УКРАЇНА
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 22ц/2690/-3696/2012 Головуючий в інстанції ОСОБА_1І
Доповідач Рубан С.М.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2012 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
головуючого судді Рубан С.М.
суддів Немировської О.В., Слюсар Т.А.
при секретарі Трончуку М.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3 на рішення ОСОБА_4»янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_4 »янського районного управління юстиції у м. Києві, Державної податкової інспекції у ОСОБА_4»янському районі м. Києва, треті особи: ОСОБА_5, Орган опіки та піклування ОСОБА_4»янської районної у м. Києві державної адміністрації, про виключення майна з акту опису,-
В квітні 2011 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до ВДВС ОСОБА_4 »янського РУЮ у м. Києві, ДПІ у ОСОБА_4 »янському районі м. Києва, треті особи: ОСОБА_5, Орган опіки та піклування ОСОБА_4»янської РДА м. Києва, про виключення майна з акту опису.
В обгрунтування своїх позовних вимог вказувала, що їй та ОСОБА_5, який є її сином, належить на праві власності квартира №65, яка розташована в будинку №26 по вул. Мартиросяна у м. Києві. В квартирі зареєстровані та проживають вона та її неповнолітній син ОСОБА_6
Вироком Подільського районного суду м. Києва від 18 лютого 2008 року ОСОБА_5 засуджений до 6-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить йому на праві власності. На підставі цього вироку, 12 квітня 2011 року було описано та арештовано належну ОСОБА_5 Д.В.1/2 частину квартири, про що був складений відповідний акт.

Посилаючись на те, що частина квартири, що належить на праві власності ОСОБА_5 не могла бути придбана за кошти, здобуті злочинним шляхом, позивачка несла витрати, пов»язані з утриманням квартири і знаходиться в скрутному матеріальному становищі, а також те, що конфіскація частини квартири створить нестерпні умови для проживання її малолітнього сина, просила задовольнити позов.

ОСОБА_4 »янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2011 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діючий в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та

процесуального права, а також на те, що судом були неповно з»ясовані дійсні обставини справи та не були дослідженні всі докази, які мають істотне значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні апелянт та її представник підтримали в апеляційну скарг з підстав, викладених в ній.

Представники відповідачів та третьої особи, а також третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з»явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, а тому, в порядку ч.2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з »явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та. обгрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 16 червня 1999 року Відділом приватизації державного житла Залізничного району м. Києва, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в рівних долях.

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 18 лютого 2008 року ОСОБА_5 засуджений до 6-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить йому на праві власності.

Постановою державного виконавця ВДВС ОСОБА_4 »янського РУЮ м. Києва від11.04.2008 року було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №1-109, виданого 25.03.2008 р. Подільським районним судом м. Києва про конфіскацію майна засудженого ОСОБА_5, що є його власністю на користь держави та накладено арешт на все його майно. 12 квітня 2011 року було описано та арештовано належну ОСОБА_5 1/2 частину квартири, про що був складений відповідний акт.

Відмовляючи в задоволенні позову районний суд правильно виходив з того, що ОСОБА_5 є власником 1/2 частини квартири, позивачкою не оспорено його право власності на спірну квартиру, та не було заявлено позовних вимог про визнання за ОСОБА_3 право власності на зазначену частину квартири.

Крім цього, як зазначено в рішенні суду першої інстанції, позивач просить виключити з акта опису і звільнити з-під арешту квартиру АДРЕСА_2, в той час як описано і накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3

Рішення суду відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги повторюють доводи позовної заяви, були предметом розгляду, суд дав їм належну правову оцінку, правомірно визнав їх необгрунтованими і вони не містять підстав для скасування або зміни рішення суду.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів. -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення ОСОБА_4 »янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді: