Номер провадження: 22-ц/1590/581/2012
Головуючий у першій інстанції Мислива
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Тьосової Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 23 серпня 2011 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Інгосстрах до ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування, за участю третьої особи ОСОБА_3,

встановила:

19 квітня 2011 року Приватне акціонерне товариство „Страхова компанія „Інгосстрах (далі по тексту ПАТ „СК „Інгосстрах), звернулося до суду з вказаним позовом, в якому, з врахуванням уточнень, просило стягнути з відповідача ОСОБА_4 на їх користь у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування 99281,78 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що з вини відповідача в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 03.11.2009р. в м. Одесі по вул. Дідріхсона, третій особі ОСОБА_3 було заподіяно матеріальну шкоду, яка у відповідності до Звіту №001-3633 від 23.11.2009р. TOB „Оперейтор про оцінку вартості майнової шкоди, завданої ушкодженням транспортного засобу „HONDA CIVIC, державний номер НОМЕР_1, склала 100507,01 грн.

Сума страхового відшкодування до виплати страхувальнику, з врахуванням визначеної Договором страхування франшизи, на підставі страхового акту склала 99031,78 грн. Крім того ОСОБА_3 було виплачено 250 грн. за надання послуг евакуатора. Зазначене страхове відшкодування було їй виплачено на підставі договору страхування наземного транспорту № OD40AK00027206 від 13.12.2006р. та страхового акту №И-14461 від 04.12.2009р. в повному розмірі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_5 позовні вимоги не визнала, надавши до суду письмові заперечення, в яких зазначила, що згідно із п.8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, якою керувався спеціаліст при визначенні розміру збитків, калькуляція розміру матеріального збитку складається за результатами технічного огляду колісних транспортних засобів. Але, як вбачається з висновку спеціаліста №001-3633 від 23.11.2009р. TOB „Оперейтор, експертиза була проведена на підставі наданих позивачем документів, зазначених у висновку та фотоматеріалів. З цих підстав вважає, що питання про вартість матеріальних збитків вирішена неправильно, фотоматеріали та протокол огляду транспортного засобу не є незаперечно істинними, у звязку з чим просив критично віднестися до вищевказаного висновку та не враховувати його при ухваленні рішення у справі.

Рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 23 серпня 2011 року позовну заяву ПАТ „СК „Інгосстрах було задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування вказаного судового рішення, із ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ „СК „Інгосстрах у повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, та таким, що ухвалено із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 03.11.2009 року в м. Одесі по вул. Дидрихсона між автомобілями „BMW 525, державний номер ВН 3813 CK, під керуванням відповідача ОСОБА_4, та автомобілем „Honda CIVIC, державний номер НОМЕР_1, під керуванням третьої особи ОСОБА_3, автомобіль останньої отримав механічні пошкодження, причиною яких стало порушення відповідачем ОСОБА_2 Правил дорожнього руху.

Оскільки сума матеріальної шкоди, яка була завдана третій особі ОСОБА_3, скала 99031,78 грн., та була в свою чергу їй відшкодована позивачем ПАТ „СК „Інгосстрах, відповідач ОСОБА_2 зобовязаний відшкодувати зазначеній страховій компанії вказану суму страхових виплат.

З таким висновком суду повністю погоджується судова колегія, з огляду на наступне.

Так, факт порушення відповідачем ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, внаслідок яких сталася вищезазначена дорожньо-транспортна пригода, підтверджується постановою Теплодарського міського суду Одеської області від 23.12.2009р., згідно якої ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КупАП України. (а.с.18-зв.).

Оскільки ця постанова набрала законної сили, то у відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, тобто мають преюдиційне значення.

Протоколом фіксації пошкоджень від 17.11.2009р., складеному аварійним комісаром ПАТ CK „Інгосстрах в присутності ОСОБА_3, зафіксовані пошкодження автомобіля „Honda CIVIC, державний номер НОМЕР_1, належного ОСОБА_3, які були завдані внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди 03.11.2009р. (а.с.67-70).

З цим протоколом був ознайомлений відповідач ОСОБА_4, з ним був згоден, оскільки своїх зауважень до нього не заявив.

