Справа № 2-538/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2012 року .Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кочко В.К.

при секретарі -Шестопалової О.Ю.,

за участю позивачки -ОСОБА_1,

представника позивача -ОСОБА_2,

представника відповідача -ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Овідіополь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє як в своїх так і в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної втратою годувальника, витрат на поховання -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2010 року ОСОБА_1, яка діє як в своїх так і в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулась до суду з вищевказаним позовом, у якому вказувала, що 20 грудня 2007 року відповідач - ОСОБА_6, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем "Мерседенс-Бенц", на автодорозі "Одеса - Білгород-Дністровський" Овідіопольського району, в порушення вимог п.п. 1.2, 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1, 11.4 Правил дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем "Деу Нексіа", яким керував її син - ОСОБА_7, 1972 р.н.. В результаті ДТП, скоєного з вини ОСОБА_6, ОСОБА_7 - загинув.

Вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.11.2009р. ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України ("Порушення правил безпеки дорожнього руху, яке спричинило смерть потерпілого"), та засуджено до позбавлення волі строком на 5 років, та на підставі ст.75 КК України його звільнено від відбуття покарання. Даний вирок суду вступив в законну силу 02 грудня 2009 року.

На підставі рішення виконкому Нерубайської сільської ради Біляївського району від 25.01.2008р., Біляївський районний суд Одеської області 25.03.2008р. прийняв рішення, згідно якого дружина мого сина - ОСОБА_8 позбавлена батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішенням виконкому Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області від 09.04.2008р. ОСОБА_1 призначена опікуном над вказаними дітьми, їх місцем проживання визначено будинок за адресою: АДРЕСА_1, в якому вона проживає разом з ними та чоловіком - ОСОБА_9, по даний час - грудень 2009р.

Даний факт підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 12.05.2008р., довідкою про склад сім'ї від 26.11.2009 р. Нерубайської сільської ради, з яких слідує, що діти проживають разом з опікуном та знаходяться на її утриманні.

Згідно довідки суб'єкта підприємницької діяльності "ОСОБА_10" від 16.11.2009 р., ОСОБА_7 - дійсно працював на цьому підприємстві з 15.07.2003 р. по 20.12.2007 р., і його середньомісячний заробіток за останні 20 місяців складав - 4700 гривень.

Незаконними діями ОСОБА_6 їй завдано не тільки матеріальної, а й моральної шкоди, яка полягає в тому, що в 56-річному віці, будучи непрацездатною, вона втратила свого єдиного сина, який міг би стати моєю опорою та підтримкою на мою старість, та, згідно ч.1 ст.202 Сімейного Кодексу України, повинен був утримувати своїх батьків, а з його загибеллю така можливість для них втрачена.

Вкрай важких моральних та фізичних страждань завдає їй той факт, що вона та її хворий 60-річний чоловік опікують двох неповнолітніх дітей, та, маючи невеликі пенсії, віддаємо останні гроші на доставку дітей в школу і додому, купівлю одежі, підручників, внаслідок чого часто немає грошей на придбання ліків для них, батьків; також внаслідок важкої психологічної травми, завданої загибеллю батька, обоє дітей мають потребу в лікуванні, яке повинні оплачувати вона та її чоловік. Внаслідок загибелі сина її душевні та психічні страждання тривають щоденно, бо відновити первинний стан її та чоловіка здоров'я - неможливо.

Разом зі нею проживає її 60-річний чоловік - ОСОБА_9, який страждає на ішемічну хворобу серця (кардіосклероз), що підтверджується довідкою №210 від 03.12.2009 р.

Все це принципово змінило її спосіб життя, та змушує її - 58-річну людину докладати ще більше активних зусиль для організації свого життя в нових умовах.

Визначаючи розмір завданої їй моральної шкоди, вона виходить з того, що настала вона з дня загибелі сина - 20.12.2007 р., та буде тривати щонайменше до повноліття обох дітей - 2015 та 2017 років, внаслідок чого вона оцінюю її в 200000 гривень.

Крім того, на поховання сина вона понесла витрати у сумі 13480 гривень 03 коп., а саме: 150 грн. - квіти та стрічка, 1800 грн. - ритуальні послуги, 268 грн. - вартість труни, 1009грн. - вартість послуг з організації проведення поховання, 10252 грн. - вартість надгробного пам'ятника.

Приймаючи до уваги, що на день загибелі сина - 20.12.2007р. - його середньомісячний заробіток за попередні 20 місяців складав 4700 грн., та на його утриманні знаходилось двоє неповнолітніх дітей - 1997 та 1999 р.н., а вона - його 56-річна мати, була непрацездатною, та на підставі ч.1 ст.202 Сімейного кодексу України маю право на одержання утримання від сина, то відшкодування шкоди, з вирахуванням частки, яка припадала на сина, повинно проводитись на трьох чоловік, а саме: 4700 грн. : 4 = 1175 грн.; 4700 грн. - 1175 грн. = З525 грн.; З525 грн. : З = 1175 грн.

Тому уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_6: на її користь матеріальну шкоду у сумі 304,11 грн., щомісячно, довічно; на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, матеріальну шкоду у сумі 304,11 грн., щомісячно, до досягнення нею повноліття, а саме до 08.06.2015 року; на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, матеріальну шкоду у сумі 304,11 грн., щомісячно, до досягнення ним повноліття, а саме до 08.03.2017 року; на користь ОСОБА_1 витрати на експерту оцінку у сумі 473,89 грн.; на користь ОСОБА_1 витрати на поховання у сумі 13480,03 грн.; на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 200000 грн.

У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали.

Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, не погодившись з сумою моральної шкоди, вважаючи, що вона повинна бути сумірною.

Відповідач у судове засідання не з'явився.

Заслухавши пояснення позивачки, представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та матеріали кримінальної справи, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити повністю за наступних підстав.

Згідно ст.16 ЦК України, одним її способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування моральної шкоди, яка, відповідно до п.2 ч.2 ст.2З цього кодексу, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю -ст.1168 ЦК України.

Згідно ст.1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров'я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я. Якщо потерпілий на момент завдання йому шкоди не працював, його середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється, за його бажанням, виходячи з його заробітку до звільнення або звичайного розміру заробітної плати працівника його кваліфікації у цій місцевості.

Відповідно до ч.1 ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання.

Згідно ч.1 ст.1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 грудня 2007 року ОСОБА_6, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем "Мерседенс-Бенц", на автодорозі "Одеса - Білгород-Дністровський" Овідіопольського району, в порушення вимог п.п. 1.2, 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1, 11.4 Правил дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем "Деу Нексіа", яким керував ОСОБА_7, 1972 р.н. ОСОБА_1 мати ОСОБА_7 В результаті ДТП, скоєного з вини ОСОБА_6, ОСОБА_7 - загинув.

Вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.11.2009р. ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, та засуджено до позбавлення волі строком на п'ять років, та на підставі ст.75 КК України його звільнено від відбуття покарання. Даний вирок суду вступив в законну силу 02.12.2009 року.

На підставі рішення виконкому Нерубайської сільської ради Біляївського району від 25.01.2008 р., Біляївський районний суд Одеської області 25.03.2008р. прийняв рішення, згідно якого ОСОБА_8 позбавлена батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішенням виконкому Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області від 09.04.2008р. ОСОБА_1 призначена опікуном над вказаними дітьми, їх місцем проживання визначено будинок за адресою: АДРЕСА_1, в якому проживає позивачка разом з дітьми та чоловіком - ОСОБА_9. Даний факт підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 12.05.2008р., довідкою про склад сім'ї від 26.11.2009р. Нерубайської сільської ради, згідно яких діти проживають разом з опікуном та знаходяться на її утриманні.

Відповідно довідці Головного управління статистики в Одеській області №10-02-84/114 від 01.02.2012 року середньомісячна номінальна заробітна плата одного середньооблікового штатного працівника по м.Одесі складає: 2006 р.: січень -889 грн., лютий - 983 грн., березень -1017 грн., квітень -1098 грн., травень -1038 грн., червень -1072 грн., липень -1094 грн., серпень -1086 грн., вересень -1114 грн., жовтень -1107 грн., листопад -1129 грн., грудень -1334 грн.; 2007 р.: січень -1132 грн., лютий - 1185 грн., березень -1239 грн., квітень -1218 грн., травень -1273 грн., червень -1385 грн., липень -1384 грн., серпень -1381 грн., вересень -1400 грн., жовтень -1463 грн., листопад -1492 грн., грудень -1682 грн.

Таким чином, середньомісячна заробітна плата ОСОБА_7 склала 1216,46 грн. (1216,45 грн. : 4 = 304,11 грн.; 1216,45 грн. -304,11 грн. = 912,34 грн.; 912,34 грн. : 3 = 304,11 грн.).

На поховання сина позивачка понесла витрати у сумі 13480 гривень 03 коп., а саме: 150 грн. - квіти та стрічка, 1800 грн. - ритуальні послуги, 268 грн. - вартість труни, 1009 грн. - вартість послуг з організації проведення поховання, 10252 грн. - вартість надгробного пам'ятника, це підтверджується матеріалами справи, та представником відповідача не оспорюється.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної втратою годувальника, витрат на поховання, які визнає представник відповідача, обґрунтовані, а тому вони підлягають задоволенню у повному обсязі.

При визначенні розміру моральної шкоди позивачка виходила з того, що вона та її хворий 60-річний чоловік опікують двох неповнолітніх дітей, та, маючи невеликі пенсії, віддають останні гроші на доставку дітей в школу і додому, купівлю одежі, підручників, внаслідок чого часто немає грошей на придбання ліків для них, батьків; також внаслідок важкої психологічної травми, завданої загибеллю батька, обоє дітей мають потребу в лікуванні, яке повинні оплачувати вона та її чоловік. Внаслідок загибелі сина її душевні та психічні страждання тривають щоденно, бо відновити первинний стан її та чоловіка здоров'я неможливо.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням змісту позовних вимог, характеру дій особи, яка заподіяла шкоду, фізичних, чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Суд вважає, що вимоги щодо стягнення моральної шкоди у сумі 200000 грн. обґрунтовані, засновуючись на принципах розумності та справедливості, та вони підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214-215, 218, 223 ЦПК України, ст.ст. 16, 23, 1167, 1168, 1197, 1200, 1201, 1202 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє як в своїх так і в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 304 (триста чотири) гривні 11 коп., щомісячно, довічно.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, матеріальну шкоду у сумі 304 (триста чотири) гривні 11 коп., щомісячно, до досягнення нею повноліття, а саме до 08.06.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, матеріальну шкоду у сумі 304 (триста чотири) гривні 11 коп., щомісячно, до досягнення ним повноліття, а саме до 08.03.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 витрати на експерту оцінку у сумі 473 (чотириста сімдесят три) гривні 89 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 витрати на поховання у сумі 13480 (тринадцять тисяч чотириста вісімдесят) гривень 03 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 200 000 (двісті тисяч) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: В. К. Кочко