Справа № 2-773/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2012 року , м.Сватове

Сватівський місцевий районний суд Луганської області в складі головуючого судді Гашинського М.А. при секретарі Покотиловій І.М., за участю представників сторін розглянув у відкритому судовому засіданні, в м. Сватове одноособово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Лотуре Агро»про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 як спадкоємиць після смерті ОСОБА_2, звернулась до Сватівського місцевого районного суду з позовом про визнання недійсним договору оренди землі, який був укладений 10 січня 2007 року ОСОБА_2 з відповідачем пояснивши, що в укладеному договорі у розділі 3 не вказано строк виплати щорічної орендної плати, що порушує її право вимагати своєчасного внесення орендної плати, відсутній акт встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості, що є невідємною частиною договору, в п. 2.1 договору вказано замість «не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору оренди землі»строк не пізніше 10 днів, до закінчення строку дії договору. В п. 10.5 договору відповідач позбавив права орендодавця змінити умови договору чи розірвати його у випадку переходу права власності на землю. Договір оренди землі не відповідає типовому договору, що є також порушенням істотних умов договору, і є підставою для визнання договору не дійсним.

Представник відповідача позов не визнала і суду пояснила, що з ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі відповідно до законодавства. Договір укладався та реєструвався в порядку передбаченому законом. Відповідачем в повному обсязі виконувались умови договору, орендна плата виплачувалась та виплачується, виконуються умови використання земельних ділянок. Тому просить відмовити в задоволені позову.

Суд, вислухавши позивача, та представників сторін, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю.

Так відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про оренду землі»орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Ст.5 Закону України «Про оренду землі» вказує, що орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою. Як встановлено в судовому засіданні, договір оренди землі ( а.с. № 89) укладався 10 січня 2007 року строком на десять років з власником земельних ділянок ОСОБА_2. Як передбачає ч.1 ст.14 Закону України «Про оренду землі», вказаний договір укладений у письмовій формі і відповідно до ч.2 ст. 14 Закону України «Про оренду землі»відповідає по своїй суті і виконанню типовій формі договору оренди землі затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України 03 березня 2004 року № 220. Укладений договір пройшов державну реєстрацію на вимогу ст. ст.18,20 Закону України «Про оренду землі», ч.2 ст.125, ч.5 ст. 126 ЗК України у Сватівському районному комплексному відділі Луганської регіональної філії ДП «Центру ДЗК», який діяв з правом здійснення державної реєстрації договорів оренди землі відповідно до Постанови КМ України від 25 грудня 1998 р. N 2073 «Про затвердження Порядку державної реєстрації договорів оренди землі»та Наказу Держкомзему України від 02 липня 2003 року №174 про Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель 09.08.2007 року. за № 240865/47 (а.с. №12-13). Після смерті ОСОБА_2 в порядку ч.1 ст.7 Закону України «Про оренду землі»спадкоємцем земельних ділянок є позивач ОСОБА_1 з 06 грудня 2010 року (а.с. № 6-7, 56). За період укладення договору оренди землі і до смерті ОСОБА_2 спору щодо орендних відносин не виникало, що підтверджують сторони. Ст. 17 Закону України «Про оренду землі»вказує, що передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. П 5.1 укладеного договору зазначає, що передача земельної ділянки в оренду здійснюється на підставі акту прийому передачі. За актами прийому передачі (а.с. 10-11) п.2 земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку, тому акт визначення меж не додається. Вказані акти підписані сторонами і первісними сторонами договору не оспорювались.

Твердження позивача та його представника про порушення прав позивача і наявності підстав для визнання договору оренди землі недійсним не суттєві і не обґрунтовані. Так в судовому засіданні встановлено і сторони це не оспорюють, що фактично спору про не отримання орендної плати немає, орендна плата отримувалась у єдині строки з усіма орендодавцями в місці укладення договору, відсутність у п.3.1 договору строку до 31 грудня і.т.д. є технічною помилкою при складанні проекту договору. Щодо відсутній акту встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості, то при укладені договору сторони домовились про те, що земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку, тому акт визначення меж не додається п.2 актів прийому передачі, до того ж про порядок встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками в сенсі п.п.4 обз.2 ч.4 ст.15 Закону України «Про оренду землі»йдеться в Інструкції з ідентичною назвою, затвердженою Наказом Держкомзему від 18.05.2010 року №376. Раніше такий порядок встановлення меж законодавством не регулювався. Сторони у п.2.1 договору обговорили строк дії договору і це їх право, яке не суперечить ч.3 ст.33 Закону України «Про оренду землі»і не підміняє вказану норму. Також п. 10.5 договору не суперечить ч.4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», оскільки сторони інше не передбачили у договорі оренди землі при його укладені.

Отже, суд вважає, що відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про оренду землі»орендар набув право оренди спірних земельних ділянок на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі»цим та іншими законами України і укладеним договором оренди землі. Укладений договір оренди землі відповідає вимогам істотних умов, передбачених ст.15 Закону України «Про оренду землі», а також вимогам статей 4-6,11, 17, 19 Закону України «Про оренду землі»і є дійсним відповідно до закону.

На підставі викладеного керуючись, ст.ст. 10,11,60, 212 - 215, 224 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 відмовити в задоволені позову за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.А. Гашинський