Провадження 2/232/152/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2012 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого - судді Сало Т. Б.,

за участю секретаря Басовській В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_2, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання незаконною відмову приватного нотаріуса у знятті заборони на майно, про зобовязання приватного нотаріуса зняти заборону на майно,

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві позивач просить визнати незаконною відмову приватного нотаріуса ОСОБА_2 у знятті заборони на майно ПП «СК-Баскет»(далі по тексту ПП) та просить зобовязати приватного нотаріуса ОСОБА_2 зняти заборону на майно ПП, яку накладено на підставі договору іпотеки, що був укладений між ОСОБА_3 та ПП.

В позовній заяві зазначено, що позивач є спадкоємицею свого батька, ОСОБА_5. Впродовж двох місяців позивач не може зняти заборону на майно ПП, власником якого був батько ОСОБА_1 В позові зазначено, що відповідач у своїй відмові керується ст. 36 Закону України «Про нотаріат»та «Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»(гл.15 п.5, 5.1), а саме тим, що зняти заборону майна можливо лише у випадку наданні нотаріусу повідомлення кредитора про погашення позики, про припинення договору застави (іпотеки) та за рішенням суду.

Однак, підставою для зняття заборони майна в даному випадку є те, що цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 та ОСОБА_4, як спадкоємців, про стягнення грошових коштів, закрита на підставі відмови позивача від позовних вимог в звязку з повним погашенням боргу останніми. А тому, підстави для забезпечення зобовязання, яке було застосовано у виді договору іпотеки відпали, оскільки укладений договір іпотеки має похідний характер від основного зобовязання і припиняється у разі припинення основного зобовязання.

Крім цього, відмова приватного нотаріуса не базується на статті 49 Закону «Про нотаріат», в якій зазначається перелік підстав для відмови у вчиненні нотаріальних дій, і даний перелік є вичерпним.

Під час розгляду справи позивач підтримав свої позовні вимоги з підстав викладених в позові.

Відповідач заперечувала проти задоволення позову та пояснила, що фактично вона не вчиняла таку нотаріальну дію, як винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Крім цього, вона не може бути відповідачем у даній справі, оскільки нотаріус, який є публічною особою, не є учасником цивільних правовідносин між сторонами правочину та порушником прав, що виникають з цих відносин.

В судове засідання ОСОБА_3, як третя особа, не зявився, хоча був повідомлений належним чином, про що свідчить витяг з реєстру електронних повідомлень. Про причини неявки не повідомив. Повідомлявся він за адресою зазначеною в нотаріально засвідченій довіреності (на представлення його інтересів) (а.с.54).

В судовому засіданні до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, був залучений ще один спадкоємець померлого ОСОБА_5 ОСОБА_4, від якого на адресу суду надійшла нотаріально засвідчена заява, в якій останній просить розглядати дану справу у його відсутність. В заяві також зазначено, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечує, оскільки між ним та позивачем, як спадкоємцями, не досягнуто домовленостей щодо розподілу прав, як майнового так і не майнового характеру, та обовязків, які залишилися у спадок після смерті батька ОСОБА_5. Зняття заборони відчуження із спірного майна може сприяти недобросовісним діям зі сторони ОСОБА_1

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду докази, встановив наступні обставини і визначених відповідно до них правовідносини.

Сторонами не заперечувалось, що 23.12.2008 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 було посвідчено договір іпотеки № 6064, який укладений між ОСОБА_3 та ПП «СК-Баскет», відповідно до умов якого, було забезпечено зобовязання, а саме договір позики, який був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5

В провадженні Ленінського районного суду м. Вінниці перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики. Ухвалою суду від 19.06.2012 року провадження у даній справі закрито в звязку з відмовою позивача від позову. Дана ухвала суду набрала законної сили.

09.07.2012 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до приватного нотаріуса ОСОБА_2 в якій просила виключити з реєстру запис про реєстрацію заборони про заборону відчуження майна ПП «СК-Баскет», яку було накладено за умовами договору іпотеки. В цей же день дана заява отримана адресатом.

