Справа № 22-ц/2690/4194/2012
Головуючий у 1- й інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: Гаращенко Д.Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2012 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді Гаращенка Д.Р.

суддів Ратнікової В.М., Борисової О.В.

при секретарі Трончуку М.Ю.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 листопада 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 листопада 2011 року позов ПАТ «КБ «Надра» було задоволено частково та стягнено з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 416/П/99/2008-980 від 26.06.2008 року в сумі 35 253, 51 грн.

08 грудня 2011 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на вказане рішення, у якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, які мають значення для справи, просить суд його скасувати. В обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначає, що при ухваленні рішення суд першої інстанції не врахував тієї обставини, що ПАТ «КБ «Надра» не було проведено реструктуризації боргу всупереч належному виконанню нею своїх зобовязань згідно заяви про позичальника про виконання зобовязань по кредитному договору від 16 березня 2011 року. Також, на думку апелянта, є неправомірним нарахування відсотків та штрафних санкцій під час судового розгляду справи, оскільки передбачені для реструктуризації боргу виплати були нею здійснені.

У судовому засіданні представник ПАТ «КБ «Надра» за довіреністю ОСОБА_3 апеляційну скаргу просив відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, належним чином повідомлялася про час та місце апеляційного розгляду, тому розгляд справи за апеляційною скаргою на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України проведено за її відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що 26 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2Ю.(позичальник) був укладений кредитний договір № 416/П/99/2008-980, відповідно до умов якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти у сумі 30 000 грн. строком до 26 червня 2011 року зі сплатою 3,2 % відсотки на місяць.

Згідно з меморіальним ордером від 26 червня 2008 року ОСОБА_2 отримала кредитні кошти у розмірі 30 000 грн.(а.с. 16).

Також судом першої інстанції було правильно встановлено, що ОСОБА_2 свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 19.09.2011 року утворилась заборгованість у сумі 36 610, 24 грн., з яких:

- заборгованість за кредитом 26 068, 74 грн.;

- заборгованість за відсотками - 6 824, 77 грн.;

- штраф за порушення строків сплати мінімально необхідного платежу 360 грн.;

- пеня за порушення строків сплати мінімального платежу 3 356, 73 грн.

На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

На підставі п. 3.2.3 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань по поверненню кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором, якщо відповідач не вніс черговий платіж у термін, визначений п. 2.3.2 кредитного договору.

Відповідно до п.п.4.1. кредитного договору у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного п. 2.3.2 кредитного договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобовязань позичальника по поверненню кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк визначений п. 3.3.5 цього договору, позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «КБ «Надра» про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що при ухваленні рішення суд першої інстанції не врахував тієї обставини, що ПАТ «КБ «Надра» не було проведено реструктуризації боргу всупереч належному виконанню нею своїх зобовязань згідно заяви про позичальника про виконання зобовязань по кредитному договору від 16 березня 2011 року, оскільки згідно з наданих ОСОБА_2 документів не вбачається належне виконання нею своїх зобовязань за заявою про реструктуризацію боргу.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги про неправомірність нарахування відсотків та штрафних санкцій під час судового розгляду справи, колегія суддів виходить з того, що подання позову до суду не звільняє позичальника від відповідальності за неналежне виконання ним грошового зобовязання та позбавляє банк права на отримання відсотків за користування кредитним коштами.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 листопада 2011 року є законним і обґрунтованим. Доводи апеляційної скарги на законність і обґрунтованість рішення суду не впливають, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 листопада 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді