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 «Стальканат - Сілур» відмовити, вказуючи на те, що зазначене рішення ухвалено з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання не з'явилися представники третіх осіб у справі органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації ОМР, та Малиновського РВ ОГУ МВС України, але про розгляд справи вони сповіщалися належним чином, про що свідчать телефонограми на їх адресу.

Тому у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України їх неявка до апеляційного суд не перешкоджає їм у доступі до суду та розглядові справи.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, та пояснення на апеляцію ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_6, а також заперечення на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 «Стальканат - Сілур» - ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскільки рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно зі ст. 6 та ч. 1 ст. 127 Житлового кодексу України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Гуртожитки можуть використовуватися для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання.

Відповідно до ст. 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі і гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Місцевим судом встановлено, що підприємством позивача за первісним позовом ВАТ «Стальканат» була надана відповідачу ОСОБА_9А у користування жила площа кімната №409 за адресою: м. Одеса, вул. Багрицького, 5/7 та проведена його реєстрація по гуртожитку з 25.12.2006 року.

13 березня 1989 року ОСОБА_10 уклав шлюб з ОСОБА_4, відповідно до свідоцтва про шлюбу серії ІІ-БД №341533, запис № 03. Від цього шлюбу народились діти: ОСОБА_9 (свідоцтво про народження серії V-ЖД №275551 від 27.07.1990 року, запис №544) та ОСОБА_5 (свідоцтво про народження серії І-ЖД №409424 від 30.01.2003 року, запис №83).

02 жовтня 2006 року ВАТ «Стальканат» видав ОСОБА_10 ордер про право на заняття з сімєю із 4-х чоловік, житлової площі розміром 36,0 кв.м. на кімнату №410 гуртожитку №2 ВАТ «Стальканат» за адресою: вул. Багрицького, 5/7 в м. Одесі.

З 20.05.2002 року по 30.07.2007 року ОСОБА_10 перебував у трудових відносинах з ОСОБА_2 «ВО Стальканат-Сілур» та звільнений з підприємства по ст.38 КзПП України - за власним бажанням, що підтверджується довідкою відділу кадрів ВАТ «Стальканат» від 17.08.2007 року №338/05 к.

13 січня 2010 року ОСОБА_10 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ЖД №215001 від 13 січня 2010 року, запис №270.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги в частині виселення відповідачів з кімнати №410 гуртожитку №2 за адресою: вул. Багрицького, 5/7 в м. Одесі, судом першої інстанції не були враховані положення ст. 125 ЖК України, п. 41 Постанови Про затвердження

Примірного положення про гуртожитки від 03 червня 1986 року, де зазначено, що без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено одиноких осіб з неповнолітніми дітьми, які проживають разом з ними.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» забороняється виселення, переселення та відселення мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, без попереднього надання їм (їх сім'ям) іншого житла, придатного для постійного проживання людей, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Оскільки, гуртожиток у якому проживає родина ОСОБА_10 у визначеному законом порядку не визнано аварійним, тому колегія суддів не вбачає законних підстав для виселення відповідачів з гуртожитку.

Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Отже, на думку колегії суддів висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону, а тому його рішення в частині задоволення позову ОСОБА_2 «Стальканат-Сілур» про виселення відповідачів без надання їм іншого жилого приміщення на підставі вимог п.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні первісного позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.303, 307 ч.1 п.3, ст.309 ч.1 п.3,4, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2011 року в частині задоволення позову Приватного акціонерного товариства «Стальканат - Сілур» до ОСОБА_7, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_8 про виселення з кімнати №410 гуртожитку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Багрицького, 5/7 без надання іншого жилого приміщення відмовити.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак воно може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: ппис ОСОБА_11

ОСОБА_12

ОСОБА_1