Справа № 1416/6086/12
Номер провадження 2/1416/2892/12
РІШЕННЯ

Іменем України

11 грудня 2012 року Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участі представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_3, третя особа Приватне підприємство «Антей» про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Енергобанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що з відповідачем було укладено договір іпотеки в забезпечення виконання Приватним підприємством «Антей» своїх зобовязань за кредитним договором. Оскільки ані боржник, ані майновий поручитель не виконують зобовязань по договору про надання кредиту, просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів в рахунок погашення заборгованості в сумі 174 038 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги на підставах, що вказані в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, подав письмові заперечення, в яких посилається на те, що без згоди майнового поручителя та внесення відповідних змін до договору іпотеки кредитодавець збільшив основне зобовязання. Кредитодавець та боржник уклали додатковий договір, яким продовжили строк кредитної лінії на рік, збільшили розмір відсотків.

Представником позивача подано додаткові письмові пояснення щодо заперечень проти позову, в яких він вказує, що зміна основного зобовязання не призводить до припинення іпотеки. Зазначив, що п. 1.1 іпотечного договору визначено поняття кредитного договору, як договору з усіма додатковими угодами, додатками, змінами та доповненнями, в т. ч. які можуть бути укладені в майбутньому.

Третя особа Приватне підприємство «Антей» в судове засідання представника не направило, про час і місце розгляду справи повідомлялось.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

05 серпня 2008 року між Акціонерним банком «Енергобанк» та Приватним підприємством «Антей» укладено договір про надання кредиту № 33, за яким банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію з лімітом 100 000 грн. на один рік до 04 серпня 2009 року зі сплатою 23 % річних за користування кредитом.

05 серпня 2008 року між Акціонерним банком «Енергобанк» та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір, за яким відповідач з метою забезпечення належного виконання Зобовязання, що випливає з кредитного договору передає в іпотеку двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 1.4 Статуту Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» воно є правонаступником Акціонерного банку «Енергобанк».

Відповідно до п. 2 іпотечного договору сторони визначили, що Зобовязання забезпечене іпотекою полягає у:

-поверненні іпотекодержателю кредиту в розмірі 100 000 грн. у строки і на умовах, передбачених у кредитному договорі до 04 серпня 2009 року;

-сплаті відсотків у розмірі 23 % річних;

-відшкодуванні витрат, повязаних зі зверненням стягнення на предмет іпотеки;

-сплаті штрафних санкцій, комісійної винагороди;

-відшкодуванні в повному обсязі інших витрат, повязаних з обслуговуванням та виконанням договорів.

04 серпня 2009 року між Акціонерним банком «Енергобанк» та приватним підприємством «Антей» було укладено додатковий договір № 1 до договору про надання кредиту № 33, за яким відсоткова ставка за користування кредитом збільшена до 28 % річних, строк користування кредитом продовжено до 04 серпня 2010 року.

В судовому засіданні представники визнали, що зміни до договору про надання кредиту з іпотекодавцем не узгоджувались, відповідні зміни до іпотечного договору не вносились та не реєструвались.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості прострочення тіла кредиту виникло 05.08.2010, прострочення відсотків з 01.03.2010.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що підставою нарахованої заборгованості є зобовязання, що виникли після 04 серпня 2009 року.

Статтею 572 ЦК України визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. За змістом ч. 1 ст. 184 ЦК України у договорі застави визначаються суть, розмір і строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору.

Частиною 2 статті 19 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що будь-яке збільшення основного зобов'язання або процентів за основним зобов'язанням, крім випадків, коли таке збільшення прямо передбачене іпотечним договором, може бути здійснене після державної реєстрації відповідних відомостей про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про іпотеку» та п. 8.2 іпотечного договору зміни до нього підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню і набувають чинності з моменту такого посвідчення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що збільшення позивачем основного зобовязання шляхом підвищення процентної ставки за користування кредитом і строку повернення кредиту здійснено з порушенням ст. 19 Закону України «Про іпотеку», а відтак не тягне правових наслідків для відповідача.

Посилання представника позивача на те, що у п. 1 іпотечного договору вказано про можливість укладення додаткових угод в майбутньому не є прямим передбаченням збільшення основного зобовязання в розумінні ч. 2 ст. 19 Закону України «Про іпотеку».

Враховуючи те, що позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла після 04 серпня 2009 року і на підставі договору про надання кредиту зі змінами від 04 серпня 2009 року, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Позивач не вказує в якості підстав позову звернення стягнення в рахунок виконання зобовязань, які виникли в період з 05.08.2008 до 05.08.2009 або які виникли пізніше, однак на підставі невиконання зобовязань по договору про надання кредиту № 33 без змін від 04.08.2009.

На підставі ст. ст. 572, 575 ЦК України, ст. 1, 7, 19 Закону України «Про іпотеку», керуючись ст. ст. 3, 15, 212-214 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_3, третя особа Приватне підприємство «Антей» про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв