РІШЕННЯ Справа №
2-3267/11

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2012 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого –судді Орєхова О.І.,

при секретарі –Лисенко Л.В., Кобець А.І.,

за участю позивача –ОСОБА_1,

відповідача –ОСОБА_2,

представника відповідача –ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої дорожньо-транспортною
пригодою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Ворошиловського районного суду м.
Донецька з позовною заявою до ОСОБА_2
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої
дорожньо-транспортною пригодою,
посилаючись на наступні обставини.

19 жовтня 2008 в районі проспекту
Київського - проспекту Партизанського
в Київському районі м. Донецька сталася
дорожньо-транспортна пригода:
автомобіль марки «Хюндай Соната»,
держномер АН 5655 ВМ під управлінням
Відповідача скоїв наїзд на стоячий
автомобіль НОМЕР_1 під його керуванням.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з
вини Відповідача. Про це свідчить
постанова Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 1 грудня 2008 р, в
якому зазначено, що Відповідач, керуючи
автомобілем, не переконався у безпеці
своїх дій, не врахував небезпечну
швидкість свого руху, внаслідок чого
здійснив наїзд на припаркований
автомобіль під його керуванням. Дані
дії водія ОСОБА_4 є порушенням п. 12.1
Правил дорожнього руху України.

В ході судового розгляду при розгляді
матеріалів адміністративної справи, що
надійшли з АП ДАІ м. Донецька УДАІ ГУ
МВС України в Донецькій області про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4 визнав свою провину в порушенні
правил дорожнього руху та скоєнні ДТП.

За результатами розгляду матеріалів
справи, що надійшли з АП ДАІ м. Донецька
УДАІ ГУ МВС України в Донецькій
області, Ворошиловським районним судом
м. Донецька було повністю
підтверджений факт винності ОСОБА_4 у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до постанови
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 01.12.2008 № 3-14874/08 ОСОБА_2
визнаний винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, і йому призначено покарання у
вигляді штрафу в дохід держави в сумі 51
грн.

Зазначив, що в результаті зіткнення
автомобіль, що належить йому на праві
власності отримав механічні
пошкодження.

Згідно акту автотоварознавчого
дослідження спеціаліста від 05.11.2008 №
2314/10 вартість відновлювального ремонту
автомобіля ЗАЗ Daewoo T13110, держномер АН 5666
ВА становить:

У (в т.ч. ПДВ) = 2 732.66 грн (дві тисячі
сімсот тридцять дві грн. 66

коп).

- Вартість матеріального збитку,
заподіяного власникові автомобіля

ЗАЗ Daewoo T 13110. держномер АН 5666 У А з
урахуванням коефіцієнта

фізичного зносу, без урахування ПТС
становить:

У (в т.ч. ПДВ) = 2 611.53 грн. (Дві тисячі
шістсот одинадцять грн

п'ятьдесят-три коп.).

Таким чином, загальна сума завданого
йому матеріального збитку становить
5344,19 грн. (П'ять тисяч триста сорок
чотири грн. 19 коп.) грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є втрати, які особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа
здійснила або повинна здійснити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки). Відповідно до ч. 3 ст. 22
ЦК України збитки відшкодовуються в
повному обсязі, якщо договором або
законом не передбачено відшкодування у
меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка його заподіяло.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
устаткування, використанням,
зберіганням хімічних, радіоактивних,
вибухо-і вогненебезпечних та інших
речовин, утриманням диких звірів,
службових собак та собак бійцівських
порід тощо, що створює підвищену
небезпеку для осіб, які цю діяльність
здійснюють і інших осіб. Збиток,
заподіяний джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпека.

Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Таким чином, вважає, що ОСОБА_4, керуючи
джерелом підвищеної небезпеки
(автомобілем марки «Хюндай Соната», р.н.
НОМЕР_2) на відповідній правовій
підставі, зобов'язаний йому
відшкодувати шкоду, заподіяну ДТП в
результаті його провини, а також
витрати, які було необхідно затратити
для відновлення первинного стану його
автомобіля «ЗАЗ-ДЕУ», пошкодженого в
ДТП, тобто витрати на його повний
ремонт.

Крім механічних пошкоджень його
транспортному засобу, Відповідач
своїми діями заподіяв йому також
моральну шкоду, що виражається в
наступному.

Зазначив, що в результаті перебування в
надзвичайно травмуючій ситуації ДТП
з'явилося відчуття психологічного
дискомфорту як його особисто, так і
членів моєї сім'ї, я змушений змінити
звичний спосіб життя (неможливість
повноцінно займатися захопленнями,
відпочивати, змінив встановлений
розпорядок і ритм життя). Внаслідок
пошкодження його автомобіля він
позбавлений можливості здійснювати
належне забезпечення сім'ї, оскільки
автомобіль служив для утримання сім'ї
та вирішення сімейних потреб.

