Справа № 2/0312/1096/11 Головуючий у 1
інстанції:Василюк А.В. Провадження №
22-ц/0390/529/2012 Категорія:47 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2012 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Свистун О В

суддів - Данилюк В.А., Овсієнка А.А.,

при секретарі - Галицькій І.П.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

за апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_2 на рішення Нововолинського
міського суду від 06 січня 2012 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
покликаючись на те, що подружні
відносини між нею та відповідачем
припинено, вона не бажає примиритись з
ОСОБА_2 і тому просить шлюб між ними
розірвати.

Рішенням Нововолинського
міського суду від 06 січня 2012 року шлюб
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 09
вересня 1989 року Нововолинським міським
відділом запису актів громадянського
стану Волинської області, актовий
запис № 351 - розірвано.

Додатковим рішенням цього ж суду від
07.02.2012 року з відповідача стягнуто
судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, покликаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права просить рішення скасувати та в
задоволенні позову відмовити.

Судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували в шлюбі, зареєстрованому 09
вересня 1989 року Нововолинським міським
відділом запису актів громадянського
стану Волинської області, актовий
запис № 351.

Від шлюбу мають двоє дітей: сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується
свідоцтвами про народження дітей (а.с.
7).

Подружні відносини між сторонами
припинені з жовтня 2011 року, спільне
господарство ними не ведеться,
спільного бюджету не мають.

Заслухавши пояснення сторін по справі,
перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до вимог ст.55 цього ж
Кодексу дружина та чоловік зобов'язані
спільно піклуватись про побудову
сімейних відносин між собою та іншими
членами сім'ї на почуттях взаємної
любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Чоловік зобов'язаний утверджувати в
сім'ї повагу до матері. Дружина
зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу
до батька. Дружина та чоловік
відповідальні один перед одним, перед
іншими членами сім'ї за свою поведінку
в ній.

Згідно ч.ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з
подружжя має право припинити шлюбні
відносини. Примушування до припинення
шлюбних відносин, примушування до їх
збереження, в тому числі примушування
до статевого зв'язку за допомогою
фізичного або психічного насильства, є
порушенням права дружини, чоловіка на
свободу та особисту недоторканість і
може мати наслідки, встановлені
законом.

Як встановлено судом першої інстанції,
сторони з жовтня 2011 року не підтримують
подружніх стосунків, шлюб носить лише
формальний характер.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2
зазначає, що перебування в шлюбі
дозволить зберегти сім'ю, вказує на
важке сприйняття рішення про
розірвання шлюбу дітей, та, посилаючись
на ст. 111 СК, просить вжити заходів щодо
примирення.

В судовому засіданні встановлено, що з
часу розірвання шлюбу, з 06 січня 2012
року, по даний час, відповідач не вжив
будь-яких заходів для примирення з
дружиною. Однак, як встановлено з
пояснень позивача, вона перейшла
проживати до бабусі в м. Ковель,
оскільки проживати в одній квартирі із
відповідачем не бажає і не буде.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

Таким чином, висновок суду про
неможливість збереження шлюбу у
зв'язку з припиненням подружніх
відносин відповідає фактичним
обставинам справи та Закону.

Враховуючи зазначені норми права,
особливий характер сімейних відносин
та їх об'єктивну недоступність для
оточуючих, колегія суддів приходить до
висновку, що суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку про
необхідність задоволення позову.

Доводи відповідача про можливе
збереження сімейних відносин
безпідставні, оскільки в судове
засідання він не надав будь-яких
доказів в підтвердження своїх доводів,
як того вимагає ст. 60 ЦПК України.

Отже, рішення суду постановлено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Додаткове рішення суду сторонами
не оскаржувалося.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 314-315, 317, 319, 218
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Нововолинського міського суду
від 06 січня 2012 року у даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді