Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2012 року

Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі: Головуючого судді - Башмакова
Є.А..

При секретарі –Куляба Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради про
визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська з
позовом до Дніпропетровської міської
ради про визнання права власності.

Позивач з урахуванням уточнень до
позовної заяви посилався у своєму
позові на те, що є власником житлового
будинку № 2 по вул. Ливарній у м.
Дніпропетровську. 26 листопада 2008 року
рішенням сесії Дніпропетровської
міської ради № 54/39 належний позивачу
житловий будинок літ. Г-1, з сараєм літ.
Д, надвірним туалетом літ. Ж за адресою:
м. Дніпропетровськ, вул. Ливарна, 2 було
знято з балансу Комунального
виробничого житлового
ремонтно-експлуатаційного
підприємства Жовтневого району та
передано йому. 25 грудня 2009 року
відповідно до ОСОБА_2 про реєстрацію
права власності на нерухоме майно за
ОСОБА_3 було зареєстровано в КП
«ДМБТІ»Дніпропетровської міської ради
право власності на житловий будинок
літ. Г-1 в м. Дніпропетровську по вул.
Ливарній, 2 в цілому. 24 лютого 2010 року на
підставі рішення Дніпропетровської
міської ради № 609/55 позивачу було
передано у власність земельну ділянку
площею 0,0786 га за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Ливарна, 2, що
підтверджується Державним актом на
право власності на земельну ділянку
від 02 квітня 2010 року, який
зареєстровано в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю № 84. 21 серпня
2009 року рішенням Жовтневої районної у
м. Дніпропетровську ради № 433 було
дозволено реконструкцію існуючого
житлового будинку та затверджено
проект реконструкції житлового
будинку. Користуючись своїми правами
власника, позивачем було зроблено
реконструкцію житлового будинку Літ.
Г-1 по вул. Ливарній 2 у м.
Дніпропетровську.

Позивач у своєму позові з урахуванням
уточнень до позовної заяви, а
представник у ході судового засідання,
просили суд визнати за позивачем право
власності на житловий будинок Літ. Г-1
по вул. Ливарній, 2 у м.
Дніпропетровську, загальною площею 3080,4
кв.м., житловою площею 1160,1 кв.м.

Представник Відповідача у судове
засідання не з’явився, про час та місце
слухання справи повідомлявся належним
чином. У своїй заяві до суду просив суд
слухати справу без їх участі та
ухвалити рішення відповідно до закону.

Суд вислухавши пояснення осіб, що
приймають участь у справі, оцінивши
добуті та представлені докази,
перевіривши матеріали справи, вважає
позовні вимоги обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням

фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Особа, яка бере
участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов’язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Судом встановлено, що підставі рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 20 березня 2008 року
за ОСОБА_3 було визнано право власності
на домоволодіння № 2 по вул. Ливарній в
м. Дніпропетровську в цілому, яке
складалося з квартир № 29, 30, 32 в
житловому будинку Літ. Г-1 № 2 по вул.
Ливарній у м. Дніпропетровську.

Також встановлено, що право власності
на квартири АДРЕСА_1 Ливарній 2, у м.
Дніпропетровську були набуті на
підставі нотаріально посвідчених
договорів, а саме: квартира № 29 на
підставі договору купівлі-продажу від
04 серпня 2005 року, посвідченого
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2,
реєстровий номер 2284, зареєстрованого в
КП «ДМБТІ»Дніпропетровської міської
ради 21.08.2005 р.; квартира № 30 на підставі
договору купівлі-продажу від 14 липня 2005
року, посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
зареєстрованого в КП
«ДМБТІ»Дніпропетровської міської ради
31.08.2005 р.; квартира № 32 на підставі
договору дарування від 12 грудня 2003
року, посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
реєстровий номер 3256, зареєстрованого в
КП «ДМБТІ»Дніпропетровської міської
ради 07.09.2003 р..

2008 року рішенням сесії
Дніпропетровської міської ради № 54/39
належний ОСОБА_1 житловий будинок літ.
Г-1, з сараєм літ. Д, надвірним туалетом
літ. Ж за адресою: м. Дніпропетровськ,
вул. Ливарна, 2 було знято з балансу
Комунального виробничого житлового
ремонтно-експлуатаційного
підприємства Жовтневого району та
передано йому у власність.

Судом встановлено, що 25 грудня 2009 року
відповідно до ОСОБА_2 про реєстрацію
права власності на нерухоме майно за
ОСОБА_1 було зареєстровано в КП
«ДМБТІ»Дніпропетровської міської ради
право власності на житловий будинок
літ. Г-1 в м. Дніпропетровську по вул.
Ливарній, 2.

24 лютого 2010 року на підставі рішення
Дніпропетровської міської ради № 609/55
ОСОБА_1 було передано у власність
земельну ділянку площею 0,0786 га за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Ливарна, 2, що підтверджується
Державним актом на право власності на
земельну ділянку від 02 квітня 2010 року,
який зареєстровано в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю № 84.

21 серпня 2009 року рішенням Жовтневої
районної у м. Дніпропетровську ради №
433 позивачу було дозволено
реконструкцію існуючого житлового
будинку та затверджено проект
реконструкції житлового будинку.

Користуючись своїми правами власника
житлового будинку ОСОБА_1, здійснив
його реконструкцію.

Згідно ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу
України влаcнику майна належить право
володіти, користуватися та
розпоряджатися власним майном за
власним розсудом, та вчиняти по
відношенню до свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Згідно з ч.2 ст. 331 Цивільного кодексу
України, право власності на
новостворене нерухоме майно виникає з
моменту завершення будівництва.

Також, відповідно до
інструментального висновку, яке
зроблено ТОВ «Дніпропетровський
проектно-конструкторський
технологічний інститут»(ліценція
серії АВ № 558538, термін дії ліцензії з 22
вересня 2010 року по 22 вересня 2015 року)
реконструкція житлового будинку літ.
Г-1 по вул. Ливарній, 2 у м.
Дніпропетровську зроблена у
відповідності з усіма будівельними
нормами.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 Цивільного
кодексу України житловий будинок,
будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються без
належного дозволу або певним чином
затвердженого проекту.

Вбачається, що реконструюванний
житловий будинок є об’єктом
самочинного будівництва, оскільки при
його реконструкції позивачем були
зроблені відхилення від затвердженого
проекту.

В силу ст. 375 Цивільного кодексу України
власник земельної ділянки має право
зводити на ній будівлі та споруди,
створювати закриті водойми,
здійснювати перебудову, а також
дозволяти будівництво на своїй ділянці
іншим особам.

Власник земельної ділянки набуває
право власності на зведені ним будівлі,
споруди та інше нерухоме майно.

Частиною 5 ст. 376 Цивільного кодексу
України передбачено, що на вимогу
власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке
самочинно збудоване на ній, якщо це не
порушує права інших осіб.

Спір між ОСОБА_1 та іншими особами
відносно його майна відсутній та не
порушує прав та інтересів інших осіб.

Таким чином, з урахуванням вимог ст.ст.
375, 376 Цивільного кодексу України, суд
вважає за можливим задовольнити
позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за ним
право власності на житловий будинок
Літ. Г-1 по вул. Ливарній, 2 у м.
Дніпропетровську.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.
ст. 331, 375, 376 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на житловий будинок Літ. Г-1
по вул. Ливарній, 2 у м.
Дніпропетровську, загальною площею 3080,4
кв.м., житловою площею 1160,1 кв.м.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:

Є.
А. Башмаков