Справа № Провадження №22-ц-4801/12 22-ц/1090/6434/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія21Доповідач у 2 інстанції Семенцов
УХВАЛА

Іменем України

24 вересня 2012 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Воробйової Н.С.,

суддів: Семенцова Ю.В., Оношко Г.М.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок»на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок», третя особа ОСОБА_3, про відшкодування матеріальних та моральних збитків, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2012 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що згідно вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.04.2011 року ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме, в тому, що 28.09.2010 року о 17 год. 30 хв. на 93 км авто дороги Київ - Фастів - Біла Церква Тараща - Звенигородка водій трактора «ХТЗ-17 221»д.н. КА 20405 ОСОБА_3, рухаючись в напрямку м. Фастів, не впевнившись, що виконання маневру повороту ліворуч буде безпечним і не створить перешкод, або небезпеки іншим учасникам руху, почав виконувати маневр повороту ліворуч на с. Сидори Білоцерківського району, не надавши перевагу в русі транспортним засобам, що рухалися по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку, в результаті чого відбулося зіткнення автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався в напрямку м. Біла Церква. Позивач був пасажиром автомобіля НОМЕР_2 і в результаті вказаної ДТП отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя. З вироку суду вбачається, що винним у вказаній ДТП є ОСОБА_3, який знаходився із відповідачем у трудових відносинах і останній є також власником трактора «ХТЗ-17 221»д.н.з. КА 20405, яким на момент ДТП керував ОСОБА_3 Позивач просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 24492,87 грн. та моральну шкоду в сумі 50000 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник надали до суду заяву, в якій позивач зменшив свої позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди та просили стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 22304,44 грн., які складаються із витрат, які позивач поніс у звязку з придбанням ліків, лікарських засобів і на медичне обстеження під час стаціонарного лікування у Білоцерківській міській лікарні № 1 з 28.09.2010 року по 15.10.2010 року та в інституті нейрохірургії АМН України (м. Київ) з 15.10.2010 року по 02.11.2010 року, 50000 грн. моральної шкоди, а також судові витрати в сумі 127,32 грн., які складаються із витрат, понесених позивачем на направлення телеграм про виклик до суду відповідача та третьої особи.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2012 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок»на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 22304,44 грн., моральну шкоду в сумі 30000 грн. та судові витрати в сумі 127,32 грн. Стягнуто з приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок»на користь держави судовий збір в сумі 523,04 грн. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 30000 грн., оскільки вважає визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди завищеним.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної школи, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другої цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Судом встановлено та підтверджуються матеріалами справи наступні обставини.

28.09.2010 року о 17 год. 30 хв. на 93 км автодороги Київ-Фастів-Біла Церква-Тараща-Звенигородка водій ОСОБА_3, який знаходився в трудових відносинах з ПСП «Агрофірма «Світанок», керуючи трактором «ХТЗ-17221»д.н.з. КА 20405, що належав відповідачу, рухаючись в напрямку на м. Фастів, не впевнившись, що виконання маневру повороту ліворуч буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, почав виконувати маневр повороту ліворуч на с. Сидори Білоцерківського району, не надавши перевагу в русі транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку, в результаті чого відбулося зіткнення автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався в напрямку м. Біла Церква, в результаті чого сталася дорожньо-транспортна пригода.

Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, зокрема, пунктів: 1.1., 1.3., 10.1., 1.10., 10.4., 16.13. ПДР України.

Згідно вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.04.2011 року, який набрав законної сили 27.04.2011 року, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспорт ними засобами строком на два роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля НОМЕР_1 позивач ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді геморагічного забою обох лобних часток головного мозку, компресії бокових шлуночків головного мозку, субарахноїдального крововиливу, скалкового вдавленого перелому лобної кістки з переходом на ліву тімяну кістку, порушення цілісності кісток правої очниці, перелому кісток носа, перелому решітчастої кістки з переходом на основу черепа, крововиливу у праву верхньощелепну пазуху, крововиливу у комірки решітчастої кістки, крововиливу у основну пазуху, рани лобно-тімяної ділянки голови, ранки лівого передпліччя, відкритого перелому ліктьової кістки, синця на повіках правого ока, субконюктивального крововиливу правого ока, ретробульбарної гематоми правого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 451/д від 11.01.2011 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя.

Через отримання тяжких тілесних ушкоджень позивач знаходився на стаціонарному лікуванні: у Білоцерківській міській лікарні № 1 з 28.09.2010 року по 15.10.2010 року та з 10.01.2011 року по 21.01.2011 року, в інституті нейрохірургії АМН України (м. Київ) з 15.10.2010 року по 02.11.2010 року та з 06.06.2011 року по 11.07.2011 року.

Таким чином, позивачу була завдана матеріальна шкода в розмірі 22 385,49 грн., яка полягала у витратах на лікування та на проведення медичних досліджень, а також моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню, в розмірі 30000 грн.

Розмір матеріальної шкоди 22 385,49 грн., завданої позивачу, відповідачем не оспорюється.

Задовольняючи позов частково в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав небезпечні для життя тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких зазнав фізичного болю і страждань та набув статусу інваліда 2 групи, а перебування на тривалому стаціонарному лікуванні вплинуло на звичайний спосіб життя.

З даними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначений судом з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, завданих позивачу у звязку з каліцтвом, та є таким, що відповідає вимогам розумності й справедливості.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Викладені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими й не спростовують правильність висновків суду.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок»відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий

Судді