Справа № 2-260/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 листопада 2012 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.

при секретарі - Величко О.М.

за участю : позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном та вселення, -

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2009 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном та вселення (а.с.4-5)

15 травня 2009 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , треті особи Кіровський районний відділ УМВС України в Дніпропетровській області, Комунальне житлове ремонтне експлуатаційне підприємство Кіровського району м. Дніпропетровська про виселення та стягнення моральної шкоди.(а.с.19-22)

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська суду від 07.11.2012 року зустрічний позов було залишено без розгляду (а.с.43-44)

Позивач у своїх позовній заяві та у судовому засіданні разом зі своїм представником, в обґрунтування своїх позовних вимог, посилалися на те, що позивач зареєстрований разом зі своїм сином у квартирі АДРЕСА_1 та проживав з 1986 року. Також даній квартирі зареєстровані сестра позивача - ОСОБА_3 і мати позивача - ОСОБА_5 .. Відповідач ОСОБА_4 , який є чоловіком сестри, проживає в спільній квартирі, але там не зареєстрований. В результаті постійних сварок стосунки між мешканцями квартири були завжди напруженими. Так 11 січня 2009 року через конфлікт з сестрою, ОСОБА_6 погрожуючи фізичною розправою поставив позивачу вимогу виселитися з квартири у триденний строк. 12 січня 2009 року у телефонній розмові сестра та мати сказали позивачу, що не пустять його до дому. Позивач в той день після роботи дійсно не зміг потрапити до дому та звернувся до органів міліції, але вирішити конфлікт не вдалося, і до теперішнього часу відповідачі йому вчиняють перешкоди у користуванні житловим приміщенням, в результаті чого він мешкає у брата. На підставі зазначеного позивач звернувся до суду та просив вселити його в дану квартиру.(а.с.4-5)

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час та день розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. У письмових поясненнях відповідачі заперечували проти задоволення позовних вимог позивача, посилаючись на те, що перешкод у користуванні житловим приміщенням позивачу жоден з відповідачів не чинить, ОСОБА_1 має інше житло та може мешкати в будинку який йому належить на праві власності чи зі своєю колишньою дружиною, він не піклується про сина який проживає разом з відповідачами, його дії створюють неможливі умови для співіснування та загрозу для здоров`я та життя мешканців квартири, тому просили суд у задоволенні позовних вимог позивача відмовити (а.с.23-25,167-169,173-181,186,189-191,199-200,202,204)

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 зі складом сім`ї: син - ОСОБА_1 , донька - ОСОБА_3 , що підтверджується розпорядженням Виконкому Кіровської районної ради народних депутатів, дана квартира на даний час не приватизована, що підтверджується копіює вказаного розпорядження наявною в матеріалах справи та поясненнями сторін(а.с.26)

Встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 що підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах справи та поясненнями сторін у судовому засіданні(а.с.6)

Судом встановлено, що позивач фактично не проживає в квартирі АДРЕСА_1 і не має змоги користуватися житловим приміщення в зв`язку з тим, що між сторонами склались неприязні, конфліктні стосунки, ОСОБА_3 та інші відповідачі не впускають позивача у квартиру, що підтверджується поясненнями сторін, копією постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 20.01.2009 року винесеною Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 щодо неправомірних дій ОСОБА_3 та копією листа Служби у справах дітей Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради № 1044 від 14.05.2009 року, згідно якого ОСОБА_3 підтвердила, що позивач не проживає з ними, при проведенні перевірці умов проживання ОСОБА_7 відповідачі не відчинили двері співробітникам служби, хоча в квартирі за зачиненими дверима розмовляли, на запрошення дати пояснення ОСОБА_3 не з`явилась (а.с. 85-89)

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, Житлового кодексу України.

Частиною 3 ст. 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.71 Житлового Кодексу України причиною збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами є поміщення дитини (дітей) на виховання в дитячий заклад, до родичів, опікуна чи піклувальника - протягом усього часу їх перебування в цьому закладі, у родичів, опікуна чи піклувальника, якщо в будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї.

Згідно ч. 4 ст. 156 Житлового кодексу України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до ст. 64 Житлового Кодексу України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Суд не може прийняти до уваги посилання відповідачів, як на підставу відмови у позові, на те, що ОСОБА_1 має інше житло та може мешкати в будинку який йому належить на праві власності чи зі своєю колишньою дружиною, так як це є правом позивача, а не його обов`язком. Крім того, у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт того, що позивач створює неможливі умови для співіснування в квартирі та створює загрозу для здоров`я та життя мешканців квартири, так як не надано належних та допустимих доказів цьому.

Також, суд критично оцінює твердження відповідачів про не сплату позивачем плати за комунальні послуги, враховуючи, що позивач не проживає в квартирі з 11 січня 2009 року, був позбавлений можливості користуватися даними послугами та здійснити дії для встановлення розміру заборгованості по комунальним платежам.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, та вирішуючи позовні вимоги, суд виходив з того, що через перешкоди які чинять відповідачі позивач не має змоги користуватися житловим приміщення, а тому приходить до висновку, що необхідно усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 з боку ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом вселення його в квартиру.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на відповідача ОСОБА_3 , яка є основною особою, яка перешкоджає позивачу проживати у квартирі та ініціює дії інших відповідачів, щодо вчинення таких самих дій.

На підставі викладеного, ч. 3 ст. 47 Конституції України, ч. 4 ст. 9, ст.. 64, 71, ч. 4 ст. 156 Житлового кодексу України, ст..29, 369, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 з боку ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом вселення його в квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у рахунок повернення судових витрат 16 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ф.Ф. Маймур