справа № 2-3187/11
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Рішення

Іменем України

14 лютого 2012 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

за участю:

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та земельною ділянкою

в с т а н о в и в:

У серпні 2011 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та земельною ділянкою.

У обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідно до рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 10.07.2008 по справі № 2-4113/08 за ним та ОСОБА_4 і ОСОБА_6 визнано право власності на 1/3 частину за кожним цілого житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами № 40 по провулку Першотравневому у м.Миколаєві.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 27.10.2010 по справі № 2-510/10 визначено порядок користування будинком, відповідно до варіанту № 1 судової будівельно-технічної експертизи № 1876-1877 від 30.07.2010. У загальному користуванні залишена земельна ділянка площею 30 кв.м., яка знаходилася під забудовою погребу та вбиральні, доріжки, шириною 1 м., між вбиральнею та погребом.

У порушення судових рішень, відповідач перешкоджає в користуванню законним майном, не допускаючи на територію частини будинку, яка належить позивачу на праві власності.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач позов не визнав.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 10.07.2008 у справі № 2-4113/08 за позивачем та ОСОБА_4 і ОСОБА_6 визнано в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину за кожним цілого житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами № 40 по провулку Першотравневому у м.Миколаєві.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 27.10.2010 у справі № 2-510/10 здійснено реальний розподіл житлового будинку № 40 по провулку Першотравневому у м.Миколаєві з відповідною частиною побутових та господарських будівель, відповідно до Варіанту 1 судової будівельно-технічної експертизи № 1876-1877 від 30.07.2010.

Згідно вказаного рішення суду:

- в користування позивачу виділено частину житлового будинку Літ.»А», а саме: житлову кімнату, житловою площею 14,4 кв.м.; будівлі та споруди: 1/3 частину огорож №№ 2,3,4,5 та 1/3 частину споруд №№ 1, 6;

- в користування відповідачу виділено частину житлового будинку літ.»А», а саме: коридор Літ. 1-1, площею 6,5 кв.м.; житлову кімнату, житловою площею 9,6 кв.м.; будівлі та споруди: 1/3 частину огорож №№ 2,3,4,5 та 1/3 частину споруд №№ 1, 6.

Визначено порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться за вказаною адресою, відповідно до Варіанта 2 судової будівельно-технічної експертизи. При цьому в загальному користуванні залишено земельну ділянку, площею 30 кв.м. під забудовою погреба та вбиральні, доріжку, шириною 1 м., між вбиральнею та погребом.

Виділено в користування позивачу земельну ділянку площею 167 кв.м., в т.ч. ділянку загального користування 10,0 кв.м., та дві ділянки індивідуального користування: ділянку площею 38,0 кв.м. під частиною будинку та ділянку площею 119,0 кв.м. протягом до лівої бокової межі, окрім площі забудови погреба.

Виділено в користування відповідачу земельну ділянку площею 167 кв.м., в т.ч. ділянку загального користування 10,0 кв.м., з ділянкою вїзду в двір, шириною 5,3 м, загальною площею 96,0 кв.м. та земельну ділянку, площею 61,0 кв.м., протягом до задньої торцевої межі та ділянки загального користування.

Додатковим рішенням від 07.06.2011 вирішено питання щодо обовязку кожної із сторін із зазначенням строків та переліку робіт по переобладнанню, відповідно до висновку експертизи.

У судовому засіданні представник позивача пояснила, що відповідач перешкоджає позивачу та їй користуватися власністю, яка належить позивачу, ображає її та створює скандали.

У підтвердження неприязних стосунків між сторонами представник позивача надала постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 20.06.2008 та 12.01.2010, із змісту яких вбачається, що з ОСОБА_5 проводилася бесіда профілактичного характеру щодо не допущення протиправних дій по відношенню до ОСОБА_4 (постанова від 20.06.2008) та ОСОБА_7 і ОСОБА_8 (постанова від 12.01.2010), та актом судово-медичного дослідження № 2657 від 30.09.2009, яким встановлено нанесення ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень.

Крім зазначених постанов, представник позивача додатково 08.02.2012 надала суду копію пояснень дільничного міліціонера ОСОБА_9 по цивільній справі 2-4002/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, в яких дільничний зазначив, що 09.06.2011 під час виконання відповідно до рішення суду підготовчих робіт з встановлення окремого входу на територію домоволодіння, відповідач перебуваючи в агресивному настрої, нецензурною лайкою висловлювався в сторону ОСОБА_3 та відмовився впускати її в будинок, а також постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відносно відповідача від 12.07.2011 та 26.05.2011.

Із змісту наданих постанов, вбачається, що між відповідачем та ОСОБА_3, яка є дочкою та представником позивача, мають місце неприязні стосунки

Як пояснила ОСОБА_3, відповідач перешкоджав їй та її батьку встановити ворота, висловлюючись в її сторону нецензурною лайкою.

Вказані обставини підтвердив свідок ОСОБА_10, який приймав участь в демонтажу забору та встановлював ворота. Свідок також повідомив, що ворота були встановлені на наступний день, при їх встановленні відповідач був відсутній, що підтвердила і представник позивача.

Із пояснень відповідача, він дійсно в день демонтажу забору сварився з ОСОБА_3 і ні яким чином не перешкоджав роботам, які проводяться на території, що належить його брату ОСОБА_4.

Відповідач також пояснив, що його частка домоволодіння оформлена належним чином та виділена в окрему адресу: провулок Першотравневий , 40/1 в м.Миколаєві, що підтвердив витягом з рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 22.11.2011 № 1238. Жодних претензій ні він, ні його брат ОСОБА_4, один до одного не мають, оскільки спір між ними вирішено рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 27.10.2010, яке ними визнано. Скандали, які мають місце, повязані з ОСОБА_3, яка незгодна з рішенням суду в частині поділу земельної ділянки, та яка не пускає свого батька в судові засідання.

Опитати безпосередньо позивача суд не зміг через його неявку в судове засідання. Як пояснила ОСОБА_3, її батько не бажає примати участь у справах, що розглядаються судом.

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. ОСОБА_9 не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно частини першої статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справа не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставах доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставинами, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 57 ЦПК України).

Згідно частини першої статті 58 наведеного Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У ході судового розгляду справи представник позивача у підтвердження порушення права позивача на безперешкодне користування власністю, посилалася на постанови про відмову в порушенні кримінальної справи та акт судово-медичного дослідження. Однак, із змісту цих документів не вбачається порушення відповідачем прав позивача щодо користування власністю, визначеною рішенням суду від 27.10.2010, крім того частина постанов (постанови від 20.06.2008, 12.01.2010) були винесені до реального поділу домоволодіння.

Щодо демонтажу забору та встановлення воріт, дані роботи були виконані, що підтвердив свідок та представник позивача. При цьому, представник позивача не довела суду, що відповідач перешкоджав їх встановленню.

Інших підстав, які надавали можливість встановити порушення прав позивача на користування власністю представником позивача у позові не вказано.

Суд звертає увагу, що із поведінки сторін, яка мала місце в судовому засіданні, вбачається, що між ОСОБА_3 та відповідачем мають місце неприязні стосунки щодо поділу домоволодіння, що не є предметом позову, що розглядався.

За таких обставин, оскільки представник позивача не довела перед судом порушення відповідачем прав власності позивача на безперешкодне користування належною йому часткою домоволодіння, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 62, 212 - 214 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та земельною ділянкою відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя І.В.Коваленко

Повний текст рішення

підписано 15.02.2012