Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-274/12
10.02.2012 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Гуменній Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області, третя особа Мироцька сільська рада Києво-Святошинського району Київської області про надання земельної частки (паю) для ведення особистого селянського господарства,
У вересні 2011 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області про надання земельної частки (паю) для ведення особистого селянського господарства, посилаючись на те, що він працював у радгоспі «Київський», який був реорганізований в КСП Агрофірма «Київська», на посаді начальника відділу постачання з 15.09.1979 по 26.12.2000 року, і звільнився з роботи за власним бажанням.
В період роботи відповідно з Указом Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» було проведено розпаювання земель КСП АФ «Київська» і 16.07.1997 року фірмою було отримано державний акт на право колективної власності на землю. На даний час КСП Агрофірма «Київська» після банкрутства припинила свою діяльність.
Як пізніше з'ясувалось, він не був включений в списки розпаювання земель, який додавався до державного акта на землю КСП АФ «Київська».
Згідно вказаного Указу Президента України право на земельну частку (пай) розпайованого підприємства мають члени сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. На 16.06.1997 року - момент отримання КСП АФ «Київська», державного акта колективної власності на землю, він працював на фірмі і повинен був бути включеним в зазначені списки. Не включивши його в списки, КСП АФ «Київська» порушила його право на отримання земельної частки (паю) розпайованого підприємства.
Після подання заяви разом з іншими документами на підтвердження права на земельну частку (пай) ОСОБА_2 райдержадміністрація підтвердила його право на земельну частку (пай) і він був включений до додаткового списку працівників КСП АФ «Київська» на отримання сертифікату на земельну частку (пай), що підтверджено Протоколом засідання комісії по реорганізації КСП «Агрофірма «Київська» від 17.02.2000 року за № 4.
Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток, (паїв)» підставами для їх виділення є рішення відповідної сільської, селищної, міської чи районної державної адміністрації. Ці ж органи згідно зі ст. 5 Закону розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). При цьому сільські ради виконують ці функції в межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.
Листом від 27.10,2004 року № 321/3347/6-10 ОСОБА_2 РДА Київської області в особі заступника голови РДА - начальника управління ОСОБА_3, а 26.11.2004 року листом № 101 безпосередньо голова адміністрації ОСОБА_4 дали доручення і дозвіл начальнику райвідділу земельних ресурсів ОСОБА_5 організувати роботу по виготовленню на його ім'я державного акта на право приватної власності на землю для ведення особистого селянського господарства за рахунок резервного фонду Мироцької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, який знаходиться за межами населеного пункту.
Листом від 27.10.2004 року № 322-3347/6-10 ОСОБА_2 РДА повідомила йому, що він має право на земельну частку (пай) і його документи направлені в районний відділ земельних ресурсів для підготовки доручення на організацію робіт по виготовленню державного акта на право приватної власності на землю.
На підставі вказаних документів Державне підприємство «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» за договором № 7278 від 10.09.2007 року розпочав роботу по складанню Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки йому у власність для ведення особистого селянського господарства з резервного фонду Мироцької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, яка знаходиться за межами населеного пункту площею 2,8800 га, яка станом на 2009 рік повинна була бути завершеною, але ОСОБА_2 РДА Київської області на стадії завершення «Проекту» відкликала лист-доручення Голови райдержадміністрації від 26.11.2004 року №101 на виготовлення державного акта на його імя, про що листом від 23.05.2009 року за № Л137749.1401; 1545.2 повідомила лише Управління земельних ресурсів у ОСОБА_2 районі та ДП «Київський інститут землеустрою», не повідомивши його, як особу, якій була виділена земельна ділянка (пай).
Голова Київської РДА ОСОБА_6 у своєму листі про відкликання дозволу, вказав, що підставою для відкликання являється відсутність в наданих документах сертифікату, який посвідчує право на земельну ділянку (пай) або рішення суду, чим порушено ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», що виключає можливість виготовлення державного акта на земельну ділянку на його ім'я.
Згідно вимог п. 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95 видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після того, як він був включений до додаткового списку КСП АФ «Київська», він декілька разів звертався до ОСОБА_2 райдержадміністрації з проханням видати йому сертифікат на право на земельну частку (пай), але отримував відмову з посиланням на відсутність бланків сертифікатів і надання Управлінню земельних ресурсів Києво-Святошинського району дозволу на виготовлення для нього державного акта на землю.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив визнати, що він як працівник КСП Агрофірма «Київська», має право на земельну частку (пай) в розмірі земельної частки (паю)-2,8800 га розпайованого КСП Агрофірма «Київська», зобов'язати ОСОБА_2 районну державну адміністрацію Київської області надати йому земельну частку (пай), та відновити виготовлення технічної документації, в тому числі державного акта про право власності на земельну частку (пай) для ведення особистого селянського господарства на його імя.
У січні 2012 року позивач ОСОБА_1 подав уточнену та доповнену позовну заяву згідно вимог ст. 31 ЦПК України, посилаючись на те, що він працював в радгоспі «Київський», який був реорганізований в КСП Агрофірма «Київська» на посаді начальника відділу постачання з 15.09.1979 по 26.12.2000 року і був звільнений з роботи за власним бажанням.
На момент отримання КСП АФ «Київська» державного акта колективної власності на землю, він працював в фірмі і повинен був бути включеним в зазначені списки. Проте, пізніше йому стало відомо, що він не був включений у списки розпаювання земель, який додавався до державного акта на землю КСП Агрофірма «Київська».
Після подання заяви разом з іншими документами в підтвердження права на земельну частку (пай), ОСОБА_2 райдержадміністрація підтвердила його право на земельну частку (пай) і він був включений до додаткового списку працівників КСП АФ «Київська» на отримання сертифікату на земельну частку (пай), що підтверджено Протоколом засідання комісії по реорганізації КСП «Агрофірма «Київська» від 17.02.2000 року за № 4.
Землі резервного фонду Мироцької сільської ради знаходяться за межами населеного пункту, тому ОСОБА_2 РДА Київської області в особі заступника голови РДА - начальника управління ОСОБА_3 листом від 27.10.2004 року №321/3347/6-10, а 26.11.2004 року листом №101 безпосередньо голова адміністрації ОСОБА_4 дали доручення і дозвіл начальнику райвідділу земельних ресурсів ОСОБА_5 організувати роботу по виготовленню на його ім'я державного акта на право приватної власності на землю для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель резервного фонду Мироцької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, який знаходиться за межами населеного пункту.
Листом від 27.10.2004 року № 322-3347/6-10 ОСОБА_2 РДА повідомила, що він має право на земельну частку (пай) і його документи направлені в районний відділ земельних ресурсів для підготовки доручення на організацію робіт по виготовленню державного акта на право приватної власності на землю.
25 січня 2012 року судом залучено до участі в справі як третю особу Мироцьку сільську раду Києво-Святошинського району Київської області.
У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити.
У судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
У судове засідання представник третьої особи Мироцької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника третьої особи.
Оскільки позивач та його представник не заперечували проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 2 Указу Президента України „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям від 8 серпня 1995 року №608/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Таким чином, право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності усіх трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП державного акта.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 дійсно працював у радгоспі «Київський» слюсарем 6 розряду з 15 вересня 1979 року, а потім з 24 липня 1982 року призначений завідуючим автогаражем. 18 травня 1995 року радгосп «Київський» реорганізований в КСП «Агрофірма «Київська». 26 грудня 2000 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Дані обставини підтверджуються копією трудової книжки ОСОБА_1
Однак позивачем ОСОБА_1 не надано суду доказів в обгрунтування заявлених вимог, а саме списку членів КСП Агрофірма „Київська» на одержання земельного паю, який складався і затверджувався загальними зборами членів КСП Агрофірма „Київська» станом на 16 липня 1997 року-момент отримання КСП АФ «Київська» Державного акта на право колективної власності на землю, в якій ОСОБА_1 працював і повинен був бути включеним в зазначені списки. Як зазначив позивач він не був включений в списки КСП АФ «Київська», чим порушено його право на отримання земельної частки (паю) розпайованого підприємства. Позивач ОСОБА_1 надав суду ксерокопію витягу з протоколу засідання комісії по реорганізації КСП «Агрофірма «Київська» № 4 від 17 лютого2000 року, в якому ухвалено задовільнити заяву ОСОБА_1 і внести його прізвище в списки осіб, що мають право на земельний пай, оскільки він був членом КСП на момент отримання підприємством Державного акта на право колективної власності на землю, однак оригіналів документів про перебування його в членах КСП «Агрофірма Київська» на момент отримання підприємством Державного акта на право колективної власності на землю позивач суду не надав, як і не надав Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Агрофірма «Київська», про який зазначає позивач у своєму позові.
Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Отже, в даному випадку позивачем у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України не доведено наявності усіх трьох умов, за яких особа набуває право на земельну частку (пай), оскільки суду не надано доказів, що ОСОБА_1 перебував в членах КСП та був включений в списки осіб, які додано до Державного акта на право колективної власності на землю від 16 липня 1997 року, а також позивачем не надано суду й самого Державного акта на право колективної власності на землю, виданого КСП АФ «Київська» 16 липня 1997 року.
Також слід зазначити, що згідно вимог ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину, посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
З урахуванням наведеного, суд вважає недоведеними позовні вимоги ОСОБА_1, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст. 2 Указу Президента України „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям від 8 серпня 1995 року №720/95, ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)», ст. 158 Земельного кодексу України, ст. ст. 60, 212-215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.