Справа № 2-120/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2012 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Жураковського А.І.

при секретарі Пилипів В.І.

з участю позивача ОСОБА_1

її представника ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представників третьої особи ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ КБ «Надра»з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог Червоноградського відділення № 11 філії Львівського регіонального управління ВАТ КБ «Надра», ОСОБА_6 про визнання договору недійсним та позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 з участю третьої особи ПАТ КБ «Надра»в особі відділення № 11 Львівського регіонального управління про стягнення коштів за договором поруки, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про визнання кредитного договору недійсним.

Свій позов мотивує тим, що в 2007 році відкрила у Червоноградській філії ЗАТ КБ «ПриватБанк»кредитну лінію. У 2008 році через певні обставини, вона вирішила перекредитуватись в іншому банку, через що звернулась в Червоноградське відділення № 11 філії Львівського регіонального управління ВАТ КБ «Надра», де його працівники погодились здійснити перекредитування та 15.08.2008 р. їй було видано кредит в розмірі 23000 дол. США. Жодного договору вона не отримувала і не підписувала, при видачі коштів їй була видана лише квитанція про отримання грошей. При неодноразовому зверненні до працівників КБ «Надра», кредитний договір їй так і не видали, лише після звернення ОСОБА_6 з позовом до неї про повернення коштів, вона дізналась про наявність письмового кредитного договору. Згідно вказаного договору в забезпечення виконання зобовязань було укладено договір поруки де ОСОБА_6 виступив поручителем, хоча вважає, що на момент отримання кредиту ніякого поручителя не було. Окрім того, ставить під сумнів законність договору оскільки такий укладений на надто короткий термін 5 місяців. Також, зазначила, що жодних повідомлень про дострокове повернення кредиту, банк не надсилав та не повідомив, що невідомий їй поручитель ОСОБА_6 погашає кредит. Тому вважає, що кредитний договір є незаконним, укладений та підписаний без її згоди, а відтак просить такий визнати недійсним.

ОСОБА_6 подав до суду позов з вимогами до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором поруки, покликаючись на те, що 15.08.2008 р. між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Надра»було укладено кредитний договір на суму 23000 дол. США на споживчі потреби, що підтверджується заявою про видачу готівки у якій позивачка власноручно розписалась. 15.08.2008 р. було укладено також, договір поруки згідно якого він виступив поручителем за виконання усіх зобовязань, що витікають з кредитного договору № 140/МБ-11 від 15.08.2008 р. 10.09.2008 р. банк звернувся до нього з повідомленням щодо невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору з вимогою достроково погасити кредит. Відтак 11.09.2008 р. ним було сплачено 20000 дол. США, а 16.09.2008 р. 3340,94 дол. США, зазначений факт підтверджується відповідними квитанціями про внесення готівки. На протязі 2009-2010 років ним вживались заходи для стягнення заборгованості з позивачки, зокрема вирішення спору в судовому порядку, однак такий не було можливості вирішити до розгляду позову ОСОБА_1 про визнання кредитного договору недійсним. З огляду на зазначені обставини просить задовольнити його позов та стягнути з ОСОБА_1 борг у сумі 264670,17 грн. з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за період з 15.08.2008 р. по 19.03.2012 р.

Вказані вище позови судом обєднані в одне провадження.

Позивачка у судовому засіданні свій позов підтримала, пояснила, що кредит в ПАТ КБ «Надра»брала з метою перекредитування, це їй порадили працівники банку оскільки там були менші відсотки. Кредит повинні були дати з терміном погашення на 10 років. В касі Червоноградського відділення № 11 КБ «Надра»отримала 23000 дол. США, квитанції не забрала. Кредит отримала без застави. В той день, а саме 15.08.2008 р., їй повідомили, що письмовий договір не нададуть так як не працює компютер. Однак, вона не отримала його по сьогоднішній день через постійні відмовки працівників банку та не ставила свого підпису на жодній його сторінці. Також, їй не надали графіку погашення кредиту. Поручитель ОСОБА_6 їй взагалі не відомий і він не був присутній в момент отримання нею кредитних коштів та при ній не укладався договір поруки.

Пояснення позивачки підтримав і її представник ОСОБА_2

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнала, пояснила, що позивачка була ознайомлена з кредитним договором від 15.08.2008 р. та отримала його на руки. Практики отримання розписки про отримання договору, в банку немає. Позивачка не здійснювала жодних платежів по погашенню кредиту, заборгованість погасив ОСОБА_6О, який виступив поручителем. Договір поруки укладався одночасно з кредитним договором. На даний час, заборгованість за кредитним договором відсутня. Позов ОСОБА_6 вважає обґрунтованим та просить такий задовольнити.

Третя особа, Червоноградського відділення № 11 ПАТ КБ «Надра», підтримала покази представника відповідача.

Представник ОСОБА_6, ОСОБА_4, в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову, позов свого довірителя підтримав. Пояснив, що ОСОБА_6 виступив поручителем при отриманні позивачкою кредиту, договір поруки він підписував відповідно до кредитного договору від 15.08.2008 р. За невиконання позивачкою кредитних зобовязань ОСОБА_6 повністю сплатив її заборгованість.

Вказані пояснення підтримав представник ОСОБА_6 ОСОБА_5.

Заслухавши пояснення, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а позов ОСОБА_6 слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до заявки на отримання кредиту в сумі 23000 дол. США від 13.08.2008 р. така оформлена на прізвище позивачки з терміном на 4 місяці для споживчих цілей та за її особистим підписом, що нею не оспорюється.

