АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/991/2012
Головуючий по 1-й інстанції Материнко
Суддя-доповідач: Петренко В. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2012 року
м.Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого : Петренка В.М.

Суддів : Лобова О.А., Акопян В.І.,

При секретарі: Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду
м.Полтави від 18 січня 2012 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
виконавчого комітету Октябрської
районної ради у м.Полтаві про
пошкодження майна, що належить на праві
приватної власності позивачу.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача
апеляційного суду,-

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2011 року ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3,
виконавчого комітету Октябрської
районної ради у м.Полтаві про
пошкодження майна, що належить на праві
приватної власності позивачу,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, припинення
самовільного захвату землі
домоволодіння, припинення дій по
нагромадженню сміття під вікном
квартири позивача, посилаючись на те,
що їй на праві приватної власності
належить 3/20 домоволодіння за адресою
АДРЕСА_1. У зазначеному домоволодінні
позивачу на праві користування
належить земельна ділянка, виділена
огорожею. На протязі 25 років біля сараю
ОСОБА_2 знаходилася огорожа, що
відділяла земельну ділянку
землекористування від загального
двору і від ділянки землекористування
ОСОБА_3, яка самовільно переставила
свою огорожу в сторону ділянки
позивача та загального двору,
збільшивши свою ділянку до 5 кв.м. та
знесла огорожу 5,8 м вздовж сараю ОСОБА_2
і розпорядилася її майном.

Рішенням Октябрського районного
суду м.Полтави від 18 січня 2012 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, виконавчого комітету
Октябрської районної ради у м.Полтаві
про пошкодження майна, що належить на
праві приватної власності позивачу
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
прохає рішення суду скасувати,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції вимог норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про задоволення її позовних
вимог.

В апеляційній скарзі позивач
ОСОБА_2 прохає скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким її позовні вимоги
задовольнити, мотивуючи тим, що при
ухваленні рішення судом порушено норми
матеріального та процесуального права.

У запереченні на апеляційну
скаргу представник відповідача ОСОБА_4
прохає скаргу відхилити, а рішення суду
залишити без змін, як ухвалене у
відповідності до чинного
законодавства.

Відповідно до п.1.ч.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення
рішення без змін, з підстав
передбачених ст.308 ЦПК України.

Як вбачається із матеріалів справи
будинковолодіння по АДРЕСА_1, що
розташоване на земельній ділянці
площею 1250 кв.м., належить на праві
спільної часткової власності належить
чотирьом особам, в тому числі і ОСОБА_2
та ОСОБА_3.

Згідно зі ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна
сторона зобовґязана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Позивачка ОСОБА_2 не надала, а
судом в ході розгляду с справи не
добуто жодних належних доказів на
підтвердження тих обставин, на які вона
посилається, як на підставу позову, а
саме: про те, що між співвласниками
будинковолодіння визначений порядок
користування земельною ділянкою, що
вона за згодою інших співвласників
встановила огорожу і ОСОБА_3 самовільно
переставила огорожу в сторону ділянки,
якою вона користується та загального
двору, збільшивши збільшивши таким
чином свою ділянку до 5 кв.м. та знесла
огорожу 5,8 м вздовж належного їй (
ОСОБА_2 ) сараю і розпорядилася її
майном.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції всебічно з'ясував фактичні
обставини справи, дав належну оцінку
зібраним доказам і дійшов
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог за
недоведеністю.

Крім того, суд першої інстанції також
правомірно відмовив позивачці в
задоволенні позову в частині стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
оскільки не надано належних доказів
про заподіяння їй відповідачем такої
шкоди.

Відповідно до вимог чинного
законодавства ( ст.1166 ЦК України ) під
шкодою розуміється матеріальна шкода,
що виражається у знищенні або
зменшенні майна потерпілого в
результату порушення належного йому
майнового права. Витрати на
встановлення камер відео нагляду не
можуть визначатися, в розуміння ст.1166,
як шкода, заподіяна позивачці, оскільки
встановлення цих камер це її право.

Із змісту ст.1167 ЦК України вбачається,
що зобов'язання відшкодувати моральну
шкоду виникає лише за умови, що вказана
ця шкода є безпосереднім наслідком
протиправної дії.

Оскільки за загальним правилом суд не
встановив вини відповідача та
відмовив у задоволенні матеріальної
шкоди, підстав для задоволення
моральної шкоди немає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
не спростовують висновків суду.

За таких обставин, колегія судів
приходить до висновку про те, що
рішення постановлено судом першої
інстанції з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
в зв'язку з чим не вбачається підстав
для скасування або зміни судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Октябрського районного
суду м.Полтави від 18 січня 2012 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги.

Головуючий: суддя
Петренко В.М.

Судді:
Акопян В.І.

Лобов О.А.

Згідно: суддя
Петренко В.М.