Справа № 22-ц-152/12 Головуючий у І інстанції Дутчак І. М.
Провадження № 22-ц/1090/596/12 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 1 17.04.2012
УХВАЛА

Іменем України

17 квітня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Яворського М.А.,

суддів Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Дрозд О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 про визнання співвласником газопроводу, включення до членів газового кооперативу та відшкодування моральної шкоди,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2009 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом про відшкодування матеріальних збитків. Заявлені позовні вимоги мотивувала тим, що згідно рішення Броварської міської ради Київської області від 20.04.1993 року їй була виділена земельна ділянка під забудову в м. Бровари по вул. Дорошенка, 45, у 2003 році будинок зданий в експлуатацію. В жовтні 2000 року забудовниками індивідуальних житлових будинків по вул. Дорошенка було створено вуличний комітет (кооператив) по будівництву та обслуговуванню газопроводу для газопостачання житлових будинків; 16.11.2003 року обрано головою кооперативу ОСОБА_4 03.10.2005 року вона сплатила грошові кошти в сумі 7900 грн. голові правління ОСОБА_4, що становило 1/9 частину всіх понесених затрат на будівництво газопроводу, того ж дня на загальних умовах вона була прийнята до членів газового кооперативу та стала його співвласником. В 2008 році голову правління було знову переобрано, ним став ОСОБА_3, який недобросовісно виконував свою роботу та присвоїв її грошові кошти за 8 приєднаних нових будинків до газопроводу. Уточнивши та доповнивши остаточно позовні вимоги, позивач просила визнати її співвласником газопроводу низького тиску по вул. Дорошенка в м. Бровари Київської області, який знаходиться на балансі ВАТ «Київоблгаз»; зобовязати ОСОБА_3 включити її до списку членів газового кооперативу по вул. Дорошенка та розподілити грошові кошти, які надійшли від використання майна нарівні з іншими співвласниками газопроводу з 13.04.2008 року; стягнути з відповідача на її користь понесені матеріальні збитки - грошові кошти, недоотримані нею від використання майна в сумі 13333 грн. (160000 : 12), покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2011 року в позові ОСОБА_2 про визнання співвласником газопроводу, включення до членів газового кооперативу та відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.

Позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2011 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в позивачу ОСОБА_2 в задоволенні заявлених позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність правових підстав для визнання позивача співвласником газопроводу у м. Бровари Київської області по вул. Дорошенка, включення позивача до членів газового кооперативу та відшкодування на користь позивача матеріальної шкоди.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що у грудні 2001 року за проектом, замовником якого був вуличний комітет вулиці Дорошенка в м. Бровари Київської області та за добровільні грошові внески ОСОБА_14, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_15, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у м. Броварах Київської області по вул. Дорошенка був побудований газопровід низького тиску, який після завершення будівництва передано на баланс Броварської Філії по експлуатації газового господарства ВАТ «Київоблгаз». Згідно кошторису на виконанню робіт по газифікації вул. Дорошенко в м. Бровари від 02.10.2001 року, складеного ПП «Пламя», всього на газифікацію витрачено 70625,45 грн. (а. с. 44, 53, 118 том 1).

04.12.2003 року колектив забудовників газопроводу по вул. Дорошенка в м. Бровари Київської області в кількості восьми осіб ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_15, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10 - звернулися із заявою до начальника Броварського філіалу ТОВ «Київоблгаз»про здійснення підключення до газопроводу і укладення договорів лише на підставі письмового звернення голови кооперативу по кожній конкретній особі (а. с. 225 том 1).

03.10.2005 року ОСОБА_2 звернулася із заявою на імя голови газового кооперативу по вул. Дорошенко м. Бровари ОСОБА_4 про прийняття до членів кооперативу; також в матеріалах справи є розписка про те, що ОСОБА_16 сплатила голові кооперативу ОСОБА_4 за газопровід в сумі 7900 грн. (а. с. 62, 63 том 1).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. ст. 328, 355 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Відповідно до вимог ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Разом із тим позивачем ОСОБА_2 не надано належних доказів на підтвердження набуття нею права спільної часткової власності на газопровід по вул. Дорошенко м. Бровари Київської області, а тому висновки суду про відмову в задоволенні позову в частині визнання позивача співвласником газопроводу ґрунтуються на вимогах закону та відповідають фактичним обставинам справи.

На думку суду, не є підставою набуття права спільної часткової власності на газопровід сама по собі передача грошових коштів голові газового кооперативу ОСОБА_4 в сумі 7900 грн., оскільки із змісту розписки про передачу коштів від 03.10.2005 року не можна визначити підстави їх передачі і правові наслідки таких дій, а інших доказів, якими було б підтверджено набуття права власності на спірний газопровід, позивачем не надано.

При цьому колегія суддів враховує, що позивачем при зверненні із позовом до ОСОБА_3 про визнання її співвласником газопроводу, включення до членів газового кооперативу та відшкодування матеріальної шкоди не доведено факту порушення відповідачем її прав, як б підлягало захисту, як і факту перебування газопроводу у власності відповідача ОСОБА_3 і третіх осіб.

Разом із тим із матеріалів справи вбачається, що газопровід по вул. Дорошенко м. Бровари переданий на баланс ВАТ «Київоблгаз», що не залучений позивачем до участі в справі.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що позивач ОСОБА_2 була прийнята у члени газового кооперативу на умовах, затверджених протоколом зборів усіх співвласників у 2003 році, в звязку із чим має бути включена до списку членів газового кооперативу.

Як вбачається із матеріалів справи, до сьогодні правового статусу обєднання співвласників газопроводу по вул. Дорошенка в м. Бровари немає, його реєстрація не проводилась, відповідні установчі документи не оформлялись і на загальних зборах співвласників не розглядались і не затверджувались.

Дані обставини не заперечувались і позивачем, яка 16.08.2010 року уточняла позовні вимоги і просила зобовязати ОСОБА_3 як голову кооперативу зареєструвати газовий кооператив як організацію, яка отримує прибутки, згідно чинного законодавства України та затвердити конкретно визначений список співвласників газопроводу вул. Дорошенка; в подальшому після уточнення позовних вимог 21.01.2011 року дані позовні вимоги нею не заявлялися.

Відповідно до ст. ст. 1, 14 Закону України «Про обєднання громадян», обєднанням громадян є добровільне громадське формування, створене на основі єдності інтересів для спільної реалізації громадянами своїх прав і свобод. Легалізація (офіційне визнання) обєднань громадян є обовязковою і здійснюється шляхом їх реєстрації або повідомлення про заснування.

Відповідно до ст. ст. 2, 6, 9, 11 Закону України «Про кооперацію», кооперативом є юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно обєдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням. Державна реєстрація кооперативу проводиться в порядку, передбаченому законом. Вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу.

Разом із тим позивачем не надано доказів про те, що обєднання співвласників газопроводу, до списку членів якого вона просить зобовязати відповідача її внести, легалізовано в установленому законом порядку, має необхідні передбачені законом ознаки статут, який регулює діяльність кооперативу, в тому числі порядок вступу до кооперативу, структуру тощо, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про включення позивача до списків членів газового кооперативу.

Крім цього, колегія суддів приймає до уваги, що треті особи заперечували обставини щодо вступу позивача до складу засновників газопроводу, оскільки дане питання не вирішувалося на загальних зборах колективу засновників, і просили позовні вимоги залишити без задоволення як безпідставні (а. с. 253 261 том 1).

Також колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про відмову у стягненні із відповідача на користь позивача матеріальних збитків, завданих неотриманням коштів від використання майна.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. ст. 358, 359 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Плоди, продукція та доходи від використання майна, що є у спільній частковій власності, надходять до складу спільного майна і розподіляються між співвласниками відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Разом із тим оскільки позивач не є співвласником газопроводу і не має права на отримання грошових коштів від діяльності обєднання співвласників газопроводу, позовні вимоги в цій частині заявлені нею безпідставно і також правомірно залишені судом без задоволення.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтується на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки не призвели до порушення основних принципів цивільного процесуального законодавства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий: Яворський М.А.

Судді: Кашперська Т.Ц.

ОСОБА_17