справа № 22 - ц/2690/ 1467 / 2012 Головуючий у 1-й інстанції: Горбань Н.І.
доповідач: Поливач Л.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Головачова Я.В., Махлай Л.Д.,

при секретарі Боярській І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про захист прав споживачів шляхом визнання незаконними дій;

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 02 листопада 2011 року

встановила:

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 02 листопада 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_3 про захист прав споживачів шляхом визнання незаконними дій банку відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд рішення суду скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. Апелянт посилається на те, що суд не звернув увагу на обґрунтування позивачем своїх позовних вимог статтями Закону України «Про захист прав споживачів», помилково вважаючи, що на дані кредитні відносини не поширюється законодавство про захистправ споживачів. Хибним є висновок суду про те, що зміна розміру ставки FIDR не є зміною процентної ставки в односторонньому порядку, а є зміною розміру ставки, що прямо передбачено умовами кредитного договору. Висновок суду про те, що протягом дії кредитного договору позичальник може з'ясовувати суми нарахованих процентів у тому відділенні банку, в якому йому відкривався поточний рахунок, не відповідає вимогам ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, при прийнятті рішення суд виходив виключно з положень кредитного договору, не приймаючи до уваги інші норми чинного законодавства.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «ОТП Банк» Остащенко О.М. апеляційну скаргу не визнала, просила суд залишити рішення суду без змін, посилаючись на те, що воно є законним та обґрунтованим. Повивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Неявка позивача та його представника в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому суд вважав за можливе розглянути справу у їх відсутність, розцінивши причини неявки позивача та його представника до суду як неповажні.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 20.07.2005р. між сторонами було укладено кредитний договір № ML-007/047/2005, відповідно до якого ОСОБА_1 надано кредит терміном до 21.07.2025р. в сумі 66 000,00 доларів США, в п. З частини № 1 якого передбачено, що для розрахунку процентів за користування кредитом використовуватиметься плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотка в розмірі 6,5 % річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені у банку на строк 366 днів). В цьому пункті також вказано, що ставка FIDR може змінюватися банком в порядку, передбаченому договором.

При укладенні кредитного договору позивач був ознайомлений з його умовами, не заперечував проти них, отримавши кредит в обумовленій договором сумі.

Якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, в якому передбачили умови виконання договору, то вони мають виконуватись і вважаються такими, що момент досягнення домовленості настав.

Укладаючи кредитний договір, сторони домовилися, що для розрахунку процентів за кредитом буде використовуватися плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотка в розмірі 6,5 % плюс FIDR. Протягом дії кредитного договору позичальник може з'ясовувати суми нарахованих процентів у тому відділенні банку, в якому позичальнику відкривався поточний рахунок.

Крім того, сторони, укладаючи договір, висловили свою цілковиту згоду щодо такої зміни плаваючої процентної ставки, стосовно всієї непогашеної суми кредиту, без укладання будь - яких додаткових договорів до цього кредитного договору (пункт 1.4.1.1.3 договору).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виходячи з умов кредитного договору, зміна розміру ставки FIDR не є зміною процентної ставки в односторонньому порядку, а є зміною розміру ставки, що прямо передбачено умовами двостороннього кредитного договору. Суд дійшов вірного висновку щодо відсутності передбачених законом підстав для визнання недійсними пункту 3 частини № 1 та пункту 1.4 частини № 2 кредитного договору, оскільки позивач був ознайомлений з такими умовами договору, погодився з ними, підписавши зазначений кредитний договір.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_3 не ґрунтуються на Законі, а тому не підлягають задоволенню. Апелянтом не були спростовані висновки суду першої інстанції.

Справу було розглянуто судом на підставі встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних письмових доказів, поданих сторонами.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду

першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст.ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 02 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і криміна- льних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цьо- го суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: