Справа № 2-4391/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"17" січня 2012 р. м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

при секретарі Бевз О.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2011 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 63185,32 грн. на предмет застави автомобіль GEELY, належний на праві власності боржнику, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк», з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою- покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ПАТ КБ «приватБанк»всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

В обґрунтування позову зазначив, що між ОСОБА_3 та ПриватБанком був укладений кредитний договір, згідно з яким Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 58386,00 грн. зі сплатою 20,04 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 13.05.1013р. 27.08.2010р. В порушення умов цього договору відповідач з зобовязання щодо сплати кредиту не виконав. Станом на 12.09.2011р. позичальник має заборгованість за кредитом у сумі 63185,32 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 39319,76 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 9428,20 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 1957,03 грн., пені за прострочку виконання зобовязань за договором кредиту 9233,41 грн., штрафів 250 грн. ( фіксована частина) і 2996,92 грн. (процентна складова). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором позичальник уклав з банком 14.05.2008р. договір застави рухомого майна - належного йому на праві власності автомобіля GEELY, модель: MR7151A, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий автом., №кузова/шасі: Y7CMR84, реєстраційний номер: АР5689ВА. Зважаючи на те, що відповідач не виконав належним чином умови кредитного договору, позивач просить звернути стягнення на автомобіль шляхом продажу рухомого майна ПАТ КБ «ПриватБанк»з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля в органах ДАІ, а також наданням Приватбанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю. Суду додатково пояснив, що відповідач з 28.11.2008 року допускався порушення строків сплати кредиту, а з травня 2010р. взагалі припинив сплачувати кредит. За умовами кредитно - заставного договору від 14.05.2008р., а саме п. 13.9 банк має право звернути стягнення на предмет застави в судовому порядку відповідно до розділу ІУ Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Банк надіслав відповідачу вимогу про повернення боргу за договором кредиту, однак відповідач вимоги банку не виконав. А тому банк просить звернути стягнення на предмет застави в судовому порядку.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином через засоби масової інформації. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав.

Суд, на підставі ст.169 ЦПК України, за згодою позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному порядку.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про заставу" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання заставодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет застави.

Судом встановлено, що 14.05.2008р. між ПриватБанком та ОСОБА_2 був укладений кредитно-заставний №ZPВNAК03390025 ( а.с.12-21), згідно з яким Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 43406,00 грн. зі сплатою 20,04% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою винагороди за резервування ресурсів 5,04% річних, з кінцевим терміном повернення 13.05.2013р. ( Розділ 17 договору). Відповідно до умов договору, погашення заборгованості за кредитом здійснюється з 23 по 27 число кожного місяця.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, позичальник, починаючи з жовтня 2009 року припинив сплачувати кредит. У звязку з цим станом на 12.09.2011р. позичальник має заборгованість за кредитом у сумі 63185,32 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 39319,76 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 9428,20 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 1957,03 грн., пені за прострочку виконання зобовязань за договором кредиту 9233,41 грн., штрафів 250 грн. ( фіксована частина) і 2996,92 грн. (процентна складова).

В забезпечення виконання зобовязань за цим договором позичальник передав банку у заставу належний йому на праві власності автомобіль GEELY, модель: MR7151A, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий автом., №кузова/шасі: Y7CMR84, реєстраційний номер: АР5689ВА.

Договору закладу майна на забезпечення виконання основного зобовязання між сторонами не укладалось.

Пунктом 12.1 договору визначено поняття Події Дефолту. У разі настання Події Дефолту, згідно з п.12.2.1. договору банк надає позичальнику письмове повідомлення про настання Події Дефолту та реєструє у Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави. В повідомленні, окрім інформації, зазначення якої вимагається законодавством, банк ставить вимогу про повернення наданої суми кредиту в повному обсязі, виплати винагороди, процентів за фактичний строк користування кредитом, виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобовязань за договором.

Згідно з п. 12.2.6 договору, якщо протягом 30 календарних днів після отримання позичальником Повідомлення про Дефолт ( або з моменту реєстрації у Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет застави, якщо дата такої реєстрації буде пізнішою) позичальник не усунув Подію Дефолту, позичальник зобовязаний негайно повернути суму кредиту в повному обсязі, виплати винагороди, проценти за користування кредитом, виконати усі інші грошові зобовязання за договором у повному обсязі, а банк має право, за своїм вибором, зокрема, звернути стягнення на предмет застави в порядку, визначеному у ст. 13 договору.

Статтею 13 договору сторонами визначений позасудовий порядок звернення стягнення на предмет застави.

Однак п.13.9 також визначено, що за вибором банку звернення стягнення на предмет застави може здійснюватися у судовому порядку відповідно до розділу ІУ Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»та умов цього договору.

Статтею 24 цього Закону встановлено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку

згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

З матеріалів справи вбачається, що банк 06.09.2011р. надіслав ОСОБА_2 повідомлення за №30.1.0.0/2 про дострокове повернення заборгованості за кредитом у сумі 63091,41 грн., яке він отримав 13.09.2011р. ( а.с.22).

Однак банк, в порушення вимог п.п. 12.2.1 договору у день відправлення боржнику повідомлення про дострокове повернення заборгованості за кредитом не зареєстрував у Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави.

Відомості про звернення стягнення на предмет застави у Державному реєстрі були зареєстровані банком тільки 16.01.2011р., що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

У даному випадку, з огляду на вимоги п.п. 12.2.6, 13.9 договору, ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», банк мав право розпочати процедуру звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження тільки після сплину 30 календарних днів після реєстрації у Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет застави.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про звернення стягнення на заставлене майно є передчасним, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.10,15,60,169,208,212-215, 224-228 ЦПК України, ст.ст. 629, ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Закону України «Про заставу», суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відмовити.

Згідно зі ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його отримання.

Суддя: ОСОБА_4