Справа № 22-ц-1014/12 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В. Я.
Категорія: 27 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2012 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Крайник Н. П.

Суддів: Каблака П. І., Шеремети Н. О.

при секретарі: Служалі А. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та на заочне рішення Франківського районного суду міста Львова від 03 березня 2011 року та апеляційною скаргою ПАТ КБ Надра на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 03 березня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним заочним рішенням позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 9500 (девять тисяч пятсот) доларів США, що на час подачі позову еквівалентно 75905 (сімдесять пять тисяч девятсот пять) гривням та 5600 (пять тисяч шістсот) євро, що еквівалентно 63112 (шістдесят дві тисячі сто дванадцять) гривням.

Оскаржуваною ухвалою заяву ОСОБА_3про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить відповідачу ОСОБА_2 Заборонено ОСОБА_2, іншим фізичним та юридичним особам, вчиняти будь-які дії щодо розпорядження арештованим майном, у тому числі: здійснювати перереєстрацію права власності, відчуження у будь-який спосіб, передачу в оренду, іпотеку, заставу, безоплатне користування третім особам, продаж, обмін, дарування, передачу в оперативне управління чи статутних фондів тощо. Накладено арешт на автомобіль COLT 1.3АТ, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Заочне рішення суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 покликається на те, що заочне рішення суду є необґрунтованим, незаконним, таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права, з неправильним і неповним дослідженням доказів та їх оцінки, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильним визначенням правовідносин сторін.

Зокрема зазначає, що про розгляд справи повідомлена не була, оскільки знаходилася у довготривалому відрядженні. Судові повістки про час та місце розгляду справи отримала представник відповідачки ОСОБА_4, однак на момент розгляду справи і прийняття заочного рішення вона знаходилася на лікарняному, тому повідомити суд про неможливість прийняти участь у судовому засіданні не мала змоги. Крім того, судом першої інстанції не було встановлено ким і за яких обставин написані розписки, що були основним доказом при прийнятті заочного рішення. Із змісту наданих позивачкою розписок вбачається, що вони не підписані обома сторонами (хоча договір позики є двосторонньою угодою), тобто вони не є правочином, вчиненим у письмовій формі. Крім того, зазначила, що боргових розписок не писала.

Просить заочне рішення суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

Ухвалу суду оскаржило ПАТ КБ Надра.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ Надрапокликається на те, що ухвала суду є незаконною та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначають, що ухвала суду про забезпечення позову постановлена без участі іпотекодержателя, що суперечить вимогам чинного законодавста, оскільки вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Крім того, ухвалу винесено після ухвалення рішення у справі, що суперечить ч. 3 ст. 151 ЦПК України.

Просять ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що скарги не підлягають до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Грошові кошти будуть вважатися повернутими позикодавцю з моменту зарахування їх на його банківський рахунок, або вручення їх готівкою з умовою повернення розписки, або з моменту зарахування їх на рахунок іншої особи, вказаної позикодавцем.

Судом встановлено, що позивачка неодноразово позичала відповідачці грошові кошти кожен раз із терміном повернення протягом шести місяців. Зокрема такі позики мали місце : 07 травня 2009 року в сумі 3600 євро, 15 травня 2009 року в сумі 1000 доларів США та 1000 євро, 22 травня 2009 року в сумі 4500 доларів США, 31 травня 2009 року в сумі 3000 доларів США, 30 липня 2009 року в сумі 1000 євро. Позики оформлялися борговими розписками.

28 серпня 2010 року позивачка позичила відповідачу ще 1000 доларів США із внесенням змін у попередні боргові зобовязання, продовживши термін повернення грошових коштів ще на шість місяців.

Доказів того, що боргові розписки написані не відповідачкою у матеріалах справи немає.

Тому суд першої інстанції правильно стягнув з відповідачки в користь позивачки грошові кошти в сумі 9500 (девять тисяч пятсот) доларів США, що на час подачі позову еквівалентно 75905 (сімдесять пять тисяч девятсот пять) гривням та 5600 (пять тисяч шістсот) євро, що еквівалентно 63112 (шістдесят дві тисячі сто дванадцять) гривням.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 154 ЦПК України вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили.

У звязку з наведеним, враховуючи суму боргу 139017 грн., суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необхідність накладення арешту на майно, в тому числі і на квартиру АДРЕСА_2, яка належить відповідачу ОСОБА_2, оскільки невжиття таких заходів могло б утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, як ствердив в засіданні колегії представник ПАТ КБ Надра, вартість квартири, яка передана в іпотеку Банку, значно перевищує заборгованість по кредитному договору та на даний час відсутнє рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартири АДРЕСА_2.

Тому, враховуючи, що іншого майна, крім того, на яке судом першої інстанції накладено арешт, у відповідача немає, районний суд вірно забезпечив позов у даній справі, наклавши арешт на квартиру, так як вимоги позивача у даній справі після задоволення вимог Банку можуть бути частково задоволені за рахунок реалізації предмета іпотеки - квартиру АДРЕСА_3.

Що стосується доводів апеляційної скарги ПАТ КБ Надрапро неможливість постановлення оскаржуваної ухвали після ухвалення рішення, то такі не заслуговують на увагу, так як, відповідно до положень ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи.

Доводи апеляційних скарг вірних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарг та скасування рішення та ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 312, 314, 315,317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ПАТ КБ Надравідхилити.

Заочне рішення Франківського районного суду міста Львова від 03 березня 2011 року та ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 03 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили, в частині залишення без змін заходів забезпечення позову в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: