справа № 2-3310/11
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
рішення

Іменем україни

13 лютого 2012 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленко І.В.

при секретарі Коденко К.В.

за участю:

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

У серпні 2011 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до Ленінського районного суду м.Миколаєва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості в сумі 18583,68 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.02.2006 з відповідачем був укладений договір б/н, відповідно до якого вона отримала кредит у сумі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36,00 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте вказані зобовязання відповідач належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 31.05.2011 утворилася заборгованість на загальну суму 18583,68 грн., яка складається із 6788,90 грн. заборгованості за кредитом, 10433,65 грн. заборгованості за процентами, 500,00 грн. заборгованості по фіксованому штрафу та 861,13 грн. процентному штрафу.

16.12.2011 ОСОБА_1 подала зустрічний позов до ПАТ КБ «ПриватБанк» в якому просила визнати кредитний договір недійсним через відсутність обовязкової письмової форми договору, не надання їй в письмовій формі інформації про умови кредитування. Ухвалою суду від 13.02.2012 зустрічний позов залишено без розгляду.

У судове засідання позивач представника не направив, до суду надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, в якій просив позов задовольнити.

Відповідач позов визнала частково, проти стягнення підвищених процентів та штрафів заперечувала.

Заслухавши пояснення відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно із положеннями статей 526, 530 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобовязанням.

Судом встановлено, що 03.02.2006 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено договір б/н (далі кредитний договір) на умовах якого, відповідач отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до умов укладеного договору, договір складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою (підпункт 1.1 пункту 1 Умов і правил надання банківських послуг).

Пунктом 8.6 Умов і правил надання банківських послуг сторони погодили, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанню, передбачених даним договором, більше ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в сумі 500,00 грн. та додатково 5 відсотків від ціни позову.

Однак в порушення умов, передбачених договором, станом на 31.05.2011 відповідач у встановлений договором строк зобовязання по погашенню кредиту та процентів не виконала внаслідок чого, на вказану дату заборгованість по простроченим зобовязанням за кредитом становить 6788,90 грн., процентам 10433,65 грн., а також нарахованими відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафами 500,00 грн. (фіксований) та 861,13 грн. (процентний), що в загальній сумі складає 18583,68 грн.

Вказана заборгованість підтверджена розрахунком до позову.

Як вбачається із умов договору та доданого розрахунку заборгованості, до відповідача застосовано штрафні санкції у вигляді фіксованого штрафу у розмірі 500,00 грн. та додаткового штрафу у розмірі 5 відсотків від ціни позову, який складає 861,13 грн.

Тобто, за одне й те саме порушення зобовязання передбачено подвійну відповідальність одного виду. При цьому в статті 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

За таких обставин, правомірним є стягнення лише однієї штрафної санкції, а саме штрафу у розмірі 500,00 грн.

Із розрахунку до позову вбачається, що за користування кредитними коштами, крім нарахування 36 відсотків процентів річних (колонка 9 «Нараховані на поточну заборгованість за кредитом проценти»), додатково нараховані проценти на прострочену заборгованість за кредитом (колонка 10 в розрахунку), загальна сума яких за підрахунком суду складає 7281,28 грн., що не передбачено умовами кредитного договору.

Враховуючи те, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, а позивач не довів правомірність нарахування додаткових процентів, позов в цій частині задоволенню не підлягає.

У звязку із цим, сума процентів складатиме 3152,37 грн. (10433,65 грн. 7281,28 грн.), а загальна сума стягнення 10441,27 грн.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно частини другої статті 1050 вказаного Кодексу якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до положень статі 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

За таких обставин суд вважає, що позов є обґрунтованим та на підставі статей 526, 530, 549, 550, 610, 611, 625, 1054 ЦК України підлягає частковому задоволенню.

Відповідно статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно задоволеному розміру позовних вимог сплачені при подачі позову судовий збір в розмірі 104,41 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмір 67,41 грн., разом 171,82 грн.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212 214 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором б/н від 03.02.2006, яка складається із 6788,90 грн. заборгованості по кредиту, 3152,37грн. процентів та 500,00 грн. штрафу, що в загальній сумі складає 10441,27 грн. (десять тисяч чотириста сорок одна гривня 27 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 104,41 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмір 67,41 грн., разом 171,82 грн. (сто сімдесят одна гривня 82 коп.).

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Коваленко