Справа № ёё2-725/11
У Х В А Л А

Про скасування заходів забезпечення позову

27 листопада 2012 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районній суд Одеської області у складі :

головуючого - судді Гандзій Д.М.,

при секретарі Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в смт. Овідіополь заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, яка за підсудністю, надійшла до Овідіопольського райсуду Одеської області з Малиновського райсуду м. Одеси.

Ухвалами Малиновського райсуду м. Одеси від 11.11.2010 р. та від 22.11.2010 р., які були залишені без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 02.03.2011 р., за заявами позивача, в порядку забезпечення позову, було накладено арешти на земельну ділянку, площею 0,0995 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташовані за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, с. Калаглія, вул. Братів Піроженків, 2а та виробничі та невиробничі будівлі, розташовані за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, с. Калаглія, вул. Степова, 42, що належать відповідачці ОСОБА_3

Рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 04.05.2011 р. позов ОСОБА_2 був задоволений та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг у розмірі 400361 грн. 50 коп., витрати по оплаті державного мита у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 120 грн., а всього 402181 грн. 50 коп.

02.11.2012 р. до Овідіопольського райсуду Одеської області звернувся ОСОБА_1, який не є стороною по даній цивільній справі, в особі свого представника з заявою про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Малиновського райсуду м. Одеси відносно виробничих та невиробничих будівель, загальною площею 3546 кв.м, розташованих за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, с. Калаглія, вул. Степова, 42, мотивуючи це, існуванням нотаріально-посвідченого іпотечного договору від 21.11.2009 р. (реєстр. № 401), укладеного між ним, як іпотекодержателем та відповідачкою ОСОБА_3, як іпотекодавцем, відповідно до умов якого, остання передала, а ОСОБА_1 прийняв в іпотеку вищевказані виробничі та невиробничі будівлі за зазначеною адресою і іпотекою по якому забезпечуються його вимоги, які випливають з договору позики між ним та ОСОБА_3 у розмірі 1358300 грн., еквівалент 170000 дол. США. При цьому, заявник вказує, що він, як іпотекодержатель вказаного майна, має переважне право стягнення на вказане майно і вважає, що існування будь-якого іншого обтяження після реєстрації договору іпотеки є незаконним, протиправним та суперечить процесуальному та матеріальному законодавству України.

Представник заявника, а також сам заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце слухання заяви були повідомлені належним, що підтверджується поштовим повідомленням, однак заявник ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій просив суд, слухати його заяву без його участі (а.с. 118,119).

Боржниця ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання заяви повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням з відміткою про вручення, причини неявки суду не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності суду не надала, що у відповідності до ст. 154 ч. 5 ЦПК України, не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову (а.с. 117).

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання заяви був повідомлений належним чином, однак надіслав на адресу заяву, в якій заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову та пославшись на ст. 158 ч. 2 ЦПК України, просив суд, слухати справу за його відсутністю (а.с. 120).

Дослідивши матеріали справи і заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч. 3,4,6 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд, може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Статтями 44 Закону України «Про виконавче провадження»чітко передбачає черговість задоволення вимог стягувачів у разі недостатності стягнутої суми для задоволення всіх вимог стягувачів і в пункті 1 частини 1 вказаної статті зазначено, що в першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

При чому, частина 2 вказаної статті зазначеного Закону вказує, що вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі, якщо стягнута сума недостатня для задоволення в повному обсязі усіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми.

Згідно із умовами ч. 4 ст. 54 зазначеного Закону про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, - та розяснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Також, стаття 60 вказаного Закону передбачає особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Суд встановив вищевказані обставини справи та процесуальних документів, прийнятих судами та які набрали законної сили, і з`ясував, що заявник ОСОБА_1 не є стороною по даній цивільній справі, а також не є стороною виконавчого провадження, яке до цього часу не відкрито, рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь заявника жодних грошових коштів судом не винесено. Крім цього, у заявника ОСОБА_1 відсутній правовий статус стягувача у виконавчому провадженні.

При чому, у вищевказаному договорі іпотеки, пунктом 1 передбачено, що іпотекодавець ОСОБА_3 зобовязалася до 21.11.2012 р. повернути іпотекодержателю ОСОБА_1 позику у розмірі 1358300 грн.

Крім того, умовами п. 12 нотаріально-посвідченого договору іпотеки від 21.11.2009 р. (реєстр. № 401) передбачений порядок звернення стягнення на іпотечне майно, а саме : за рішенням суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання (передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання або шляхом продажу предмету іпотеки іпотеко держателем від свого імені). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється способом за вибором іпотекодержателя.

Суд встановив, що моментом своєї вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 скористався, і він не предявляв будь-яких матеріальних вимог до ОСОБА_3, а саме, заявник не надав суду жодних доказів його звернення до

ОСОБА_3 з вимогою про повернення своїх грошей, або доказів звернення до суду (рішення суду, виконавчий лист та відмову державного виконавця про неможливість виконання рішення суду), або звернення до нотаріуса та його відмову від видачі виконавчого напису, або доказів позасудового врегулювання, як це прямо передбачено вищевказаними умовами іпотечного договору (п. 12).

Суд не приймає до уваги письмові посилання заявника на те, що арешт, накладений на вищевказані виробничі та невиробничі будівлі, розташовані за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, с. Калаглія, вул. Степова, 42, що належать ОСОБА_3 і є предметом іпотечного договору між ним та ОСОБА_3, порушують його права, оскільки відповідно до ст.ст. 1,3,4,7 Закону України «Про іпотеку»- не являється перешкодою для накладення арешту на іпотечне майно, так як зазначений іпотечний договір має значення при виконанні рішень про стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів, оскільки в такому випадку, заявнику належить керуватися вищенаведеними нормами статті 44 Закону України «Про виконавче провадження»щодо черговості стягнення.

Суд, не оспорюючи позицію ОСОБА_1 про його першочергове право стягнення, як іпотекодавця, критично ставиться до його тверджень про нібито незаконність і протиправність арешту, накладеного на вказане вище майно і його суперечності нормам процесуального та матеріального законодавства України, враховуючи правову позицію суду, викладену вище, яка повністю збігається з нормами зазначених вище законів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову - слід відмовити.

Керуючись ст. 154 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про іпотеку», суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Малиновського райсуду м. Одеси від 22.11.2010 р. відносно виробничих та невиробничих будівель, загальною площею 3546 кв.м, розташованих за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, с. Калаглія, вул. Степова, 42відмовити.

Копію ухвали направити всім зацікавленим сторонам.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд шляхом подачі в 5-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Гандзій Д.М.