Справа № 541/2014/12
№ 2/541/2183/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03.04.2012
року

м. Маріуполь

Приморський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого –судді Дзюба М.В.

при секретарі –Петрухіной
Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
в користуванні та розпорядженні жилим
приміщенням та відміну реєстрації, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, мотивуючи позовні вимоги тим,
що він є власником квартири АДРЕСА_1 на
підставі біржового контракту № 1924 від
22.05.1998 року, зареєстрованого на
Азовській Універсальній товарній
біржі. Біржовий контракт 08.07.1998 року
зареєстрований в БТІ м. Маріуполя, про
що було видано реєстраційне свідоцтво.
В даній квартирі зареєстрована
відповідачка ОСОБА_2, яка з часу
реєстрації у вказаній квартирі, тобто з
15.11.2011р., в квартиру не вселилась, і до
теперішнього часу не мешкає в ній, не
оплачує комунальні послуги, власних
речей відповідачки в квартирі не має. У
зв’язку з тим, що відповідачка
зареєстрована у даній квартири, однак в
неї не вселилась і не мешкає,
самостійно з реєстрації не знімається,
позивач не може в повному обсязі
реалізовувати своє право власності.
Просив суд усунути перешкоди в
користуванні та розпорядженні
квартирою № 5 будинку №31 по пр. Луніна у
м. Маріуполі та скасувати реєстрацію
ОСОБА_2 за даною адресою.

Позивач та представник позивача ОСОБА_3
надали суду письмові заяви, в яких
підтримали позовні вимоги в повному
обсязі та просили розглянути справу
без їх участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з’явилася, хоча про час та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином, про причини неявки суд
не повідомила. Тому суд, вважає
можливим за згодою позивача здійснити
заочний розгляд справи на підставі
наявних в справі доказів, що відповідає
положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, вважає позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі з наступних підстав.

Згідно біржового контракту (договору
купівлі-продажу) № 1934 від 22 травня 1998
року, укладеного на Азовській
універсальній товарній біржі, позивач
ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_4 квартиру
АДРЕСА_2 у Приморському районі м.
Маріуполя. (а.с. 8)

На підставі біржового контракту
(договору купівлі-продажу) № 1934 від
22.05.1998 року, квартира АДРЕСА_1, належить
позивачу ОСОБА_1 на праві власності, про
що свідчить реєстраційне посвідчення.
(а.с. 9)

Судом встановлено, що у квартирі
АДРЕСА_3, позивач ОСОБА_1 зареєстрований
14.10.1998 року, ОСОБА_2 зареєстрована 15.11.2011
року, про що свідчить копія особового
рахунку № 322. (а.с. 10)

З акту від 06.03.2012 року слід, що
відповідачка ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_4
у Приморському районі м. Маріуполі лише
зареєстрована, але фактично не мешкає і
її місце проживання не відоме. (а.с.6)

Стаття 41 Конституції України гарантує
кожному громадянину України право
володіти користуватися та
розпоряджатися власністю. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
права власності, право приватної
власності є непорушним.

Згідно ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

За ст.391 ЦК України власник майна має
право вимагати усунення перешкод в
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до п.15 ч.2 ППВСУ №9 "Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя", наявність чи
відсутність прописки (реєстрації) само
по собі не може бути підставою для
визнання права користування жилим
приміщенням за особою, яка там мешкала
чи вселилась як член родини наймача
(власника) приміщення.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні", громадянин
України зобов'язаний протягом 10 днів
після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати своє місце
проживання.

Я встановлено судом, відповідачка ані
до моменту реєстрації, ані після такої
реєстрації, в належне позивачеві жиле
приміщення не вселялась.

Таким чином суд приходить до висновку
про те, що відповідачка, яка навіть не є
членом сім'ї позивача, не набула права
користування жилим приміщенням та
належна позивачеві на праві власності
квартира не є місцем проживання
відповідачки, а тому реєстрація
відповідачки у зазначеному жилому
приміщенні не може служити підставою
для виникнення в неї права
користування цим жилим приміщенням. а
тому така реєстрація підлягає
скасуванню.

Таким чином, суд приходить до висновку
щодо обґрунтованості позовних вимог
позивача та задовольняє позов в
повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 212-215, 224 ЦПК України, ст. 41
Конституції України, ст. ст. 319, 391 ЦК
України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1
права користування та розпорядження
належною йому на праві власності
квартирою № 5 будинку № 31 по пр. Луніна
у м. Маріуполі та скасувати реєстрацію
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у квартирі
АДРЕСА_3.

Заява про скасування заочного рішення
може бути подана до суду, що його
ухвалив, протягом 10 днів з отримання
його копії.

На рішення може бути подано апеляцію
до Апеляційного суду Донецької області
в місті Маріуполі протягом 10 днів з дня
його проголошення, а у разі
проголошення рішення за відсутності
сторони –в той же строк з моменту
отримання його копії.

Суддя:

Дз
юба М. В.