Згідно Звіту №001-3633 від 23.11.2009р. TOB „Оперейтор (сертифікат №7772/08 субєкта оціночної діяльності від 25.09.2008р. Фонду Державного майна України) про проведення оцінки вартості шкоди, завданої володільцю автомобіля „Honda CIVIC, державний номер НОМЕР_1, вартість матеріальної шкоди склала 100507,01 грн. (а.с.81-98)

Із матеріалів справи вбачається, що 13.12.2006р. між ЗАТ „CK „Інгосстрах (правонаступником якого є ПАТ „CK „Інгосстрах), з однієї сторони та ОСОБА_3, з другої сторони, був укладений договір страхування наземного транспорту №OD40AK00027206 (далі - Договір). Згідно п.4.2 Договору страховик зобовязується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачеві ПАТ КБ „ПриватБанк (на підставі кредитного договору №OD40AK03721131 від 13.12.2006р.). Обєктом страхування за цим Договором є транспортний засіб „Honda CIVIC, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1, дійсна вартість та страхова сума якого складає 147523 грн.

Відповідно до п.7.1.1 страховим випадком за цим Договором (в частині страхування наземного транспорту) визнається пошкодження застрахованого транспортного засобу внаслідок ДТП за його участю.

Згідно п.15.23 Договору до страховика після виплати страхового відшкодування в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Страхувальник зобовязується передати страховому агенту всі права, які він має до особи, відповідальної за заподіяння збитку.

Як вбачається зі страхового акту №И-14461 від 04.12.2009р., сума страхового відшкодування по умовам страхування склала 99031 грн. 78 коп., а також 250 грн. за послуги евакуатора, з урахуванням 1475 грн. 23 коп. безумовної франшизи, у звязку з чим сума до виплати склала 99281, 78 грн. (а.с.19).

Із платіжних доручень від 09.12.2009р. №17533 на суму 79000 грн. та №17534 на суму 20281 грн. 78 коп. вбачається, що ЗАТ „СК „Інгосстрах перерахувало на рахунок вигодонабувача, а саме ПАТ КБ „ПриватБанк в м. Дніпропетровськ суму страхового відшкодування за вищевказаним договором страхування в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором (а.с. 102, 103).

Згідно акту здачі-прийому виконаних робіт (послуг) від 03.11.2009р. фізичною особою-підприємцем - ОСОБА_6 ОСОБА_3 були надані транспортні послуги по транспортуванню її автомобіля „Honda CIVIC на суму 250 грн. (а.с.106).

Таким чином, суд дійшов правильного висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин ч. 1 ст. 993 ЦК України, а також ст.ст. 25, 27 Закону України „Про страхування, згідно яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З цих підстав суд обґрунтовано стягнув з винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди особи відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ПАТ „СК „Інгосстрах 99281 грн. 78 коп. у рахунок страхового відшкодування, які зазначена страхова компанія виплатила третій особі ОСОБА_3

Що стосується доводів апелянта про те, що Звіт №001-3633 від 23.11.2009р., який було зроблено TOB „Оперейтор, не може бути прийнятий судом до уваги, з посиланням на те, що при складанні цього Звіту, пошкоджений транспортний засіб „Honda CIVIC не оглядався, то ці доводи є безпідставними, виходячи з наступного.

Із вказаного Звіту вбачається, що при його складанні був застосований затратний підхід на підставі стандартів Українського суспільства оцінщиків, методики „Товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджених Наказом Міністерства юстиції України та фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року з подальшими змінами та міжнародних оціночних організацій (а.с.85).

Оскільки апелянтом не надано суду обгрунтованих доводів щодо незаконності визначення вартості завданої матеріальної шкоди ОСОБА_3, клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи для визначення вартості матеріальної шкоди щодо пошкодженого автомобіля „Honda CIVIC, державний номер НОМЕР_1, позивач також не заявляв, у суду відсутні підстави для того, щоб зробити висновок щодо незаконності визначення суми матеріальної шкоди, завданої третій особі ОСОБА_3 у розмірі 99281,78 грн.

При цьому судова колегія зазначає, що вищевказаний Звіт у відповідності до ст. 57 ЦПК України є письмовим доказом у справі, якому суд дав належну оцінку.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, оскільки ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду, у звязку з чим судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 23 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: (підпис) ОСОБА_7

(підпис) ОСОБА_8

(підпис) ОСОБА_1