ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ Справа №
27 січня 2012 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька в складі:
головуючого –судді Орєхова О.І.
при секретарі – Кобець А.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Шахтне
будівництво»про стягнення
заборгованості по заробітній платі, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовною заявою до товариства
з обмеженою відповідальністю «Шахтне
будівництво»про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
посилаючись на наступні обставини.
Вона, ОСОБА_1, прийнята на роботу за
сумісництвом з 01.07.2010 року згід но
наказу № 7-1 к від 01.07.2010 року, а потім на
постійне місце роботи заступником
директора з економіки до ТОВ «Шахтне
будівництво»07.10.2010 року згідно наказу
№ 57-к від 07.10.2010 року.
31.03.2011 року вона звільнилась з роботи за
власним бажанням, ст. 38 КЗпП України
згідно наказу № 09-к від 31.03.2011 року.
При звільненні їй не було сплачено
компенсацію за невикористану
відпустку та заробітну плату з січня 2011
року по день звільнення, що є
порушенням ч. 1 ст. 115 КЗпП України,
згідно з якою заробітна плата повинна
виплачуватися регулярно в робочі дні в
терміни, встановлені колективним
договором або нормативним актом
працедавця, але не рідше двох разів на
місяць, через проміжок часу, що не
перевищує шістнадцяти календарних
У відповідності з ч.І ст. 116 КЗпП України
виплата всіх сум, що належать
працівнику від підприємства, установи,
організації, провадиться в день
звільнення. Відповідач порушив поло
ження цієї статті. Вона неодноразово в
усній формі, письмово 25.05.2011 року та
01.11.2011 року зверталась до керівництва
підприємства з приводу сплати їй
належних сум. Однак, до теперіш нього
часу зобов'язання не виконано, хоча
тривалий час представники
підприємства роз'яснювали їй, що
добровільно нарахують та виплатять
належні їй суми. Її переконували, що
керів ництво підприємства займається
рішенням цього питання, незабаром
розпочнуться роботи за під рядними
договорами і буде виплачено всю
заборгованість.

У відповідності зі ст. 233 КЗпП України
працівник може звернутися з заявою про
вирішен ня трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права.

До листопада 2011 року вона була
впевнена, що відповідач виконає свої
зобов' язання належ ним чином, а
невиконання ним їх до цього часу
обумовлене недоліками в плануванні
фінансово-господарської діяльності
підприємства, які в свою чергу не
можуть впливати на погіршення інте
ресів працівників. У зв'язку з тим, що
відповідач після її письмового
звернення 01.11.2011 року пояснив, що жодна
з її вимог не буде задоволена та
реконмендував звертатися до суду, бо в
нього вже немає грошей на розрахунки з
працівниками. Але саме з вини
відповідача вона змушена звертатися до
суду з приводу сплати заборгованості
за заробітною платою.

Вважає, що вона пропустила строк на
звернення до суду з поважної причини, у
зв'язку з чим прошу його поновити.

До теперішнього часу відповідач не
зробив розрахунок, у зв'язку з чим
утворилася забор гованість з
заробітної плати в сумі 14011 грн. 74 коп.
згідно довідки, виданої ТОВ «Шахтне
буді вництво»07.11.2011 року за № 02/78, та
заборгованість з компенсації за
невикористану відпустку в сумі 2919 грн.
76 коп., котру відповідач відмовляється
виплачувати, посилаючись на відсут
ність тепер у нього грошових коштів.
Для виконання розрахунку компенсації
за невикористану відпустку згідно
довідки, виданої ТОВ «Шахтне
будівництво»31.03.2011 року за № 02/35
застосо вано показник мого
середньоденного заробітку за цей
період: 169 грн. 68 коп. помножено на 21
день належної відпустки мінус 18,06%
податків (ПДФО + ЄСВ). Ця компенсація
повинна бути нарахована відповідно до
ч.1 ст.83 КЗпП України та сплачена в день
звільнення, а саме 31.03.2011 року.

Згідно зі ст. 45 Конституції України
кожен, хто працює, має право на
відпочинок. Це право забезпечується
наданням оплачуваної щорічної
відпустки. Мінімальна тривалість
оплачуваної щорічної відпустки, а
також інші умови здійснення цього
права визначаються законом. Відповідач
порушив це її право, а також порушив
вимоги ст. 22 Конституції України, щодо
неї як грома дянки України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення»№ 1282-ХП від 03.07.1991 року вона
має право на індексацію своєї
заробітної плати та розрахункових
компенсаційних виплат. Відповідно до
п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 24.12.1999 року за № 13
індексація заробітної плати
провадиться згідно зі ст.ЗЗ Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення»і Порядку
проведення індексації грошових дохо
дів населення, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 17.07.2003 року за № 1078.

Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі
невиплати з вини адміністрації
звільненому пра цівникові сум в
терміни, встановлені ст.116 КЗпП України,
підприємство повинне виплатити пра
цівникові його середній заробіток за
весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

Згідно з пунктом 8 Порядку числення
середньої заробітної плати,
затвердженого постано вою Кабінету
Міністрів України від 08.02.95 року № 100
нарахування виплат, що обчислюються
виходячи з середньої заробітної плати
за останні два місяці роботи,
здійснюється шляхом мно ження
середньоденного заробітку на число
робочих (календарних) днів, які мають
бути сплачені згідно з середнім
заробітком. Згідно з пунктом 2 Порядку
№ 100 сума середньої заробітної плати
розраховується виходячи з виплат за
останні два календарні місяці роботи,
передуючих звільнен ню. Середньоденна
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично відпра
цьовані протягом двох місяців робочі
(календарні) дні на число
відпрацьованих робочих (календа рних)
днів за цей період. Згідно з довідкою
від 07.11.2011 року за № 02/80, виданою ТОВ
«Шахтне будівництво», мій
середньоденний заробіток за період з
січня по лютий 2011 року склав 289 грн. 83
коп. за один календарний день.
Розрахунок суми середнього заробітку
за період прострочення виплати за
станом на 22.11.2011 року: 289 грн. 83 коп.
помножено на 236 календарних днів у роз
рахунковому періоді мінус 18,06% податків
(ПДФО + ЄСВ). Таким чином на сьогоднішній
день розмір компенсації, що підлягає
стягненню з відповідача на мою користь
за затримку розрахунку складає 56046 грн.
86 коп. Про те зазначена сума має бути
перерахована на день винесення рі
шення судом у зазначеній справі.

Згідно ст. 2 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'яз ку з порушенням
термінів їх виплати»від 19.10.2000 року №
2050 та порядку, затвердженого пос
тановою Кабінету Міністрів України від
21.02.2001 року за№ 159 «Про затвердження
Порядку проведення компенсації
громадянам втрати частини грошових
доходів у зв'язку з порушенням термінів
їх виплати»я маю право на таку
компенсацію. Сума компенсації згідно п.
4 Порядку № 159 розраховується як
множення суми нарахованої, але не
виплаченої працівникові заробітної
плати за відповідний місяць (після
утримання податків і обов'язкових
платежів) і приросту індексу споживчих
цін (індексу інфляції) у відсотках для
визначення суми компенсації, ділене на
100. Ін декс споживчих цін для визначення
суми компенсації розраховується
шляхом множення місячних індексів
споживчих цін, що публікуються
Держкомстатом, за весь період
невиплати грошового доходу, а саме: з
місяця, наступного за місяцем
нарахування доходу, по місяць,
передуючий ви платі заборгованості
(включно). Довідка Головного управління
статистики в Донецької області від
08.112011 року № 11/2-42/2199 додається.

Розрахунок суми компенсації за січень
2011 року: 7005 грн. 87 коп. х
(1,009x1,014x1,013x1,008x1,004x0,987x0,996x1,001x1,00x100-100): 100 =
225 грн. 25 коп.; Розрахунок суми
компенсації за лютий 2011 року: 7005 грн. 87
коп. х (1,014x1,013x1,008x1,004x0,987x0,996x1,001x1,00x100-100): 100
= 160 грн.75коп.; Розрахунок суми
компенсації за березень 2011 року: 2919 грн.
76 коп. х (1,013x1,008x1,004x0,987x0,996x1,001x1,00x100-100): 100 =
25 грн.76 коп.

Таким чином на сьогоднішній день
розмір компенсації заробітної плати за
порушення тер мінів виплати, що
підлягає стягненню з відповідача на її
користь складає 411 грн. 76 коп.

Те, що відповідач в день її звільнення і
до теперішнього часу не провів повний
розра хунок, заподіяло їй величезні
моральні страждання. Весь час вона
переживала з приводу існування своєї
сім'ї. З цього приводу вона і її сім'я
були позбавлені нормального життєвого
спілкування з близькими. Тому вважає,
що згідно статті 237-1 КЗпП України
відповідач зобов'язаний відшко дувати
їй моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Просила суд поновити строк для
звернення до суду за захистом
порушених прав, свобод та інте ресів,
стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Шахтне
будівництво»на її, ОСОБА_1, користь
заробітну плату в сумі 14011 грн. 74 коп.;
зобов'язати товариство з обмеженою
відповідальністю «Шахтне
будівництво»нара хувати та сплатити
їй, ОСОБА_1, компенсацію за
невикористану ві дпустку в сумі 2919 грн.
76 коп., стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю «Шахтне
будівництво»на її, ОСОБА_1, користь
компенсацію за затримку розрахунку у
розмірі її середнього заробітку по
день фактичного розрахунку в сумі 56046
грн. 86 коп., стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю «Шахтне
будівництво»на її, ОСОБА_1, користь
компенсацію втрати частини грошових
доходів у зв'язку з порушенням термінів
їх виплати в сумі 411 грн. 76 коп.,
зобов'язати товариство з обмеженою
відповідальністю «Шахтне
будівництво»нараху вати та сплатити
їй, ОСОБА_1, індексацію заробітної плати
та роз рахункових компенсаційних
виплат, стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю «Шахтне
будівництво»на її, ОСОБА_1, користь
моральну шкоду в сумі 5000 грн.

В судове засідання позивач не
з»явилася, надала до суду, в якій
просила справу розглянути у її
відсутність, на задоволені позовних
вимог наполягала, проти заочного
рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не
з»явився, про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином,
про що в матеріалах справи свідчить
поштове повідомлення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги позивачки
ОСОБА_1 підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України
працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися
порушення свого права, а у справах про
звільнення - в місячний строк з дня
вручення копії у про звільнення або з
дня видачі трудової книжки.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 була
прийнята на роботу за сумісництвом з
01.07.2010 року згід но наказу № 7-1 к від
01.07.2010 року ( а. с. 7 ).

Згідно наказу № 57-к від 07.10.2010 року
позивачка ОСОБА_1 прийнята на постійне
місце роботи заступником директора з
економіки до ТОВ «Шахтне будівництво»(
а. с. 8 ).

31.03.2011 року позивачкавільнилась з
роботи за власним бажанням за ст. 38 КЗпП
України згідно наказу № 09-к від 31.03.2011
року ( а. с. 9 –10 ).

При звільненні позивачці не було
сплачено компенсацію за невикористану
відпустку та заробітну плату з січня 2011
року по день звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленному цим Кодеком, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Згідно з вимогами ст. 47 КЗпП України -
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строк, зазначений у ст. 116
КЗпП України.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації проводиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України
працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права, а у справах про
звільнення - в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999
року «Про практику застосування судами
законодавства про оплату
праці»установивши при розгляді справи
про стягнення заробітної плати у
зв»язку із затримкою розрахунку при
звільнені, що працівникові не були
виплачені належні йому від
підприємства, установи, організації
суми в день звільнення, коли ж він у цей
день не був на роботі, - наступного дня
після пред'явлення ним роботодавцеві
вимог про розрахунок, суд на підставі
ст.117 КЗпП стягує на користь працівника
середній заробіток за весь період
затримки розрахунку, а при
непроведенні його до розгляду справи
—по день постановления рішення, якщо
роботодавець не доведе відсутності в
цьому своєї вини.

Встановлено, що до теперішнього часу
відповідач не зробив розрахунок, у
зв'язку з чим утворилася забор
гованість з заробітної плати в сумі 14011
грн. 74 коп., що підтверджується
довідкою, виданої ТОВ «Шахтне буді
вництво»07.11.2011 року за № 02/78 ( а. с. 6 ).

Крім того, виникла заборгованість з
компенсації за невикористану
відпустку в сумі 2919 грн. 76 коп., де у
позивачки невикористана відпустка
складає 21 день, що підтверджується
довідкою виданої ТОВ «Шахтне
будівництво»31.03.2011 року за № 02/35 ( а. с. 11
).

Встановлено, що відповідачем при
звільненні позивача не проведено
повний розрахунок та відповідач
відмовляється виплачувати,
посилаючись на відсут ність у нього
грошових коштів.

Встановлено, що позивачка була
звільнена з ТОВ «Шахтне
будівництво»31.03.2011 року за власним
бажанням, однак відповідач не провів з
позивачкою розрахування при
звільненні.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України
працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права, а у справах про
звільнення - в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки.

Позивачка звернулася до суду з
вказаним позовом 25.11.2011 року, про що
свідчить штамп суду за вх. № 41424., тобто
зі спливом тримісячного строку.

У разі пропуску з поважних причин
строків, установлених статтею 233 цього

Кодексу, районний, районний у місті,
міський чи міськрайонний суд може
поновити ці

строки.

Встановлено, що позивачка пропустила
строк з поважних причин, оскільки
намагалася вирішити мирним шляхом,
неодноразово зверталася до
відповідача, який пояснював, що не
заперечує сплатити заборгованість
добровільно і лише після останнього
письмового звернення позивачки до
відповідача 01.11.2011 року, відповідач
пояснив, що жодна з її вимог не буде
задоволена та реконмендував
звертатися до суду, бо в нього вже немає
грошей на розрахунки з працівниками,
тому суд вважає причини пропуску
позивачки поважні та вважає поновити
позивачці строк для звернення до суду.

Тому заробітну плату у сумі 14 011,74
гривень та компенсацію за
невикористану відпустку у сумі 2 919,76
гривень, яку відповідач не сплатив
позивачці при звільненні, суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача ТОВ
«Шахтне будівництво»на користь ОСОБА_1.

Позовні вимоги позивачки в частині
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю «Шахтне
будівництво»компенсацію втрати
частини грошових доходів у зв'язку з
порушенням термінів їх виплати в сумі
411 грн. 76 коп. та зобов'язання товариства
з обмеженою відповідальністю «Шахтне
будівництво»нараху вати та сплатити
ОСОБА_1, індексацію заробітної плати та
роз рахункових компенсаційних виплат є
такими, що не підлягають задоволенню,
оскільки не грунтуються на вимогах
закону.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999
року «Про практику застосування судами
законодавства про оплату
праці»установивши при розгляді справи
про стягнення заробітної плати у
зв»язку із затримкою розрахунку при
звільнені, що працівникові не були
виплачені належні йому від
підприємства, установи, організації
суми в день звільнення, коли ж він у цей
день не був на роботі, - наступного дня
після пред'явлення ним роботодавцеві
вимог про розрахунок, суд на підставі
ст.117 КЗпП стягує на користь працівника
середній заробіток за весь період
затримки розрахунку, а при
непроведенні його до розгляду справи
—по день постановления рішення, якщо
роботодавець не доведе відсутності в
цьому своєї вини. Сама по собі
відсутність коштів у роботодавця не
виключає його відповідальності.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999
року «Про практику застосування судами
законодавства про оплату
праці»непроведения розрахунку з
працівником у день звільнення або, якщо
в цей день він не був на роботі,
наступного дня після його звернення з
вимогою про розрахунок є підставою для
застосування відповідальності,
передбаченої ст. 117 КЗпП. У цьому разі
перебіг тримісячного строку звернення
до суду починається з наступного дня
після проведення зазначених виплат
незалежно від тривалості затримки
розрахунку.

Отже, встановлено, що відповідачем в
день звільнення і до теперішнього часу
не проведено з позивачем розрахунок.

Тому позовні вмоги позивача в частині
стягнення з відповідача товариства з
обмеженою відповідальністю «Шахтне
будівництво»на користь ОСОБА_1
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні є цілком
обгрунтованими та такими, що
підлягають частковому задоволенню та
суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ
«Шахтне будівництво»на користь
позивача ОСОБА_1 - 36 141,84 гривень ( 169,68
середньоденний заробіток х 213 днів
затримки ).

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв»язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

Згідно ст. 1167 Цивільного кодексу
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі не
правомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодову ється
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути
з відповідача на користь позивача
відшкодування за завдану моральну
шкоду в сумі 500 гривень.

Статтею 367 ЦПК України передбачено
допуск судом негайного виконання
рішення у справі про відновлення на
роботі незаконно звільненого
робітника і присудження робітнику
виплати заробітної плати, але не більше
ніж за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України на
користь держави з відповідача ТОВ
«Шахтне будівництво»підлягають
стягненню судові витрати у сумі 535,73
гривень.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 47, 116, 117, 233, 237-1 КЗпП
України, ст.ст. 3, 5, 10, 15, 60, 88, 209, 212-215, 367
ЦПК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999
року «Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці», суд, -

ВИРИШИВ:

Поновити позивачці ОСОБА_1 строк для
звернення до суду.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю «Шахтне
будівництво»про стягнення
заборгованості по заробітній платі, -
задовольнити частково.

Стягнути з відповідача товариства з
обмеженою відповідальністю «Шахтне
будівництво»на користь позивача
ОСОБА_1 заборгованість по заробітній
платі у сумі 14 011,74 гривень, компенсацію
за невикористану відпустку у сумі 2 919,76
гривень, середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні у
сумі 36 141,84 гривень, моральну шкоду у
сумі 500 гривень, а всього 53 573,34 гривень
(п»ятьдесят три тисячі п»ятсот
сімдесят три гривні тридцять чотири
копійки ).

Стягнути з відповідача товариства з
обмеженою відповідальністю «Шахтне
будівництво»на користь держави
державне мито у сумі 535,73 гривень (
п»ятсот тридцять п»ять гривень
сімдесят три копійки ).

Допустити негайне виконання
рішення в частині присудження
працівникові заробітної плати, але не
більш ніж за один місяць.

Апеляційна скарга на
рішення суду може бути подана до
апеляційного суду Донецької області
через даний суд протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити
заочне рішення в загальному порядку,
встановленному цим
Кодексом.

Рішення надруковано в
нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя

О.І. Орєхов