Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-941/12
РІШЕННЯ

Іменем України

30.01.2012 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Медвідь Н.О.

при секретарі Остролуцькій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те. що 21 березня 2009 року між сторонами, було укладено договір позики.

Відповідно до. пункту 1. договору. позивач надав відповідачу безвідсоткову позику у сумі 17 0000, тисяч доларів СІІІА 00 центів, строком до 21 липня 2010 року, а відповідач отримав позик та на умовах строковості та повернення позики, зобов'язався повернути отримані грошові кошти в строки та на умовах визначених договором.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав, відповідно до пункту 2 договору.

У порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, та в строк визначений умовами п. З договору, грошові кошти не повернув.

Він звергався до відповідача з офіційною вимогою, виконати звої, зобов'язання та повернути грошові кошти, але ця вимога була проігнорована відповідачем.

Станом на дату подання позову, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав.

Тому просив стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 170 000 тис. дол. США 00 центів, а також судові витрати.

Представник відповідача в судовому засіданні позов підтримав та уточнив, просив стягнути з відповідача 170 000 тис. дол. США 00 центів, що еквівалентно національній валюті України за офіційним курсом НБУ на день подання позову в сумі 1 355 869 грн. .

Відповідач позов визнав.

Суд вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав:

Судом встановлено, що 21 березня 2009 року між сторонами, було укладено договір позики, відповідно до пункту 1 якого , позивач надав відповідачу безвідсоткову позику у сумі 17 0000. тисяч доларів США 00 центів, строком до 21 липня 2010 року, а відповідач отримав позику та на умовах строковості та повернення позики, зобов'язався повернути отримані грошові кошти в строки та на умовах визначених договором.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав, відповідно до пункту 2 договору.

У порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, таї в строк визначений умовами п. З договору, грошові кошти не повернув.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення. в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор мас право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання мас виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання: на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % від простроченої суми.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно до ст.60 ЦІІК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як па підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд. оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.ст.57-59 ЦГІК України.

Відповідно до ст.. 88 Ц11К України суд судові витрати покладає на відповідача. Керуючись ст.ст. 509. 526. 610. 625, 1046. 1049 ЦК України, ст.ст. 10. 1 1. 209. 212- 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І III И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1355869 грн. боргу. 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 1357689 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом 10 днів з дня його проголошеня.

Суддя