набрало чинності "___"_________20____р.
Справа № 2-23/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2012 р.

Чаплинський районний суд Херсонської області

у складі судді - Томашевського В.А.

при секретарі - Покотун Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом відкритого акціонерного товариства «Херсонгаз» в особі Чаплинської філії ВАТ « Херсонгаз» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 відповідно до наказу №29 - К від 02.02.2010 року працював у Чаплинській філії ВАТ « Херсонгаз» на посаді зварника пластмас 3-го розряду на підставі безстрокового трудового договору по день звільнення 05.07. 2011 року з посади зварювальника пластмас 4-го розряду.

19.05.2010 року ОСОБА_1 та ВАТ «Херсонгаз» уклали між собою цивільне - правовий договір №08/22 - 169, згідно якого ВАТ «Херсонгаз» взяло на себе зобов'язання по навчанню за свій рахунок ОСОБА_1 по спеціальності - слюсар по експлуатації і ремонту підземних газопроводів, оплативши за навчання працівника 526 гривень 14 коп., а працівник після навчання взяв зобов'язання пропрацювати на підприємстві по отриманій спеціальності не менше п'яти років. В разі розірвання трудових відносин з підприємством за ініціативою працівника, а також по ініціативі підприємства при порушенні працівником трудової дисципліни, працівник зобов'язується відшкодувати підприємству повну вартість навчання, шляхом внесення грошових коштів в касу підприємства. Додатково працівник виплачує також штраф в розмірі 3% від суми,що підлягає відшкодуванню. В разі відмови у сплаті вартості навчання, підприємство має право звернення до суду для примусового стягнення.

18.03.2011 року ОСОБА_1 та ВАТ «Херсонгаз» уклали між собою цивільне - правовий договір №1, згідно якого ВАТ «Херсонгаз» взяло на себе зобов'язання по щорічній атестації за свій рахунок ОСОБА_1 по спеціальності зварник пластмас, оплативши за навчання 900 гривень 85 коп., а працівник після атестації взяв зобов'язання пропрацювати на підприємстві по отриманій спеціальності не менше трьох років. В разі розірвання трудових відносин з підприємством за ініціативою працівника, а також по ініціативі підприємства при порушенні працівником трудової дисципліни, працівник зобов'язується відшкодувати підприємству повну вартість навчання, шляхом внесення грошових коштів в касу підприємства. Додатково працівник виплачує також штраф в розмірі 3% від суми,що підлягає відшкодуванню. В разі відмови у сплаті вартості навчання, підприємство також має право звернення до суду для примусового стягнення.

На підставі зазначених договорів позивач просить суд стягнути з відповідача загалом 1469 гривень 80 коп., посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 відповідно до його особистої заяви 05.07.2011 року звільнився з посади зварника 4 -го розряду за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП, та не сплатив передбачені договорами суми, витрачені позивачем на його навчання, а також 3% суми штрафу що складає 42 гривні 81 коп., рахуючи, що підприємству таким чином завдано збитків, а також стягнути витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи на користь держави, оскільки Чаплинська філія ВАТ «Херсонгаз» звільнена від сплати витрат на інформаційно - технічне забезпечення суду.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, пояснивши, що він був прийнятий на роботу зварником пластмас 3 - - го розряду служби з експлуатації надземних та підземних газопроводів, дворових вводів і споруд на них і що, як працівник він мав право на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, попередивши про своє звільнення керівника підприємства вже з посади зварника 4 -го розряду, реалізуючи своє право на вільний вибір праці.

Крім того відповідач не визнає свого трудового обов'язку відпрацювати на підприємстві на підставі договорів про проведення щорічної атестації та навчання по спеціальності слюсаря, оскільки питання праці і занятості регулюються Законами України і підприємство не має правових підстав заключати договори, які не урегульовані законодавством про працю, а тому вважає що у нього не виникли трудові обов'язки перед позивачем на підставі згаданих договорів. ОСОБА_2 вважає, що зазначені договори обмежують його право на розірвання трудових відносин, що є неприпустимим, погіршують його становище як працівника, а тому є недійсними, на підставі яких не можуть виникати трудові обов'язки, а також і відшкодовуватись неіснуючі матеріальні збитки.

