Номер провадження: 22-ц/1590/3171/2012
Головуючий у першій інстанції Козирський
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого: Драгомерецького М.М.

суддів: Парапана В.Ф.

ОСОБА_1,

при секретарі: Сенчук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 грудня 2011 року за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий концерн «Таїровський», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, за участю третьої особи Управління охорони обєктів культурної спадщини в Одеській області, про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства та скасування державної реєстрації змін до установчих документів, -

в с т а н о в и л а:

В березні 2009 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом про стягнення частки майна та прибутку в ТОВ «Агропромисловий концерн «Таїровський» у цьому позові позивачки, посилаючись на рішення Овідіопольського районного суду від 30 вересня 2008 року по цивільній справі 2/798-08 та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 грудня 2008 року по цій же цивільній справі, стверджували про те, що вищезазначеними рішеннями суду за кожною з позивачок було визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 співзасновника ТОВ «Агропромисловий концерн «Таїровський» на частку в розмірі 25% у статутному фонді товариства, що складає по 212 500 гривень на кожну з позивачок.

Оскільки це рішення суду ТОВ «Агропромисловий концерн «Таїровський» не виконало, та із спадкоємцями померлого ОСОБА_9 не розрахувалось, у звязку з чим позивачки звернулися до суду з позовом про стягнення з відповідачів їх часток в натуральній формі. У судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 доповнили свій позов вимогами про встановлення порядку користування земельною ділянкою і визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ «Агропромисловий концерн «Таїровський» та скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Позивачі, обґрунтовували свої вимоги тим, що під час проведення виїмки слідчими органами документів ТОВ «Агропромисловий концерн «Таїровський» у державного реєстратора Овідіопольської райдержадміністрації були вилучені документи, які свідчать про зміну засновників в товаристві.

На думку позивачів проведені зміни обмежують їх пріоритетне право на вступ до товариства, у звязку з чим просять визнати недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «АПК «Таїровський», що відбулись 20 лютого 2009 року та 17 лютого 2010 року відповідно, а також визнати недійсними зміни до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «АПК «Таїровський», зареєстровані державним реєстратором Овідіопольської районної державної адміністрації від 27.02.2009 року номер запису 200068, від 22.02.2010 року, номер запису 300068 та скасувати їх державну реєстрацію.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_10 уточнені позовні вимоги (а.с.56 т.2) підтримала повністю, та просила їх задовольнити з наведених у позові підстав.

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнав.

Представник відповідачів ТОВ «Агропромисловий концерн «Таїровський», ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_11 позов не визнала.

Третя особа Управління охорони обєктів культурної спадщини в Одеській області надала листа, в якому проти задоволення позову заперечує та просить суд розглядати справу за відсутністю їх представника.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 грудня 2011 року уточнені позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить дане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим, а тому воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання не з'явилися позивачі по справі ОСОБА_3 і ОСОБА_4, відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а також представник третьої особи Управління архітектури обєктів культурної спадщини в Одеській області, але про розгляд справи вони сповіщалися належним чином, крім того їх інтереси у суді апеляційної інстанції представляють довірені особи. Тому у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України їх неявка в суд не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, та його пояснення на апеляцію вислухавши думку щодо апеляційної скарги ОСОБА_5, та представника ТОВ АПК «Таїровський», ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8, ОСОБА_11, а також заперечення на апеляцію представника позивачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ОСОБА_10, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Матеріалами справи встановлено, що 20 лютого 2009 року відбулося засідання зборів засновників ТОВ «Агропромисловий концерн «Таїровський», що підтверджується протоколом №1, де були присутні засновники ОСОБА_5, ОСОБА_6, які вдвох володіли 100% статутного фонду товариства. На цьому засіданні було прийняте рішення про прийняття до складу засновників ОСОБА_2

На вказаних зборах було вирішено перерозподілити 100% статутного фонду Товариства наступним чином: ОСОБА_5 62%, ОСОБА_6 9%, ОСОБА_2 29%.

Зазначені зміни у розмірі часток у статутному фонді товариства було викладено у вигляді змін та доповнень до статуту товариства та зареєстровано в Овідіопольській райдержадміністрації 27.02.2009 року за номером 200068.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на дату проведення загальних зборів 20 лютого 2009 року рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 30 вересня 2008 року по цивільній справі 2/798-08, яке набрало чинності відповідно до ухвали апеляційного суду Одеської області від 17 грудня 2008 року, вже був визнаний недійсним протокол загальних зборів від 25.04.2006 року, яким були встановлені частки ОСОБА_5 у розмірі 70%, а ОСОБА_6 30%. Судом було встановлено, що 50% в статутному фонді товариства належить померлому ОСОБА_9, а право на спадщину його нащадкам ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є: - прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства; - прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства; - прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону про господарські товариства).

У даному випадку відповідачами було порушене положення ч. 1 статті 60 Закону України «Про господарські товариства» - Загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Так як на момент проведення зборів акціонерного товариства, у його учасників було лише 50 відсотків голосів, то відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» - відсутність кворуму на загальних зборах є безумовною підставою для визнання в судовому порядку прийнятих загальними зборами рішень недійсними отже судова колегія погоджується з висновком місцевого суду, що рішення загальних зборів проведених 20 лютого 2009 року учасниками ТОВ «Агропромисловий концерн «Таїровський» є недійсним.

17 лютого 2010 року згідно з протоколом №2 зі складу засновників ТОВ «АПК «Таїровський» вийшла ОСОБА_6, а включено дві нові фізичні особи ОСОБА_7 та ОСОБА_8, частки кожного з них склали по 25%.

Ці зміни до Статуту ТОВ «АПК «Таїровський» були зареєстровані державним реєстратором Овідіопольської райдержадміністрації від 22 лютого 2010 року за №200068.

На підставі того, що рішення загальних зборів проведених 20 лютого 2009 року учасниками ТОВ «Агропромисловий концерн «Таїровський» є недійсним, то рішення загальних зборів проведених 17 лютого 2010 року, також не може вважатися дійсним, так як для його затвердження було не достатньо кворуму.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування матеріального права судом першої інстанції в частині визнання недійсним протоколів загальних зборів, бо це порушує положення п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», згідно якої у судовому порядку недійсним може бути визнано рішення загальних зборів учасників товариства, а не протокол загальних зборів. Протокол є документом, який фіксує факт прийняття рішення загальними зборами,

і не є актом за змістом статті 20 ГК України, не знайшли свого підтвердження, так як по суті рішенням суду першої інстанції визнанні недійсними рішення загальних зборів учасників товариства, які містяться у відповідних протоколах.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. ( статті 10 і 11 ЦПК України)

Отже, твердження відповідача по справі ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим, являються неспроможними, та такими що не заслуговують на увагу.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Тому законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції з постановленням нового рішення по справі немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, однак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: підпис ОСОБА_12

ОСОБА_13

ОСОБА_1