Справа №2-2363/11
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.07.2012 Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
Головуючої судді - Овчаренко Н.Г.,
при секретареві - Волошиній Л.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Придніпровська залізниця», про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-
Позивач звернулись до суду з позовом до відповідача, про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.
В підтвердження позивних вимог позивач посилаються на те, що в 2005 році він був прийнятий на роботу заступником директора пансіонату для батьків з дітьми ім. Ю.О.Гагаріна ДП «Придніпровська залізниця`м.Євпаторія.
Наказом начальника служби Ведмідського А.В. № БМЕС К-2/3 від 29 березня 2011 року позивач був звільнений за прогул без поважних причин, згідно ст.40 п.4 КЗпП України.
05 квітня 2011 року директор відокремленого структурного підрозділу «Пансіонат для батьків з дітьми ім..Ю.О.Гагаріна`Махнаков А.І. підписав наказ № 57/ос про припинення трудового договору за ст.40 п.4 КЗпП України.
Позивач вважає накази необґрунтованими, так як він не допускав порушень трудової дисципліни і виконував свої обов`язки згідно з посадовою інструкцією, де в п.3.2. зазначені його повноваження по здійсненню контролю за дотриманням працівниками пансіонату розпоряджень керівництва Укрзалізниці, залізниці та начальника служби.
Згідно з графіком роботи, як зам. директора пансіонату, позивачу встановлено робочий час з понеділка по п`ятницю з 8-00 до 10-00, вихідні дні субота та неділя і оплата проводилась пропорційно відпрацьованого часу.
Документи на звільнення позивача підготував директор пансіонату ОСОБА_2 , з яким у позивача останнім часом склалися неприязні стосунки.
Наказ № 57/ос від 05 квітня 2011 року директора пансіонату незаконний, оскільки прийом та звільнення повинен здійснювати начальник служби будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд за узгодженням головного інспектора залізниці та поданням директора пансіонату, згідно з п.1.1 Посадової інструкції.
З тексту наказу № БМЕС К-2/3 від 29 березня 2011 року не вбачається, що звільнення позивача не було погоджено з головним інженером залізниці, крім того в наказі не зазначена дата , в якої позивач звільнений з посади, а п.2 наказу директор пансіонату повинен провести звільнення згідно з п.1 наказу відповідно до чинного законодавства.
06 квітня 2011 року на адресу позивача були направлені копії обох наказів відповідача, розрахунок суми заробітної плати за квітень 2011 року, розрахунок не підписаний.
Трудову книжку позивач не отримав, так як за станом здоров`я не має можливості виїхати до м.Євпаторії.
Позивач вважає, що наданий відповідачем табель обліку використання робочого часу за лютий 2011 року та акти, в яких констатувався факт прогулів позивача в лютому 2011 року, не можуть бути доказами прогулів.
Позивач має вищу освіту за спеціальністю «Водопостачання та водовідведення», своїй посаді згідно рівню знань відповідав.
Звільнення його з посади привели до моральних страждань, які позивач оцінює в 10 000 грн.
Просить поновити його на посаді заступника директора пансіонату для батьків з дітьми ім. Ю.О.Гагаріна ДП «Придніпровська залізниця», стягнути з відповідача на корить позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу з 05 квітня 2011 року по день поновлення на роботі, стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у сумі 10 000 грн. та судові витрати.
Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та, посилаючись на ті самі підстави, просили суд їх задовольнити.
Представники відповідача у судовому засыданны проти позову заперечували, посилаючись на те, що у 2005 році позивач був прийнятий на роботу заступником директора пансіонату для батьків з дітьми ім. Ю.О.Гагаріна ДП «Придніпровська залізниця». Наказом № 1014 «Про встановлення неповного робочого часу`від 12.11.2008 року позивачу було встановлено неповний робочий день з режимом роботи: початок роботи о 08:00 год. Закінчення о 10:00 год., з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу.
Згідно з поданням директора пансіонату для батьків з дітьми ім. Ю.О.Гагаріна ОСОБА_2 від 18.03.2011 № 308 встановлено, що заступник директора пансіонату ОСОБА_1 був відсутній на роботі з 01.02.2011 по 04.02.2011, з 07.02.2011 по11.02.2011, з 14.02.2011 по 16.02.2011 протягом всього робочого дня без відома директора пансіонату, що підтверджується відповідними актами. Від надання письмових пояснень позивач відмовився, про що було складено акт від 17.03.2011. Підтвердження поважності причин відсутності на роботі ОСОБА_1 не надав.
24.03.2011 року начальником служби будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд ОСОБА_3 було запропоновано ОСОБА_1 надати письмові пояснення стосовно його відсутності на роботі з 01.02.2011 по 16.02.2011 року. ОСОБА_1 надав письмове пояснення від 24.03.2011 року в якому повідомив, що був відсутній на роботі у вищевказані дні через виконання завдань та доручень, поставлених перед ним директором пансіонату.
29.03.2011 року на оперативній нараді під головуванням начальника служби будівельно-монтажних робіт та цивільних споруд Ведмідського А.В., щодо розбору фактів відсутності ОСОБА_1 на роботі з 01.02.2011 по 16.02.2011 року, було встановлено, що позивач був відсутній на роботі без поважних причин, з пояснень директора пансіонату встановлено, що він жодних завдань, що потребує відсутності на робочому місті, позивачу не надавав. Просять відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .
Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що у 2005 році позивач був прийнятий на роботу заступником директора пансіонату для батьків з дітьми ім. Ю.О.Гагаріна ДП «Придніпровська залізниця». Наказом № 1014 «Про встановлення неповного робочого часу`від 12.11.2008 року позивачу було встановлено неповний робочий день з режимом роботи: початок роботи о 08:00 год., закінчення о 10:00 год., з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу.
Судом встановлено, що заступник директора пансіонату ОСОБА_1 був відсутній на роботі з 01.02.2011 р. по 04.02.2011 р., з 07.02.2011 по по11.02.2011 року, з 14.02.2011 року по 16.02.2011 року протягом всього робочого дня без відома директора пансіонату, що підтверджується відповідними актами. (а.с. 25-36)
Від надання письмових пояснень позивач відмовився, про що було складено акт від 17.03.2011 року. (а.с.71)
Відповідно до ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосоване тільки один з таких заходів стягнення: 1. догана; 2. звільнення.
Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.
Позивач знаходився на лікарняному з 17.02.11 року по 14.03.2011 року. (а.с.70) Отже його звільнення 05.04.2011 року відповідає вимогам ст.148 КЗпП України.
Відповідно до ст.40 п.4 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 4) прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.
На підставі матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 був звільнений з посади заступника директора пансіонату для батьків з дітьми ім. Ю.О.Гагаріна ДП «Придніпровська залізниця`за порушення трудової дисципліни, а саме прогул без поважних причин, згідно ст.40 п.4 КЗпП України наказом начальника служби будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд від 29.03.2011 року № БМЕСК-2/3 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності`та наказом директора пансіонату від 05.04.2011 року № 57/ос «Про припинення трудового договору»- обґрунтовано та на законних підставах, отже позов ОСОБА_1 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу не підлягає задоволенню.
Даний наказ був узгоджений з головним інженером залізниці, про що свідчить віза головного інженера ОСОБА_4 на поданні про звільнення позивача від 29.03.2011 року за № БМЕС-1211. (а.с.23)
Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Суд вважає, що позов ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди з відповідача не підлягає задоволенню, оскільки суд не вбачає винних або незаконних дій відповідача у відношенні до позивача.
Керуючись ст.ст. 40,147,148,232,237-1 КЗпП України, ст.ст.212-215 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Придніпровська залізниця`про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовити у повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.Г. Овчаренко