справа № 2-2235/11
№ провадження 2/415/1460/12
РІШЕННЯ

Іменем
України

03 березня 2012 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області, у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.,

при секретарі Гаркуше В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку, передбаченому ч. 2
ст. 197 ЦПК України цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Дніпровський
автобусний завод» «Про стягнення
заборгованості по заробітній платі;
компенсації за несвоєчасно виплачену
заробітну плату та відшкодування
моральної шкоди», -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із
вищезазначеним позовом, у якому
просить суд стягнути з відповідача на
його користь заборгованість по
заробітній платі у розмірі 14 497,78 грн.;
компенсацію втрати частини заробітної
плати у зв'язку із порушенням строків
її виплати у сумі 3833,82 грн.; а також
заподіяну йому відповідачем моральну
шкоду у розмірі 3000 грн.

В обґрунтування заявлених
позовних вимог позивач посилається на
те, що, з 19.08.1983р. по 30.06.2010р. він
перебував у трудових відносинах з
відповідачем - ТОВ «Дніпровський
автобусний завод». 30.06.2010р. він був
звільнений з займаної посади за
власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП
України, але, при цьому, відповідач не
провів з ним повний розрахунок по
заробітній платі, відповідно до чого
заборгованість відповідача по
заробітній платі складає 14 497,78 грн., яку
він просить стягнути з відповідача
разом із компенсацією за несвоєчасно
виплачену заробітну плату у розмірі
3833,82 грн.; а також заподіяну йому
відповідачем моральну шкоду у розмірі
3000 грн.

В судове засідання 03.03.2012р. позивач не
з'явився, причини неявки суду не
повідомив, разом з цим, в ході розгляду
справи підтримав свої позовні вимоги у
повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав суду
письмове заперечення, у якому позовні
вимоги позивача визнав частково, а
саме: заборгованість по заробітній
платі визнав у розмірі 3603,81 грн.;
компенсацію втрати частини заробітної
плати у зв'язку із порушенням строків
її виплати у розмірі 952,85 грн. В
обґрунтування своїх заперечень проти
задоволення позовних вимог позивача у
повному обсязі представник
відповідача посилався на те, що, дійсно
підприємство відповідача має
заборгованість по заробітній платі
перед позивачем, але, не у розмірі, який
зазначено позивачем, а у розмірі 3603,81
грн., який був скорегований
відповідачем на підставі Акту
перевірки, проведеної територіальною
державною інспекцією праці у
Дніпропетровській області від 09.10.2009р.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
наявні у справі докази, суд дійшов
наступного висновку.

В ході судового розгляду, з урахуванням
наданих суду доказів, було встановлено,
що, згідно трудової книжки позивача,
останній, з 19.08.1983р. по 30.06.2010р.
перебував у трудових відносинах з
відповідачем, та, 30.06.2010р. був
звільнений з займаної посади за
власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП
України.

Згідно довідки № 228/б, наданої
відповідачем 27.07.2009р., заборгованість
відповідача перед позивачем на час
звільнення складала 10532,49 грн.

Згідно Акту перевірки № 04-03-8/132 від
09.10.2009р., територіальна державна
інспекція праці у Дніпропетровській
області, при проведенні планової,
первинної перевірки додержання
законодавства про працю в частині
нарахування та виплати заробітної
плати на підприємстві відповідача - ТОВ
«Дніпровський автобусний завод»
встановила порушення вимог ЗУ «Про
оплату праці», а саме в частині
завищення встановленого на
підприємстві відповідача розміру
мінімальної заробітної плати, від
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленого державою.

Згідно Припису територіальної
державної інспекції праці у
Дніпропетровській області № 04-03-8/132
від 09.10.2009р., відповідно до
встановлених на підприємстві
відповідача порушень ЗУ «Про оплату
праці», Положення про оплату праці,
керівника відповідача було зобов'язано
привести у відповідність до вимог
діючого законодавства нарахування
заробітної плати найманим працівникам
підприємства до 10.11.2009р.

Згідно Наказу № 48/1 від 02.11.2009р. «Про
усунення порушень, встановлених
територіальною державною інспекцією
праці у Дніпропетровській області Акт
№ 04-03-8/132 від 09.10.2009р.», на виконання
вищезазначеного Припису
територіальної державної інспекції
праці у Дніпропетровській області №
04-03-8/132 від 09.10.2009р., керівником
підприємства відповідача було
прийнято рішення провести перерахунок
заробітної плати працівників
підприємства у період з 01.01.2008р. по
31.07.2009р., відповідно до вимог діючого
законодавства, який провести по
бухгалтерському (податковому) обліку
та викласти у звітності за 2009 рік.