Протягом тривалого часу у зв'язку з
пошкодженням автомобіля йому довелося
самостійно шукати гроші для ремонту
автомобіля, через що у нього відбулася
часткова втрата сну. Крім того
перебуваючи у важкому матеріальному
становищі, йому довелося весь сімейний
бюджет направити на ремонт
пошкодженого в результаті ДТП
автомобіля. Перебуваючи у пригніченому
стані, використавши сімейні гроші на
нецільові потреби, він став
дратівливим, неврівноваженим, від чого
крім нього постраждали і члени його
сім'ї, родичі - дані обставини привели
до розладу відносин в його родині.

Крім того, раніше він з родиною дуже
часто на вихідних виїжджав з міста на
відпочинок після важкого робочого
тижня, після ДТП він позбавлений
можливості на нормальний комфортний
відпочинок. В результаті того, що
сталося, він і його близькі змушені
користуватися громадським
транспортом, що викликає суттєві
незручності в пересуванні. Багато
запланованих раніше справ, які можливо
було вирішити виключно за допомогою
пересування автотранспортом, йому
довелося відкласти, а від деяких з них
взагалі відмовитися, що викликає
проблеми з роботою. Відсутність
автомобіля позбавило його можливості
вільно переміщатися, що в сформованих
умовах вкрай ускладнює життя його
сім'ї, змушує відчувати образу,
переживати за майбутнє сім'ї, завдає
йому і його близьким моральні
страждання.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає в душевних
стражданнях, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
майна і відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995г. № 4
"Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" - під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

З урахуванням зазначених вище
обставин, для відновлення попереднього
морального і душевного стану, йому
необхідно досить тривалий період часу
і великих зусиль, тому розмір
заподіяної моральної шкоди нанесеної
внаслідок ДТП є значним, але, якщо
перевести його в грошовий еквівалент, з
урахуванням фактичних обставин і
морально-психологічного клімату в його
родині, вважає, що Відповідач
зобов'язаний відшкодувати йому 1700,00
грн.

З метою врегулювання спору в
добровільному порядку і подальшого
відшкодування завданих внаслідок ДТП
матеріального і морального збитку, з
моменту ДТП (19.10.2008 р.) і до теперішнього
часу, він неодноразово звертався до
Відповідача в телефонному режимі,
проте, ОСОБА_4 категорично відмовився
відшкодувати завдану йому матеріальну
та моральну шкоду в сумі і обсязі,
визначеними ним.

Просив суд стягнути з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в його користь 5344,19 грн., як
відшкодування матеріального збитку,
заподіяного в результаті
дорожньо-транспортної пригоди з його
вини, стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
його користь 1700,00, як відшкодування
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди з його
вини, стягнути з Відповідача на його
користь відшкодування судових витрат у
розмірі 120,00 грн - витрати на ІТЗ; 70,44 грн.
(53,44 +17,00) - судовий збір.

В судовому зсіданні позивач ОСОБА_1
підтримав позовні вимоги, надав
пояснення аналогічні викладеним в
позовній заяві та просив суд позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_3, кожний окремо заперечували
проти позовних вимог позивача, просили
суд відмовити позивачу в задоволенні
його вимог в повному обсязі, оскільки
відповідач ОСОБА_2 не є належним
відповідачем по даній справі, так як
відповідачем було затраховано
транспортний засіб у ПАТ «Українська
пожежно-страхова компанія», що
підтверджується полісом обов»язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, яка повинна бути
відповідачем та сплатити позивачу суму
страхового відшкодування, а відповідач
ОСОБА_2 може відповідати перед
позивачем, лише в тому випадку, якщо
фактичний розмір шкоди буде більше за
страхову виплату, яка передбачена
лімітом відповідальності.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
відповідача та його представника,
дослідившщи матеріали справи, вважає,
що позовні вимоги позивача ОСОБА_1
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленному цим Кодеком, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Судом встановлені наступні обставини.

19 жовтня 2008 в районі проспекту
Київського - проспекту Партизанського
в Київському районі м. Донецька сталася
дорожньо-транспортна пригода:
автомобіль марки «Хюндай Соната»,
держномер АН 5655 ВМ під управлінням
відповідача ОСОБА_2 скоїв наїзд на
стоячий автомобіль НОМЕР_1 під
керуванням позивача ОСОБА_1

Відповідно до постанови
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 01.12.2008 року ОСОБА_2
визнаний винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, і йому призначено покарання у
вигляді штрафу в дохід держави в сумі 51
грн.

З вказаної постанови суду вбачається,
що ОСОБА_4 в судовому засіданні свою
провину визнав в порушенні правил
дорожнього руху і скоїв ДТП.

Вищевказана постанова суду не була
оскаржена та набула чинності.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказується
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно свідоцтва про рєстрацію
транспортного засобу
«ЗАЗ-ДЕУ»держномер АН 5666 ВА вбачається,
що власном є ОСОБА_1, що підтверджується
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу.

Частиною 2 п.1 ст. 22 ЦК України
передбачено, що збитками є витрати,
яких особа зазнала у зв»язку зі
знищенням або пошкодженням речі а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновім
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується у
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об’єктом, використання
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Частиною 1 п.2 ст. 1188 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

У відповідності до ст. 1192 Цивільного
кодексу України з урахуванням обставин
справи суд за вибором потерпілого може
зобов’язати особу, яка завдала шкоди
майну, відшкодувати її в натурі
(передати річ того ж роду і такої ж
якості, полагодити по шкоджену річ
тощо) або відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі. Розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для від новлення
пошкодженої речі.

Згідно акту автотоварознавчого
дослідження спеціаліста від 05.11.2008 №
2314/10 вартість відновлювального ремонту
автомобіля ЗАЗ Daewoo T13110, держномер АН 5666
ВА становить: У (в т.ч. ПДВ) = 2 732.66 грн.;
вартість матеріального збитку,
заподіяного власникові автомобіля ЗАЗ
Daewoo T 13110. держномер АН 5666 ВА з
урахуванням коефіцієнта фізичного
зносу, без урахування ПТС становить: У
(в т.ч. ПДВ) = 2 611.53 грн.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно Полісу № ВС/3653269 обов»язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів вбачається, що
транспортний засіб ОСОБА_5 «Хюндай
Соната», держномер АН 5655 ВМ, було
застраховано в ПАТ «Українська
пожежно-страхова компанія», де ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну встановлено 25 500 гривень.

Відповідно до ст. 6 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Стаття 22 закону N 1961 «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів»передбачено, що
при настанні страхового випадку
страховик відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 9.2 Закону України «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», обов»язковий ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну майну потерпілих, становить
25 500 гривень на одного потерпілого.

Однак, сума ліміту предбачна полісом
стягується за вичетом франшизи, яка
складає 510 гривень.

Для визначення розміру збитку
залучений страховою компанією експерт
складає акт автотоварознавчого
дослідження, метою якого є визначення
розміру матеріального збитку, завданої
третій особі внаслідок ДТП. Дане
дослідження є підставою, для
визначення розміру страхового
відшкодування.

Встановлено, що позивач знаючи про те,
що транспортний засіб відповідача
застраховано в ПАТ «Українська
пожежно-страхова компанія», про що під
час ДТП було наголошено відповідачем
ОСОБА_5 працівникам ДАІ, а також було
надано копію Полісу № ВС/3653269
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів до матеріалів, звернувся до
суду з позовною заявою до відповідача
ОСОБА_2 про стягнення з нього
матеріальної шкоди завданої ДТП.

Відповідно до статті 29 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»у зв’язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов»язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу.

Відповідно до статті 1194 ЦК України
передбачено, що особа, яка застрахувала
свою цивільну відповідальність, у разі
недостатності страхової виплати (
страхового відшкодування ) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов»язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром і
страховою виплатою ( страховим
відшкодуванням ).

Статтею 9.2 Закону України «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», обов»язковий ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну майну потерпілих, становить
25 500 гривень на одного потерпілого.

Тобто, сума збитку, яка була
заподіяна позивачу ОСОБА_1 і яку
позивач просить суд стягнути з
відповідача ОСОБА_2 не виходить за
рамки ліміту встановленого страховим
полісом, яким було застраховано
транспортний засіб відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суд
за клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред’явлено не до тієї
особи, яке повинно відповідати за
позовом, або залучає до участі в справі
іншу особу у якості співвідповідача. У
разі відсутності згоди на це позивача
суд залучає до участі у справі іншу
особу у якості співвідповідача.

З прийняттям Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» та
внесенням змін до
цивільно-процесуального кодексу
України, друге речення частини першої
статті 33 ЦПК України –виключено.

Отже, в судовому засіданні клопотання
про заміну неналежного відповідача
належним від позивача до суду не
надходило.

До того ж, не надходило з боку сторін і
жодного клопотання, щодо залучення до
участі в справі ПАТ «Українська
пожежно-страхова клмпанія», навпаки
позивач наполягав на своїх позовних
вимогах та просив стягнути матеріальну
шкоду завдану ДТП саме відповідачем
ОСОБА_2

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позовних вимог позивача
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення
матеріальної шкоди, та вважає стягнути
з відповідача ОСОБА_2 на користь
позивача ОСОБА_1 510 гривень - франшиза,
яка передбачена полісом обов»язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних зсобів.

Згідно ст. 22 ЦК України моральна шкода
полягає у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв’язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму
Верховного Суду України “Про судову
практику у справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди”
обов’язковому з’ясуванню при
вирішенні спору про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди
підлягають: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв’язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні.

Позивач зазначив в позовній заяві, що в
результаті перебування в надзвичайно
травмуючій ситуації ДТП у нього
з'явилося відчуття психологічного
дискомфорту як його особисто, так і
членів моєї сім'ї, він змушений змінити
звичний спосіб життя (неможливість
повноцінно займатися захопленнями,
відпочивати, змінив встановлений
розпорядок і ритм життя). Внаслідок
пошкодження його автомобіля він
позбавлений можливості здійснювати
належне забезпечення сім'ї, оскільки
автомобіль служив для утримання сім'ї
та вирішення сімейних потреб. Протягом
тривалого часу у зв'язку з пошкодженням
автомобіля йому довелося самостійно
шукати гроші для ремонту автомобіля,
через що у нього відбулася часткова
втрата сну. Крім того перебуваючи у
важкому матеріальному становищі, йому
довелося весь сімейний бюджет
направити на ремонт пошкодженого в
результаті ДТП автомобіля. Перебуваючи
у пригніченому стані, використавши
сімейні гроші на нецільові потреби, він
став дратівливим, неврівноваженим, від
чого крім нього постраждали і члени
його сім'ї, родичі - дані обставини
привели до розладу відносин в його
родині. Крім того, раніше він з родиною
дуже часто на вихідних виїжджав з міста
на відпочинок після важкого робочого
тижня, після ДТП він позбавлений
можливості на нормальний комфортний
відпочинок. В результаті того, що
сталося, він і його близькі змушені
користуватися громадським
транспортом, що викликає суттєві
незручності в пересуванні. Багато
запланованих раніше справ, які можливо
було вирішити виключно за допомогою
пересування автотранспортом, йому
довелося відкласти, а від деяких з них
взагалі відмовитися, що викликає
проблеми з роботою. Відсутність
автомобіля позбавило його можливості
вільно переміщатися, що в сформованих
умовах вкрай ускладнює життя його
сім'ї, змушує відчувати образу,
переживати за майбутнє сім'ї, завдає
йому і його близьким моральні
страждання, де вважав, що відповідач
повинен відшкодувати йому завдану
моральну шкоду, яку він оцінює у 1700
гривень.

В судовому засіданні встановлено, що
транспортний засіб міг самостійно
пересуватися, оскільки в нього було
пошкоджено лише задня фара, бампер та
крило. Позивач не міг користуватися
власним транспортним засобом лише один
тиждень, поки транспортний засіб не
було полагоджено, що не було
спростовано в судовому засіданні
позивачем ОСОБА_1, а навпаки на питання
суду надано вказані пояснення.

Обговорюючи відповідно до вимог ст. 1167
ЦК України питання про стягнення
моральної шкоди, суд вважає, що
позивачу заподіяна моральна шкода,
розмір якої, із урахуванням характеру і
тривалості страждань позивача, суд
оцінює в 200 гривень і вважає за
необхідне стягнути їх з відповідача
ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1

Відповідно до статті 88 ЦПК
України судові витрати понесені
позивачем при подачі позовної заяви
підлягають задоволенню та підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача пропорційно задоволеним
позовним вимогам у сумі 179,50 гривень.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 22, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192, 1194
ЦК України, ст.ст. 3, 5, 10, 15, 33, 60, 61, 88, 118, 119,
209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 6, 22, 29
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», суд , -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої
дорожньо-транспортною пригодою, -
задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача ОСОБА_1 матеріальну
шкоду у сумі 510 гривень, моральну шкоду
у сумі 200 гривень, державне мито у сумі
59,50 гривень, витрати на
інформаційне-технічне забезпечення у
сумі 120 гривень, а всього 889,50 гривень (
вісімсот вісімдесят дев»ять гривень
п»ятьдесят копійок ).

Апеляційна скарга на
рішення суду може бути подана до
апеляційного суду Донецької області
через даний суд протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті
в одному примірнику.

Суддя
О.І.
Орєхов