Справа №2516/2149/12
Провадження № 2/2516/1314/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2012 р. м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Кучерявця О.М.,

за участю секретарів Мартиненко С.В. та Глибчака О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Носівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного територіального галузевого обєднання «Південно-Західна залізниця» про поновлення строку на звернення до суду і визнання незаконним та скасування п.1 наказу від 12.04.2012 р. за №57/к «Про дисциплінарне стягнення»,

ВСТАНОВИВ:

Як в позовній заяві до суду, так і в судовому засіданні позивач просив: поновити йому строк на звернення з позовом до суду, визнати незаконним та скасувати п.1 наказу від 12.04.2012 року №57/к «Про дисциплінарне стягнення», яким на нього накладено дисциплінарне стягнення та позбавлено місячної премії за підсумками роботи за квітень 2012 року, а також стягнути з відповідача всі кошти неотримані у звязку з виданням п.1 наказу від 12.04.2012 року № 57/к «Про дисциплінарне стягнення», моральну шкоду в розмірі 3 000 гривень та витрати на правову допомогу. Вказуючи обставинами, що підтверджують доводи позовної заяви, що з 07.09.1995 року він працює екіпірувальником бази палива станції локомотивного депо ДТГО "Південно-Західна залізниця". При екіпіруванні тепловоза ЧМЕЗ-5317, на дільниці ТО-2, в нічну зміну з 10/11.04.2012 року, заправний рукав він ніби періодично не подавав в бак тепловоза та не зявився на оперативну нараду після закінчення робочої зміни. Свідки котрі б могли засвідчити факт порушення заправки тепловоза відсутні. Щодо неявки на оперативну нараду на 8 годин 00 хвилин 11.04.2012 року, то про її проведення він не був офіційно, тобто письмовим чином, попереджений керівництвом. Робоча зміна закінчилася 11.04.2012 року о 8 годин 00 хвилин і оскільки він перебував в хворобливому стані та, до того ж, поспішав до двох малолітніх дітей, то відбув додому в с. Червоні Партизани Носівського району Чернігівської області. Письмових пояснень щодо фактів нібито порушення ним трудової дисципліни у нього ніхто не вимагав і копію наказу про накладення дисциплінарного стягнення відповідач вручив йому лише 18.07.2012 року, а до цього про дисциплінарне стягнення він знав тільки з розмов інших працівників. Причинами пропуску строку для звернення до суду вказував неодноразове перебування його на лікарняному. Так як трудову дисципліну чи вимоги посадової інструкції він не порушував, то вважає накладене на нього дисциплінарне стягнення незаконним. Незаконним діями відповідача йому завдана моральна шкода, яка полягає в його душевних стражданнях, що суттєво вплинули на стан його здоровя, втратою нормальних життєвих звязків, потребі додаткових зусиль для організації свого життя, тривалого амбулаторного та стаціонарного лікування. Виходячи з їх глибини, розмір моральної шкоди він оцінює в 3 000 грн.

На підтвердження обставин, викладених в позовній заяві до суду, позивач приклав до позовної заяви докази, а саме: копію наказу від 12.04.2012 року про дисциплінарне стягнення, договору-доручення про надання правової допомоги та розрахунку компенсації витрат на правову допомогу, довідки про його хворобу, а також копії квитанцій про сплату витрат на правову допомогу.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримував позов і просив про задоволення.

Представниця відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала взагалі і просила не поновлювати строк пропущений позивачем на подачу позовної заяви; визнати чинним та таким, що вчинений в межах трудового законодавства України п.1 наказу №57/к від 12.04.2012 року «Про дисциплінарне стягнення» та відмовити позивачеві у стягненні моральної шкоди і витрат, повязаних з наданням правової допомоги. Вказуючи, що факт порушення позивачем екіпірування тепловоза 11.04.2012 року був зафіксований начальником бази палива шляхом відеонагляду. Позивач був усно повідомлений про оперативну нараду на 8.00 годин 11.04.2012 року начальником бази палива. Письмові пояснення позивач з приводу неявки на 8.00 годин 11.04.2012 року на оперативну нараду дійсно не надав. На її думку позивач мав можливість звернутися до суду з позовом в межах строків, встановлених КЗпП України, так як захищає свої інтереси через представника.

Проаналізувавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, наявні в справі, суд приходить до наступного.

12.04.2012 року начальник відокремленого підрозділу Локомотивне депо «Дарниця» видав наказ №57/к «Про дисциплінарне стягнення», п. 1. якого на екіпірувальника бази палива ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у виді догани та позбавлено 100% преміальної оплати за підсумками роботи квітня поточного року.

Суть наказу зводиться до того, що в нічну зміну з 10/11.04.2012 року о 22 год. 10 хв. начальник бази палива ст. Дарниця з відеонагляду вбачив, що в порушення своїх обовязків екіпірувальник бази палива ОСОБА_1 при заправці тепловоза заправний рукав подавав то в бак тепловоза, то в інший напрямок. При перевірці біля колонки виявлено циліндричну ємність у вигляді відра з дизельним паливом, яке ОСОБА_1 відштовхнув і пояснень не надав.

Згідно ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

ОСОБА_1 стверджує, що отримав наказ про накладення на нього дисциплінарного стягнення 18.07.2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі і кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наявними у справі доказами достовірно не доведено, що ОСОБА_1 знав про існування цього наказу раніше.

Крім того, як вбачається з виписки з медичної картки, з 03.05.2012 року по 30.05.2012 року перебував на лікарняному.

З позовом до суду позивач звернувся 23.08.2012 року.

Таким чином, враховуючи перебування ОСОБА_1 на лікарняному та відсутності достовірних відомостей про час, коли він дізнався про порушення свого права, суд вважає за необхідне поновити строк на звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Судом встановлено, що від позивача не було відібрано керівництвом письмових пояснень з приводу факту нібито порушення ним вимог трудової дисципліни.

З наявних у справі доказів не вбачається порушення ОСОБА_1 як екіпірувальником бази палива вимог трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку та посадової інструкції.

Тому п. 1 наказу є незаконним і позовні вимоги про визнання незаконним та скасування п.1 наказу від 12.04.2012 року №57/к «Про дисциплінарне стягнення», підлягають задоволенню.

Згідно ст..237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

З поданих позивачем доказів вбачається, що він неодноразово звертався за лікуванням після видання наказу про накладення дисциплінарного стягнення, однак з наявних у справі доказів не встановлено причинного звязку цього лікування з видання зазначеного наказу.

Крім того, позивач не довів, що дії відповідача потягли до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

ОСОБА_1 поніс витрати на правову допомогу в розмірі 3 748 грн., які підтверджуються документально: розрахунком про надання правової допомоги, квитанцією, а також журналами судових засідань, в яких брав участь представник позивача.

Тому згідно ст.88 ЦПК України витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 233, 237-1, 241 КЗпП України, ст. ст. 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України,

РІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати п.1 наказу від 12.04.2012р. за №57/к про дисциплінарне стягнення.

Стягнути з Державного територіального галузевого обєднання «Південно-Західна залізниця» на користь ОСОБА_1 3 748 грн. в рахунок компенсації витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області на протязі 10-и днів з дня проголошення.

Суддя О.М. Кучерявець