У відповідь на дану заяву приватний нотаріус на адресу ОСОБА_7 направила лист, в якому розяснила ст. 36 Закону України «Про нотаріат»та п.5, 5.1 глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Також в листі пояснила, що для зняття заборони необхідно надати документи, які зазначені в даних нормативних актах, а саме, повідомлення кредитора про погашення позики, припинення договору застави (поруки), або за рішенням суду та інш.

18.07.2012 року ОСОБА_1 повторно звернулась до приватного нотаріуса, ОСОБА_2 із заявою, в якій просила винести постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій на зняття заборони за договором іпотеки від 23.12.2008 року; надати розяснення про порядок оскарження; звернутись із запитом до ОСОБА_3 стосовно сплати грошових коштів за договором іпотеки; виключити з реєстру запис про реєстрацію заборони відчуження майна та видати про це довідку.

Дана заява отримана приватним нотаріусом 18.07.2012 року.

Приватний нотаріус, ОСОБА_2, 20.07.2012 року направила на адресу ОСОБА_3 лист, в якому зазначила, що отримала лист від ОСОБА_1 від 18.07.2012 року про вчинення вищезазначених в листі дій, а тому, керуючись ст. 42 Закону України «Про нотаріат», п.1 глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, просить зявитись до неї та надати повідомлення про погашення позики та підтвердити можливість зняття заборони з нерухомого майна, накладеної на підставі вказаного вище договору іпотеки.

Відповідь на даний лист приватний нотаріус не отримала. ОСОБА_3 до ОСОБА_2 не зявився.

Приватні нотаріуси, згідно ст.34 Закону України «Про нотаріат», крім інших видів нотаріальних дій, накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що

підлягають державній реєстрації.

Статтею 49 цього Закону передбачено право приватного нотаріуса відмовити у вчиненні нотаріальних дій за певних підстав, передбачених даною статтею.

Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Однак, відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат»нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Відповідно до ст.42 Закону, вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії.

Строк, на який відкладається вчинення нотаріальної дії в цих випадках, не може перевищувати одного місяця.

Така ж норма міститься і у «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», в п.1 глави 2.

Отже, судом встановлено, що приватний нотаріус ОСОБА_2 постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії не виносила, а лише, керуючись ст. 42 Закону, відклала вчинення нотаріальної дії, вимагаючи при цьому надання повідомлення про погашення позики. Крім цього, суд бере до уваги те, що дане повідомлення приватний нотаріус вимагала за проханням позивача, яке містилось у письмові заяві, про яку зазначено вище. Всі ці дії ОСОБА_2 вчиняла в межах строків передбачених ст.42 Закону.

Позивач в позові просить визнати незаконною відмову приватного нотаріуса у знятті заборони на майно ПП. Отже, позивач, відповідно до ст.49 Закону, фактично оскаржує відмову, яка повинна бути у виді постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії, а такої постанови приватний нотаріус ОСОБА_2 не виносила.

Отже, підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання незаконною відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме зняття заборони на майно ПП, з підстав викладених у позові, не підлягає задоволенню. А від так, як наслідок незадоволення позовних вимог щодо визнання незаконною відмову про вчинення нотаріальних дій, не підлягає і задоволенню вимога про зобовязання приватного нотаріуса зняти заборону на майно ПП.

Твердження приватного нотаріуса ОСОБА_2 про те, що вона не може бути відповідачем у даній справі, з підстав про які вона зазначила у своїх поясненнях, судом не приймаються до уваги, оскільки, відповідно до ст. 50 Закону, нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Як пояснила ОСОБА_2 вона мала намір вжити всіх необхідних заходів для того, щоб розглянути заяву позивача про зняття заборони на відчуження майна, а від так, всі її дії або бездіяльність можна оскаржити в судовому порядку.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 34, 42, 46, 49,50 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 10, 60, 88, 212-218, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: