Справа №2-1963 Головуючий у суді у 1 інстанції - Сапон
Номер провадження 22-ц/1890/1750/12 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2012 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Гагіна М. В. ,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3

на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 липня 2012 року

у справі за позовом ОСОБА_3, яка діє від свого імені та в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_5, Глухівська міська рада, про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, вселення до будинку та встановлення порядку користування будинком,

в с т а н о в и л а:

Позивачка звертаючись до суду з позовом мотивувала його тим, що з квітня 1996 року по жовтень 2009 року вона проживала однією сім'єю разом із відповідачем ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу в будинку по вул.Тельмана, 9 в м.Глухові. В період проживання із відповідачем у них народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з кінця жовтня 2009 року позивачка разом із донькою виїхала з вищевказаного будинку і з того часу вони з донькою вимушені проживати на найманих квартирах. Свого власного житла позивачка не має, тому вважає, що вона разом із донькою має право на проживання в будинку по вул. Тельмана, 9 в м.Глухові як член сім'ї власника будинку. За таких обставин позивачка просила, суд встановити факт їх спільного проживання із відповідачем як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу в період з квітня 1996 року по жовтень 2009 року, вселити її разом із неповнолітньою донькою в будинок по вул.Тельмана,9 в м.Глухові, зобов'язавши відповідача не чинити перешкод у користуванні цим будинком та виділити їй разом із донькою в користування кімнату 1-3 площею 31,2 кв. метри, залишивши в спільному користуванні кухню, ванну та коридори першого поверху.

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 липня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково.

Встановлено факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали однією сімєю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в період з квітня 1996 року по жовтень 2009 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на неповне зясування обставин справи, порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення місцевого суду в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_3 змінити, визнавши факт проживання однією сімєю його та позивачки без реєстрації шлюбу з квітня 1996 року по жовтень 2002 року та вирішити питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на неповне зясування обставин справи, порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду змінити, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з квітня 1996 року по жовтень 2009 року проживали однією сім'єю, без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та були пов'язані спільним побутом.

В період спільного проживання однією сімєю у сторін народилась дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони проживали в будинку по вул.Тельмана,9 в м.Глухові, який після смерті своєї матері у 2006 році, успадкував відповідач ОСОБА_2

В жовтні 2009 року позивачка разом із неповнолітньою дочкою добровільно виїхала із спірного будинку, переїхала на інше постійне місце проживання і з того часу вона більше не поверталась до будинку по вул.Тельмана, 9 в м.Глухові.

Дані обставини підтверджуються поясненнями ОСОБА_7, ОСОБА_8, допитаних у місцевому суді в якості свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що ОСОБА_3 втратила право користування житловим будинком по вул.Тельмана, 9 в м.Глухові, в якому вона проживала разом з відповідачем, оскільки з жовтня 2009 року позивачка із неповнолітньою дочкою без поважних причин не проживає в даному будинку, добровільно виїхала із зазначеного будинку, забрала майже всі речі, до теперішнього часу в ньому не проживає і спроб вселитися в даний будинок вона не робила, про що не заперечувала в суді апеляційної інстанції. Не зважаючи на те, що ОСОБА_2 в будинку постійно не проживає, періодично виїздить на деякий час на заробітки до Російської Федерації. Залишаючи будинок в жовтні 2009 року ОСОБА_3 намагалася в такий спосіб відновити подружні відносини з ОСОБА_2 розраховуючи, що останній, змінить своє відношення до неї і вони знову будуть проживати разом.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Під-час розгляду справи ОСОБА_3 пояснила, що залишаючи будинок в жовтні 2009 року дочка виявила бажання проживати саме з нею.

Тому її посилання на те, що суд першої інстанції, відмовляючи їй у вселенні разом з дочкою у спірний будинок, повністю проігнорував інтереси дитини не заслуговують на увагу. Після того як ОСОБА_3 разом з дочкою виїхала зі спірного будинку, ні вона ні дочка не зверталися до компетентних органів, в тому числі до органу опіки і піклування, щодо сприяння у вирішенні питання про вселення дочки у спірний будинок. Крім того, як пояснював ОСОБА_2, він не заперечує та не заперечував проти проживання дочки разом з ним.

Також колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що з квітня 1996 року по жовтень 2009 року позивачка ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 у розумінні ст.3 СК України спільно проживали в ІНФОРМАЦІЯ_2, та були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Дані висновки суду підтверджуються поясненнями свідків, допитаних в судовому засідання та матеріалами справи, зокрема довідкою квартального комітету з місця проживання (а.с.16). Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про протилежне є безпідставними та матеріалами справи не підтверджуються.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 щодо розподілу судових витрат, зокрема оплати правової допомоги , понесених в суді першої інстанції, не може бути задоволена з огляду на наступне.

Місцевий суд ухвалюючи рішення питання розподілу судових витрат не вирішив. Тому апеляційний суд позбавлений можливості перевірити дане питання в апеляційному порядку. Проте, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат згідно вимог ст. 220 ЦПК України.

Інші доводи апеляційних скарг ОСОБА_3 та ОСОБА_2 також висновків суду не спростовують та не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 липня 2012 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -