Справа № 541/610/12
№ 2/541/1083/12
17.04.2012 року м. Маріуполь
Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шишиліна О.Г., при секретарі Матус Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
20.01.2012 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи на те, що від шлюбу мають дитину, ОСОБА_2 Крістіну, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина мешкає з позивачкою окремо від відповідача. Останній ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття дитини.
Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала до суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 13.11.1993 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб (а.с.3), під час якого в них народилася дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області видано свідоцтво про народження Серія І-НО №295866 від 03.06.2002 року, де в графі батькидитини зазначені батько - ОСОБА_2 та мати ОСОБА_1, про що зроблено відповідний актовий запис №493. (а.с. 3).
Як вбачається з домової книжки, неповнолітня дитина ОСОБА_3, мешкає разом зі своєю матерю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).
Судом встановлено, що позивачка одна несе витрати по утриманню дитини, тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню її потреб.
Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів.
Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сімї.
Так, судом встановлено, що договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у звязку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, інформації щодо стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідача, сторонами до суду не надавалося.
Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобовязання щодо утримання.
Враховуючи те, що відповідач відомості про дохід не надав, але як батько зобовязаний утримувати дитину, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та наявність законних підстав для їх задоволення, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку дитину, починаючи з 20.01.2012 року і до її повноліття.
Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на підставі ст.. 88 ЦПК України судові витрати в дохід держави в розмірі 214,60 гривень.
Керуючись ст.ст. 88, 213, 214, 215, 224 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182 СК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.01.2012 року і до повноліття дитини.
Рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Копію судового рішення направити відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем може бути подана апеляційна скарга на рішення суду до апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня його отримання через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Шишилін О. Г.