Також відповідач зазначає, що в період його роботи з 02.02.2010 року по 05.07.2011 року на посаді зварника пластмас позивач шляхом укладання договорів на навчання за спеціальністю слюсаря по експлуатації і ремонту підземних газопроводів та навчання по спеціальності зварника пластмас намагався таким чином втрутитись в його право на вибір професії та тривалості роботи, сам маючи зобов'язання на підставі законів проводити атестацію робочого місця, навчання своїх працівників, дбаючи про охорону праці на підприємстві та фінансувати охорону праці як власник підприємства, а не за рахунок працівника, оскільки професія зварника пластмас відноситься до професій з підвищеною небезпекою і проведення періодичних атестацій, тобто проходження спеціального теоретичного і практичного навчання, перевірка практичних навичок, умінь і теоретичних знань з відривом від виробництва, за навчальними планами та програмами є обов'язком позивача направити своїх працівників саме для підвищення їх кваліфікації, і що зварювальник пластмас має право проводити такі роботи лише протягом одного року, що свідчить про зобов'язання позивача навчати своїх працівників, а не перекладати такий обов'язок на працівника.

Відповідач зазначає також, що отримав 4 -тий розряд зварювальника пластмас 01.04.2010 року, а договір за навчання по спеціальності зварювальника пластмас укладено 18.03.2011 року, який не підвищив фактично освітнього рівня, а лише служить для утримання працівника на роботі позивача та слугує підставою для стягнення матеріальної шкоди.

Крім того, позивач мав - би обґрунтовувати свої матеріальні претензії в рамках трудового законодавства, а не цивільне - правового. ОСОБА_2, як зварювальник пластмас не порушив свої трудові обов'язки, прямої дійсної шкоди підприємству не наніс та вини в заподіянні удаваної шкоди підприємству не має.

ОСОБА_2 вважає також позов безпідставним з мотивів того, що його направлення на навчання по спеціальностям слюсаря з експлуатації і ремонту підземних газопроводів пов'язане не з власним бажанням працювати на такій посаді, а через виробничу необхідність - недостатню кількість працівників за цією спеціальністю, а тому переводячи його з посади зварювальника пластмас на посаду слюсаря завжди вимагалось підтвердження кваліфікації, а тому для підприємства навчання за такими спеціальностями завжди є необхідністю.

Відповідач ОСОБА_1 заявляє, що причиною звільнення з роботи від відповідача є низька заробітна плата, яка не дає можливості утримувати сім'ю, провести оплату навчання дитини у сумі 26 тис.200 гривень та сплатити комунальні послуги, а саме за користування природнім газом, вартість якого у зимовий період склала 2830 гривень, 86 коп. за один місяць при встановленій заробітній платі позивача в середньому 1400 гривень за один місяць, а також постійні переведення з однієї спеціальності на іншу. ОСОБА_2 заявляє, що договори він підписав у день звільнення під впливом шантажу, що підтверджується відсутністю його особистих заяв на ім'я керівництва підприємства про бажання підвищення кваліфікації та проведення навчання, оскільки бажань проходити такі навчання не мав.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні в підтримання позовних вимог заявив, що підприємство ВАТ « Херсонгаз» відповідно до ЦК України має право укладати з працівниками договори, які не передбачені актами цивільного законодавства та які не суперечать загальним засадам цивільного законодавства, тому договори підприємства з ОСОБА_1 про його навчання, оплату за яке взяло на себе підприємство за відповідних умов в частині компенсації вартості навчання при звільнені працівника є дійсними. Законодавчо питання компенсації вартості навчання не урегульовано, тому саме на підставі таких договорів можливо відшкодувати понесені підприємством витрати на навчання ОСОБА_1, який пройшов навчання, але звільнився у період дії укладених з підприємством договорів на обумовлений сторонами час зобов'язання працювати на підприємстві.

Підприємство не порушувало також порядок з охорони праці, оскільки з ОСОБА_1 постійно проводились безкоштовні систематичні навчання з техніки безпеки за рахунок підприємства, а його атестація за посадою зварювальника пластмас не була переатестацією, а підвищенням кваліфікації на зварювальника 4-го розряду за бажанням останнього мати вищу кваліфікацію та отримувати більший заробіток , а не з виробничої необхідності. Його переводи з однієї посади на іншу також проводились у порядку передбаченого законами про працю - за його згодою, оскільки періодично виникали умови простою, тобто призупинення на деякий час тої чи іншої роботи, а тому підприємство зобов'язане було надати працівнику ОСОБА_1 роботу за його спеціальностями, які він мав, тобто не з виробничої необхідності, оскільки специфіка роботи підприємства в межах Чаплинського району не дає можливості постійно надавати роботу зварювальника пластмас ОСОБА_1 протягом його постійної роботи на цій посаді.

ОСОБА_1 отримував на підприємстві заробітну плату, яка перевищувала середню заробітну плату працівників у Чаплинському районі, а тому його посилання на неможливість матеріально забезпечувати сім»ю вважає недоречними. ОСОБА_2, як працівник з 2000 року по 2011 рік звільнявся і працевлаштовувався на підприємство одинадцять разів, що не доводить його позицію про малі заробітки на підприємстві.

Сторони по справі надали суду письмові докази:

- копію колективного договору працівників ВАТ по газопостачанню та газифікації «Херсонгаз» на 2011 - 2012 рік.

- копію договору учбового закладу Української державної академії залізничного транспорту з ОСОБА_4 від 19.07.2010 року про платну освіту дочки відповідача ОСОБА_2 за 26.200 гривень впродовж 4 років навчання та перерахування цих коштів за один рік у сумі 6.550 гривень.

*копії рахунків - попереджень на оплату послуг з газопостачання станом на 01.11.2010 року у сумі 1520,23 гривень, на 01.02.2011 року 2831,86 гривень, на 01.06.2011 року 120,91 гривень та сплату ОСОБА_1 4000 тис. гривень на рахунок ВАТ «Херсонгаз» боргу за газопостачання.

*протокол №4 гр.356 від 25.03.2011 року про атестацію ОСОБА_1 на посаді зварювальника поліетиленових трубопроводів строком дії до 25.03.2012 року,

*протокол №11 від 09.12.2010 року засідання комісії по перевірці знань по питанням охорони праці відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов атестацію за спеціальністю зварювальник пластмас, електрогазозварник, слюсар по експлуатації і ремонту підземних газопроводів.

-протокол №10 від 01.10.2011 року засідання комісії по перевірці знань по питанням охорони праці відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов атестацію за спеціальністю електрогазозварник.

-протокол № НЕ 15.24.10 від 07.04.2010 року засідання атестаційної комісії, відповідно до якого ОСОБА_1 допущено до газової зварки стальних трубопроводів на строк періодичної атестації.

- протокол №12 від 09.12.2010 року засідання комісії по перевірці знань по питанням охорони праці відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов атестацію за спеціальністю зварювальник пластмас, електрогазозварник, слюсар по експлуатації і ремонту підземних газопроводів та допущений до виконання газонебезпечних робіт.

Заслухавши сторони, дослідивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов відкритого акціонерного товариства «Херсонгаз» в особі Чаплинської філії ВАТ « Херсонгаз» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків підлягає задоволенню з наступних підстав:

Ст.ст. 201 - 207 КЗпП України регулюють відносини працівника та власника або уповноваженого ним органу щодо організації виробничого навчання за рахунок підприємства, та створення необхідних умов для поєднання роботи з навчанням, у відповідності з якими покладено обов'язок на роботодавця створити належні умови для виробничого навчання працівника і не містять заборони на укладання цивільне - правових угод щодо конкретних випадків.

Згідно копії колективного договору працівників ВАТ по газопостачанню та газифікації «Херсонгаз» на 2011-2012 рік правління ВАТ «Херсонгаз» зобов'язане / розділ 2 п.2.1; розділ4 п.п.4.4.2; 4.4.4 Договору... / - забезпечити кожного працівника роботою, згідно укладеного з ним трудового договору; здійснювати фінансування охорони праці, проводити атестацію робочих місць, проводити за рахунок товариства ... в процесі роботи навчання з питань охорони праці, працівникам, зайнятим на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативне - правових актів з охорони праці згідно з «Положенням про порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці».

Відповідно до «Положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони правці ПАТ «Херсонгаз». Розділ 4 - спеціальне навчання з питань охорони праці може проводитись як безпосередньо в ПАТ «Херсонгаз», так і іншими суб'єктами господарювання, який в установленому Типовим положенням порядку проводить відповідне навчання, і лише у разі здійснення професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації безпосередньо в ПАТ «Херсонгаз» спеціальне навчання з питань охорони праці є складовою зазначеної професійної підготовки.

На виконання цих обов'язків ВАТ «Херсонгаз» створив для працівників підприємства умови для навчання без відриву від виробництва та уклав відповідну угоду з працівником ОСОБА_1, яка не суперечить нормам Цивільного кодексу України щодо змісту угоди, її мети та правових наслідків.

Укладені між ВАТ «Херсонгаз» та ОСОБА_1 цивільне - правові угоди містять відповідні зобов'язання сторін угоди, які також не суперечать засадам трудового та цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Звільнившись з роботи на підприємстві позивача, відповідач порушив умови договору, який не визнаний у судовому порядку нікчемним, а тому він має нести цивільне - правову відповідальність, передбачену договором №08/22 -169 від 19.05.2010 року, за яким відповідач після навчання взяв зобов'язання пропрацювати на підприємстві по отриманій спеціальності не менше п'яти років. В разі розірвання трудових відносин з підприємством за ініціативою працівника, а також по ініціативі підприємства при порушенні працівником трудової дисципліни, працівник зобов'язується відшкодувати підприємству повну вартість навчання - 526,14 гривень, шляхом внесення грошових коштів в касу підприємства. Додатково працівник виплачує також штраф в розмірі 3% від суми,що підлягає відшкодуванню. В разі відмови у сплаті вартості навчання, підприємство має право звернення до суду для примусового стягнення, та договором №1 від 18.03.2011 року за яким відповідач після навчання взяв на себе зобов'язання пропрацювати на підприємстві по отриманій спеціальності не менше трьох років. В разі розірвання трудових відносин з підприємством за ініціативою працівника, а також по ініціативі підприємства при порушенні працівником трудової дисципліни, працівник зобов'язується відшкодувати підприємству повну вартість навчання - 900,85 гривень, шляхом внесення грошових коштів в касу підприємства. Додатково працівник виплачує також штраф в розмірі 3% від суми,що підлягає відшкодуванню. В разі відмови у сплаті вартості навчання, підприємство також має право звернення до суду для примусового стягнення.

Судом досліджені доводи відповідача ОСОБА_1 в частині того, що договори він підписав у день звільнення з роботи, що навчання він мав би проходити за рахунок підприємства у межах зобов'язання підприємства проводити освітню роботу по техніці безпеки на виробництві, а також його оплату праці, зобов'язання щодо утримання своєї сім 'ї та тягар комунальних послуг і вважає, що вказані відповідачем посилання не можуть слугувати підставою для не виконання цивільне - правових угод.

Вирішуючи спір між сторонами по суті, суд виходить з того, що проходячи професійні навчання, ОСОБА_1 був поінформований про те, що навчання є платним за рахунок підприємства, яке проводив інший суб'єкт господарювання, і що в разі звільнення його з підприємства протягом вказаного в договорах терміни, він буде зобов'язаним повернути підприємству вартість навчання, а підписуючи договір - він погодився на такі умови, а тому зобов'язаний виконати умови договору.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.ст.6,627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Згідно ст.629 ЦК України Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 212 ЦПК України, ст.ст.9,526,629, 625 ЦК України, ст.ст. 201 - 207 КЗпП України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов відкритого акціонерного товариства «Херсонгаз» в особі Чаплинської філії ВАТ « Херсонгаз» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства «Херсонгаз» в особі Чаплинської філії ВАТ « Херсонгаз» 1469 ( одну тисячу чотириста шістдесят дев'ять ) гривень 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Херсонгаз» в особі Чаплинської філії ВАТ « Херсонгаз» судовий збір в сумі 120 ( сто двадцять) гривень .

На рішення суду може бути подана апеляція в Апеляційний суд Херсонської області протягом 10 діб з часу його винесення за поданням апеляції до Чаплинського районного суду.

СУДДЯ В.А. Томашевський