На підставі кредитного договору № 140/МБ-11 від 15.08.2008 р. ОСОБА_1 отримала кредит у відділенні № 11 філії ВАТ КБ «Надра»Львівського регіонального управління на суму 23000 дол. США.

Згідно договору поруки від 15.08.2008 р., ОСОБА_6 виступив поручителем та взяв на себе зобовязання відповідати перед кредитором за зобовязання ОСОБА_1, які виникли з умов кредитного договору № 140/МБ-11 від 15.08.2008 р.

Висновком судово-почеркознавчої експертизи № 2560 від 27.09.2012 р. стверджується, що підписи від імені ОСОБА_1 розташовані в графах «позичальник»в кредитному договорі № 140/МБ-11 від 15.08.2008 р., виконані самою ОСОБА_1.

Як передбачено статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Факт отримання позивачкою грошей у банку, що нею не оспорюється, є її волевиявленням в отриманні послуг банку щодо надання грошей у кредит, які і були відображені в письмовому правочині.

Отримання коштів у банку, неповернення їх останньому та оспорювання кредитного договору, на думку суду, свідчить лише про наміри позивачки ОСОБА_1, ухилитися від взятих на себе цивільно-правових зобовязань.

З огляду на наведе, з урахуванням обставин справи, а також відсутність підстав вважати, що позивачка не підписувала оспорюваного кредитного договору, суд вважає, що ОСОБА_1 не доведено та не надано належних та допустимих доказів, не було їх встановлено і під час розгляду справи в суді, які б стали підставою для визнання правочину недійсним, а тому відсутні правові підстави для задоволення її позову.

Відповідно до п. 2.1 наведеного вище кредитного договору, в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених договором, можливих штрафних санкцій, банк укладає в день укладення цього договору з ОСОБА_6 договір поруки.

На підставі ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що

і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно заяв на переказ готівки № 411 та № 980 від 11.09.2008 р. та від 16.09.2008 р., ОСОБА_6 здійснював перерахунок коштів філії ВАТ КБ «Надра»в сумі 20000 дол. США та 3340,94 дол. США з призначенням платежу погашення кредиту ОСОБА_1 за договором № 140/МБ-11 згідно договору поруки від 15.08.2008 р., що стверджується зведеною довідкою про касові обороти від 11.09.2012 р. та 16.09.2012 р.

Сплачена ОСОБА_6 кредитна заборгованість, в національній валюті, відповідно до курсу НБУ на час звернення ним з позовом до суду складає 186377 гривень 41 коп. (23340,94 дол. США*7,985 грн.).

Як вбачається з п.2.7. договору поруки від 15.08.2008 р., за умови виконання поручителем зобовязань позичальника в цілому (чи у тій чи іншій частині) у відповідності з цим договором до поручителя переходять всі (чи у виконаній частині) права кредитора по кредитному договору, а також всі права та зобовязання, що витікають із договорів забезпечення зобовязання. Поручитель набуває відповідні права кредитора по кредитному договору в момент зарахування на рахунок кредитора відповідної грошової суми, що належить сплатити поручителю у відповідності з цим договором.

Відповідно до ухвали Червоноградського міського суду від 15.10.2010 р. ОСОБА_6 звертався з позовом до ОСОБА_1 про повернення коштів, однак, такий було залишено без розгляду, а тому, перебіг строку позовної давності переривався, що обґрунтовує звернення ОСОБА_6 з даним позовом до суду у визначений законом строк.

На підставі ч.2 ст. 556 Цивільного кодексу України, до поручителя, який виконав зобовязання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобовязанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Оскільки ОСОБА_1 тривалий час користувалась кредитними коштами без відсотків, ухиляючись від виконання своїх зобовязань перед банком та поручителем, позов є підставним в частині стягнення 3% річних, які згідно розрахунку становлять 2475,92 дол. США, що еквівалентно 19770,22 грн..

Що стосується вимоги про відшкодування інфляційних витрат, то вона не підлягає задоволенню, оскільки, укладаючи кредитний договір, сторони на виконання вимог ч. 2 ст. 524 ЦК України визначили грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті -доларах США.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. А відтак кошти, визначені у іноземній валюті, не підлягають індексації.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до положень статті 88 ЦПК України, стягуючи із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до остаточного висновку, що позов ОСОБА_1 є безпідставним, а позов ОСОБА_6 частково знайшов своє обґрунтування в ході судового розгляду, а тому підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 30, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ВАТ КБ «Надра» з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог Червоноградського відділення № 11 філії Львівського регіонального управління ВАТ КБ «Надра», ОСОБА_6 про визнання кредитного договору від 15.08.2008 року за №140/МБ-11 недійсним відмовити.

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_1 з участю третьої особи ПАТ КБ «Надра»в особі відділення № 11 Львівського регіонального управління про стягнення коштів за договором поруки задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 186377 (сто вісімдесят шість тисяч триста сімдесят сім) гривень 41 копійку боргу, 19770 (девятнадцять тисяч сімсот сімдесят) гривень 22 копійки компенсацію за невиконання зобовязання у виді трьох процентів річних та 2061 (дві тисячі шістдесят одну) гривню 51 копійку понесених судових витрат.

В решті вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які брали участь у справі однак не були при проголошенні рішення, протягом цього ж строку з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: А. І. Жураковський