Згідно наданої відповідачем Довідки №8
від 08.12.2011р., після проведеного на
виконання вищезазначеного Припису
перерахунку заробітної плати
працівників підприємства у період з
01.01.2008р. по 31.07.2009р., заборгованість
відповідача перед позивачем по
заробітній платі станом на 08.12.2011р.
складає 3603,81 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд, приймаючи до уваги: Акт перевірки
територіальної державної інспекції
праці у Дніпропетровській області №
04-03-8/132 від 09.10.2009р., Припис
територіальної державної інспекції
праці у Дніпропетровській області №
04-03-8/132 від 09.10.2009р., дійшов висновку, що,
дійсно мали місце обставини, якими
відповідач обґрунтовує свої
заперечення в частині розміру існуючої
перед позивачем заборгованості по
заробітній платі, на підставі чого
вважає доведеним в ході розгляду
справи, що заборгованість відповідача
перед позивачем по заробітній платі
складає 3603,81 грн.

Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України, власник
або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. В разі спору про
розмір сум, належних працівникові при
звільненні, власник або уповноважений
ним орган в усякому випадку повинен в
зазначений у цій статті строк
виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ст.34 ЗУ «Про оплату праці» N
108/95-ВР від 24.03.1995р., компенсація
працівникам втрати частини заробітної
плати у зв'язку із порушенням строків
її виплати провадиться відповідно до
індексу зростання цін на споживчі
товари і тарифів на послуги у порядку,
встановленому чинним законодавством.

Згідно ст.1 ЗУ «Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати» N 2050-III від 19.10.2000р.,
підприємства, установи і організації
всіх форм власності та господарювання
здійснюють компенсацію громадянам
втрати частини доходів у випадку
порушення встановлених строків їх
виплати, у тому числі з вини власника
або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно ст.2 ЗУ «Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати» N 2050-III від 19.10.2000р.,
компенсація громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати (далі - компенсація)
провадиться у разі затримки на один і
більше календарних місяців виплати
доходів, нарахованих громадянам за
період починаючи з дня набрання
чинності цим Законом.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати» N 2050-III від 19.10.2000р., сума
компенсації обчислюється шляхом
множення суми нарахованого, але не
виплаченого громадянину доходу за
відповідний місяць (після утримання
податків і обов'язкових платежів) на
індекс інфляції в період невиплати
доходу (інфляція місяця, за який
виплачується доход, до уваги не
береться).

Згідно ст.237-1 КЗпП України,
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

Відповідно до змісту ч.1 ст.3 ЦПК
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому законом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, встановивши в ході
розгляду справи факт порушення
відповідачем строків виплати позивачу
заробітної плати та завдання
відповідачем позивачу відповідної
моральної шкоди, суд, задовольняючи
частково вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача невиплачених
йому при звільненні сум, компенсації
втрати частини заробітної плати у
зв'язку із порушенням строків її
виплати, та моральної шкоди, вважає
необхідним, на підставі того, що,
позивача звільнено від сплати судових
витрат, стягнути судові витрати з
відповідача на користь держави
відповідно до вимог, встановлених ст.88
ЦПК України.

Керуючись ст.34 ЗУ «Про оплату праці»,
ст. ст. 47, 116, 117 КЗпП України, ст. 208, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпровський
автобусний завод» ()
юридична адреса: м. Дніпродзержинськ,
вул. Стасова, 79, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1:

- 3 603 (три тисячі шістсот три) грн. 81 коп. -
заборгованість по заробітній платі;

- 952 (дев'ятсот п'ятдесят дві) грн. 85
коп. - суму компенсації втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати;

- 1 000 (одна тисяча) грн. - суму
відшкодування моральної шкоди,

а всього 5 556 (п'ять тисяч п'ятсот
п'ятдесят шість) грн. 66 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпровський
автобусний завод», ()
юридична адреса: м. Дніпродзержинськ,
вул. Стасова, 79, на користь держави:

- 188 (сто вісімдесят вісім) грн. 20
коп. - судовий збір.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі до Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
Нельга Д. В.