Справа №2-5399/2007
(№4-с/1416/89/2012)
УХВАЛА

12 грудня 2012 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д. Г. , при секретарі Наумкіній І. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві скаргу публічного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» (далі за текстом МТЕЦ) на дії старшого державного виконавця Рогова С.О. Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі за текстом Ленінський ВДВС),-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2012 р. МТЕЦ звернулося до суду з даною скаргою, якою просило визнати дії державного виконавця по закінченню виконавчого провадження неправомірними, скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження і зобовязати його здійснити виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» (далі за текстом Закон). Надалі, в судовому засіданні, вимоги скарги уточнили, просили замість визнання неправомірними дій державного виконавця визнати неправомірною постанову про закінчення виконавчого провадження

В судовому засіданні представник МТЕЦ вимоги скарги підтримав.

Представник Ленінського ВДВС проти задоволення скарги заперечувала.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, виконавчого провадження, встановив наступні обставини.

За заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2011 р. по цивільній справі №2-5399/2007 стягнуто на користь ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» , правонаступником якого є МТЕЦ, з ОСОБА_1 борг за послуги теплопостачання і витрати на інформаційно технічне забезпечення 30 грн. (а.с. 33,43).

За заявою представника МТЕЦ, 28 травня 2012 р. старший державний виконавець Ленінського ВДВС ОСОБА_2 відкрив виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-5399/2007 виданого 24 грудня 2007 р на суму 30 грн. витрат на ІТЗ.

Із довідки обласного адресного бюро на запит державного виконавця вбачається, що боржник ОСОБА_1, був виписаний з адреси: АДРЕСА_1 у звязку зі смертю у 2011 р.

12 вересня 2012 р. вказаний державний виконавець виніс постанову, затверджену начальником Ленінського ВДВС , про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону. Виконавчий документ повернуто стягувачу 26 жовтня 2012 р.

Дії державного виконавця по закінченню виконавчого провадження суперечать Закону.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обовязків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Статтею 608 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою. А тому, такі зобовязання боржника не входять до складу спадщини на підставі п. 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК України.

Правовідносини, які виникли між МТЕЦ і ОСОБА_1 допускають правонаступництво, оскільки боргові правовідносини не є такими, що нерозривно повязаним з особою боржника і у звязку з цим не можуть бути виконані іншою особою.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України, виконавче провадження підлягає обовязковому зупиненню у разі смерті боржника, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво. Ця норма Закону не вимагає наявності судового рішення щодо правонаступництва, а містить посилання на правовідносини, встановлені судом під час розгляду справи для вирішення питання державним виконавцем чи допускають ці правовідносини правонаступництво.

У відповідності до ч. 1 ст. 39 цього Закону державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтями 37 і 38 цього Закону, яка затверджується начальником або заступником начальника відділу, якому підпорядкований державний виконавець. Постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 37 цього Закону, державний виконавець виносить не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

А згідно з частиною 5 вказаної статті, після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобовязаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача.

Із змісту п. 2.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту 02 квітня 2012 р. № 512/5, вбачається, що звернення державного виконавця або заінтересованої сторони до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником є правом цих осіб, яке може бути використане протягом зупинення виконавчого провадження у строки, передбачені ст.. 39 ч. 2 ЗУ « Про виконавче провадження» ( до визначення правонаступників боржника), у разі не визначення правонаступників в нотаріальному порядку.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у випадку смерті боржника лише в разі якщо виконання його обовязку у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Довідка адресного бюро про зняття з реєстрації у звязку зі смертю боржника не є належним підтвердженням факту смерті. У відповідності до пункту 16 Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою КМУ від 22 серпня 2007 р. N1064, державний виконавець міг отримати витяг про смерть боржника.

Відтак, рішення державного виконавця оформлене постановою про закінчення виконавчого провадження є як передчасним, так і неправомірним. Неправомірність його рішення слід визнати у відповідності до вимог скарги.

Для поновлення прав стягувача постанову про закінчення виконавчого провадження слід скасувати і зобовязати компетентну особу Ленінського ВДВС вчинити дії передбачені ст.. 11 Закону з примусового виконання виконавчого листа №2-5399/2007 виданого 24 грудня 2007 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва.

Керуючись ст.. 387 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 12 вересня 2012 р. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-5399/2007 виданого 24 грудня 2007 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва з підстави п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Зобовязати компетентну особу Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції вчинити дії передбачені ст.. 11 Закону України «Про виконавче провадження» з примусового виконання виконавчого листа № 2-5399/2007 виданого 24 грудня 2007 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва при предявленні вказаного судового наказу до виконання.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 5 днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час її проголошення в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький