Номер провадження: 22-ц/1590/5533/12
Головуючий у першій інстанції Свячена
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Колеснікова Г.Я.,

суддів Ващенко Л.Г., Фадєєнко А.Ф.,

при секретарі ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_4» в особі відділення «Варненське» ПАТ «ОТП ОСОБА_4», треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_4 України про визнання порушення прав споживача та визнання незаконними дії ПАТ «ОТП ОСОБА_4»,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2011р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до закритого акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_4», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОТП ОСОБА_4» (далі ПАТ ОТП ОСОБА_4», банк).

Уточнивши позовні вимоги, просив визнати незаконними дії працівників банку, які не надали йому повну і достовірну інформацію щодо банківського продукту та порушили права споживача при укладенні договорів (кредитного, іпотечного та поруки) від 18 серпня 2008р.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2012р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду з підстав неправомірного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_5 рішення суду не оскаржила.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Установлено, що 18 серпня 2008р. між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП ОСОБА_4» було укладено кредитний договір № ML-507/076/2008 за умовами якого позивач отримав 113 000 доларів США на умовах строковості та сплати процентів за користування кредитними коштами.

18 серпня 2008р. між ОСОБА_2 та банком у забезпечення виконання зобовязання укладено договір іпотеки № PML-507/076/2008, згідно з яким ОСОБА_2 передав в іпотеку житловий будинок та земельну ділянку, площею 0,0318 га, які розташовані на вул. Новоселів, 43 «б» в с. Мізікевича Овідіопольського району Одеської області.

Крім того, з метою належного забезпечення ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором 18 серпня 2008р. між банком та ОСОБА_5 був укладений договір поруки № SR 507/076/2008.

Позивачем заявлено вимоги про порушення прав споживача на підставі ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», і саме ці вимоги вирішив суд.

Відмовляючи ОСОБА_2 у позові суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що працівниками банку перед укладенням договорів з ОСОБА_2 порушень вимог Закону України «Про захист прав споживача» (далі Закон) допущено не було.

Так, відповідно до п.5 ч.1 ст.21 Закону порушенням прав споживачів визнається будь-яке обмеження права споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію.

Частиною 2 ст. 11 Закону встановлено, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про:

1) особу та місцезнаходження кредитодавця;

2) кредитні умови, зокрема:

а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений;

б) форми його забезпечення;

в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача;

г) тип відсоткової ставки;

ґ) суму, на яку кредит може бути виданий;

д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та

укладенням договору про надання споживчого кредиту;

е) строк, на який кредит може бути одержаний;

є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги;

ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови;

з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється;

и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію;

і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

У разі ненадання зазначеної інформації суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Із змісту анкети-заяви від 12 серпня 2008р. вбачається, що ОСОБА_2, до укладення з ним договорів, підтвердив, що банк надав йому в письмовій формі та в повному обємі інформацію передбачену ч.2 ст.11 Закону (а.с.127-128).

При встановленні зазначених фактів судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, правильно застосовано норми матеріального права.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2012 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає чинності з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_6