заява №1419/2162/2012
справа №2-2/1994
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2012 року

Новоодеський районний суд
Миколаївської області в складі:
головуючого судді Гажі О.П.

при секретарі Шведовій Я.О.

з участю заявника ОСОБА_1, представника
заявника адвоката ОСОБА_2, представника
позивача ОСОБА_3, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Нова Одеса заяву ОСОБА_1 про
виправлення описок у судовому рішенні
по справі №2-2/1994 за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_1 про реальний розподіл спільного
майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

23.10.2012 року ОСОБА_1 звернувся
в суд з письмовою заявою про
виправлення описок у судовому рішенні
–ухвалі суду від 02 червня 1994 року про
затвердження мирової угоди по справі
№2-2/1994 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про
реальний розподіл спільного майна
подружжя.

В обґрунтування своєї заяви
ОСОБА_1 послався на те, що Новоодеський
районний суд Миколаївської області
виносячи 02.06.1994 року ухвалу про
затвердження між сторонами по справі
мирової угоди допустив описку,
помилку.

Так, зі змісту мирової угоди
вбачається, що сторони розділи між
собою веранду по ? частині кожному.

Зазначив, що суд, виклавши в
мотивувальній частині даної ухвали
умови мирової угоди, в тому числі щодо
розподілу веранди, записав, що за
позивачкою визнається право приватної
власності на ? частину веранди і за
відповідачем теж право власності на ?
частину веранди, але в резолютивній
частині ухвали після зазначення про
затвердження мирової угоди, зазначив,
що по даній мировій угоді за ОСОБА_4
визнається право приватної власності
на 48/100 частки житлового будинку №33-а
по вул.. Набережній в с. Баловне,
Новоодеського району Миколаївської
області, що складається із житлової
кімнати площею 9,1 м. кв., прихожої 13,1
м.кв., кухні 6,5 м.кв., веранди, сараю, ?
частини підвалу, ? частини уборної, ?
частини замощення двору, ? частини
огорожі. За ОСОБА_1 зазначено, що
визнається право приватної власності
на 52/100 частки житлового будинку №33-а по
вул. Набережній в с. Баловне,
Новоодеського району Миколаївської
області, зареєстрованого на ім’я
ОСОБА_4, що складається з житлової
кімнати площею 19,7 м.кв., тераси, літньої
кухні, ? частки замощення, ? частки
огорожі, ? частки уборної, ? частки
підвалу.

Посилаючись на те, що судом помилково в
резолютивній частині ухвали суду від
02.06.1994 року не зазначено, пропущено, що
на ОСОБА_1 визнається право власності
на ? частини веранди, заявник просив суд
винести ухвалу, якою виправити описки у
резолютивній частині вищевказаної
ухвали суду від 02.06.1994 року, стосовно
права приватної власності на веранду,
замінивши у праві приватної власності
на веранду, яка визнається за ОСОБА_4 на
? частину веранди і просив додати до
об’єктів права власності які
визнаються за ним –право власності на ?
частину веранди, а інший текст
резолютивної частини ухвали залишити
без зміни.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та
його представник адвокат ОСОБА_2,
посилаючись на очевидність допущеної
помилки судом, при винесені ухвали від
02.06.1994 року про затвердження між
сторонами мирової угоди, просили суд
заяву про виправлення помилки
задовольнити повністю.

Представник ОСОБА_3, який по справі
представляв інтереси позивача ОСОБА_4
висловився проти задоволення заяви про
виправлення помилки. Посилаючись на те,
що таке виправлення не можливе, так як
воно змінить суть прийнятого судом
рішення, змінить розподілені судом і
визначені сторонам частки у їх праві
власності на житловий будинок, яке вже
зареєстровано за позивачем органами
бюро технічної інвентаризації, просив
в задоволені даної заяви відмовити..

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши обставини справи,
проаналізувавши та оцінивши
дослідженні в суді фактичні обставини,
суд приходить до висновку, що заява
ОСОБА_1 про виправлення описок в ухвалі
суду від 02.06.1994 року по справі №2-2/1994 за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про реальний
розподіл спільного майна подружжя, -
задоволенню не підлягає. Цей висновок
суду ґрунтується на наступному:

Так, з досліджених в судовому засіданні
фактичних обставин справи вбачається,
що ухвалою Новоодеського районного
суду Миколаївської області від 02.06.1994
року по справі №2-2/1994 за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_1 про реальний розподіл
спільного майна подружжя, судом було
затверджено мирову угоду.

Зміст описової частини ухвали від
02.06.1994 року про затвердження цієї
мирової угоди не відповідає змісту
наданої сторонами суду письмової
мирової угоди, яка міститься у справі.

Зі змісту протоколу судового засідання
від 02.06.1994 року та зі змісту наявної у
справі ухвали від 02.06.1994 року про
затвердження мирової угоди вбачається,
що за позивачем ОСОБА_4 було визнано
право приватної власності на всю
спірну веранду, а не на її ? частину, а за
відповідачем ОСОБА_1 таке право
власності на спірну веранду взагалі не
визнавалось.

ОСОБА_4 зареєструвала своє право
власності на розподілене нерухоме
майно по затвердженій судом мировій
угоді в органах БТІ, відповідно до чого,
за нею було зареєстровано право
власності на 48/100 часток житлового
будинку №33А по вул. Набережній, в с.
Баловне Новоодеського району
Миколаївської області, і складається з
: в житловому будинку А-1 кімнати 1
–прихожа, площею 13,1 кв.м, 2- кухні,
площею 6,5 кв.м, 3- житлова, площею 9,1 кв.м,
та підсобні будівлі: веранди а-1, сарай
Б-1, ? частини підвалу п/дБ-1, ? частини
замощення двору, ? частини огорожі, ?
частини уборної №2.

Відповідно до ст.219 ЦПК України, суд
може з власної ініціативи або за заявою
осіб, які беруть участь у справі,
виправити допущені у судовому рішенні
описки чи арифметичні помилки, але
тільки в тому випадку, коли вони мають
очевидний характер і їх виправлення не
буде змінювати суті прийнятого судом
рішення, так як частиною другою ст. 218
ЦПК України зазначено, що після
проголошення рішення суду, суд, який
його ухвалив, не може сам скасувати або
змінити це рішення.

Дослідженні в судовому засіданні
матеріали справи №2-2/1994 за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про реальний розподіл
спільного майна подружжя, в тому числі
письмова мирова угода, протокол
судового засідання, текст і зміст
ухвали суду від 02.06.1994 року про
затвердження цієї мирової угоди між
сторонами по справі, не дають
однозначних підстав для суду вважати,
що при винесені даної ухвали судом було
допущено якісь помилки, описки, які
можна виправити і, що їх виправлення не
змінить суті прийнятого судом рішення,
викладеного в ухвалі суду від 02.06.1994
року.

На думку суду, внесення виправлень, які
просить зробити заявник ОСОБА_1 в
резолютивну частину даної ухвали, -
неможливе, так як це змінить суть
прийнятого судом рішення і крім того,
зазначені в заяві помилки, виправлення
яких просить здійснити заявник, через
невідповідність змісту письмової
мирової угоди, змісту протоколу
судового засідання і тексту ухвали
суду від 02.06.1994 року не мають для цього
суду очевидного характеру, щоб можна
було б здійснити таке їх виправлення.

Тому, за таких обставин, заява ОСОБА_1
про внесення виправлень допущених
судом помилок в судовому рішенні,
задоволенню не підлягає.

Керуюч
ись ст.ст. 219, 208-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні
його заяви про виправлення допущених
помилок в резолютивній частині ухвали
Новоодеського районного суду
Миколаївської області від 02 червня 1994
року про затвердження мирової угоди по
справі №2-2/1994 за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_1 про реальний розподіл спільного
майна подружжя.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку її
апеляційного оскарження до
апеляційного суду Миколаївської
області через Новоодеський районний
суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду
може бути подана протягом 5 днів з дня
проголошення ухвали, а особами, які не
були присутні в судовому засіданні при
проголошенні даної ухвали протягом 5
днів після одержання копії цієї ухвали.

Головуючий: