Справа №6-402/12
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2012 року Соломянський районний суд м. Києва

в складі : головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Прохоровій К.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця ВДВС Соломянського РУЮ у м. Києві ОСОБА_1 про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець ВДВС Соломянського РУЮ у м. Києві ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_2, без вилучення паспортного документу, до виконання ним своїх зобовязань за рішенням суду.

В обґрунтування подання, заявник зазначає, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавчий лист №2-1015 виданий Соломянським районним судом м. Києва 15.04.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 19.02.2008 року і до повноліття дитини.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 19.10.2011 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам та викликано боржника на прийом.

З метою з'ясування майнового стану боржника, 24.10.2011 року державним виконавцем було направлено запити до УДАІ м. Києва, ДПІ у Солом'янському районі м. Києва та БТІ м. Києва.

Згідно відповіді АБ м. Києва ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно даних УДАІ у м. Києві за боржником транспортних засобів не зареєстровано.

15.11.2011 року з метою з'ясування майнового стану боржника було направлено повторні запити до БТІ м. Києва, ДПІ у Солом'янському районі м. Києва.

Також, 15.11.2011 року боржнику ОСОБА_2 було направлено вимогу з'явитись на прийом до державного виконавця.

28.12.2011 року державним виконавцем Бондар В.В. було здійснено вихід за місцем реєстрації боржника та встановлено, що двері квартири ніхто не відчинив.

04.01.2012 року боржнику було направлено вимогу з'явитись на прийом до державного виконавця.

18.02.2012 року з метою з'ясування майнового стану боржника ОСОБА_2 було направлено втретє запити до БТІ м. Києва, ДПІ у Солом'янському районі м. Києва.

20.03.2012 року було проведено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2, яка станом на 20.03.2012 року складає 41421,78 грн.

20.03.2012 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копії якої було направлено до БТІ м. Києва та управління земельних ресурсів м. Києва.

21.03.2012 року державним виконавцем було внесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна боржника.

Станом на 10.04.2012 року рішення суду боржником не виконується.

Вважає, що наявність у боржника ОСОБА_2 зобовязань, покладених на нього рішенням суду, є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.

На підставі вищевикладеного просив подання задовольнити.

Сторони в судове засідання не зявились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви. Державний виконавець ВДВС Соломянського РУЮ у м. Києві в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного.

Частиною 1 статті 377-1 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавчий лист №2-1015 виданий Соломянським районним судом м. Києва 15.04.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 19.02.2008 року і до повноліття дитини.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», 19.10.2011 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та викликано боржника на прийом.

ОСОБА_2 тривалий час злісно ухиляється від виконання рішення суду, на виклики державного виконавця не зявляється.

В звязку з тим, що боржник має заборгованість по сплаті аліментів, а виїзд боржника за межі України може ускладнити чи унеможливити виконання рішень суду, з метою захисту прав та інтересів стягувача, державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1, за погодженням з начальником відділу ДВС Соломянського РУЮ у м. Києві ОСОБА_5, звернувся до Соломянського районного суду м. Києва з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

П.18 ч. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані невиконані зобовязання, а також якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Відповідно до п. 8 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається запобігання та недопущення вїзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється вїзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що боржник тривалий час злісно ухиляється від виконання рішення суду і головний державний виконавець обґрунтовано звернувся з поданням про обмеження його у праві виїзду за межі України, оскільки інші заходи впливу державного виконавця, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження» виявилися безрезультатними.

Керуючись статтями 6-8 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», п. 8 ст. 19, п. 4 ст. 20 Закону України «Про державну прикордонну службу України», статтями 11 Закону України «Про виконавче провадження», пунктами 22-25 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», розділом 4 Наказу Держкомкордону України № 365 від 10 липня 2000 року «Про затвердження інструкції про порядок тимчасового затримання або вилучення паспортних документів посадовими особами Прикордонних військ України», ст. 293, 377-1 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Обмежити громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документу, до виконання ним виконавчого листа №2-1015 від 15.04.2010 року, виданого Соломянським районним судом м. Києва.

Копію ухвали для виконання направити до ВДВС Соломянського РУЮ у м. Києві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя