Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 1007/5977/2012
РІШЕННЯ

Іменем України

27 липня 2012 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Телепенька А.Д.,

при секретарі Срібній Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

в с т а н о в и в:

У травні 2012 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів на підставі розписки.

В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що 31 жовтня 2011 року між ним та відповідачем укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_2 позичила у нього 1650 гривень та зобовязувалася повернути кошти за першою вимогою позивача. Цей факт підтверджено розпискою. Відповідач зобовязання щодо повернення позики добровільно не виконує, тому ОСОБА_1 вручив їй письмову вимогу про повернення боргу у строк до 30 квітня 2012 року, однак станом на 21 травня 2012 року ОСОБА_2 кошти не повернула.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики у розмірі 1650 грн. 00 коп. У судовому засіданні позивач надав аналогічні пояснення та просив задовольнити позов.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовільнити позов.

Відповідач у судовому засіданні позов визнала та проти його задоволення не заперечувала, про що надала суду заяву.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згіно договору позики 31 жовтня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, згідно якого остання позичила у позивача 1650 гривень та зобовязувалася повернути кошти за першою вимогою позивача.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлено термін виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розяснивши сторонам наслідки визнання позову та врахувавши, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом стягнення з відповідача суми боргу та суми судового збору.

Керуючись ст.ст. 192, 524, 526, 530, 625, 1046 ЦК України, ст. 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики у розмірі 1650 грн. (одна тисяча шістсот пятдесят) грн. 00 коп., та судовий збір у розмірі 214 (двісті чотирнадцять) грн. 60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні при під час його проголошення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.Д. Телепенько