Справа № 1604/353/2012
провадження 2/1604/166/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2012 року

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Свістєльнік Ю.М.

при секретарі - Недосіці О.С.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3JI.

представника відповідача - ОСОБА_4

третіх осіб - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_2, ОСОБА_9, за участю третіх осіб: Погребівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації», приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу, служби у справах дітей Глобинської районної державної адміністрації про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_8 звернувся до суду з позовною заявою, яку в ході судового розгляду справи уточнив, до ОСОБА_2, ОСОБА_9 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку.

Позов мотивує тим, що 29.10.1988 року ОСОБА_8 та відповідачка ОСОБА_2 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КЕ №077871 від 27 лютого 2012 року. За час шлюбу у 1991 році сторони придбали житловий будинок у селі Погреби по вулиці Леніна, 14 Глобинського району Полтавської області. У серпні 2010 року позивачу стало відомо, що відповідачка продала будинок без його погодження. Вважає угоду недійсною, оскільки будинок є майном подружжя, згоду на реалізацію будинку позивач дружині не надавав, а тому він і змушений був звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_1 позов підтримав та просив задовольнити, послався на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, прохала відмовити в його задоволенні, вказала, що в період шлюбу нею та позивачем було придбано будинок по вул.Леніна, 14 в с.Погреби Глобинського району, де вони проживали разом з дітьми.

Після того, як сім'я розпалася і позивач виїхав жити до Росії, вона змушена була продати будинок для того, щоб забезпечити кращими умовами проживання дітей. Договір купівлі-продажу будинку було вчинено через її представника ОСОБА_10 з покупцем ОСОБА_9 Пояснила, що продаж спірного будинку вона здійснила без відому позивача, оскільки знала, що ОСОБА_8 ніколи не дасть їй згоду на продаж будинку. Також пояснила, що у неї не було необхідності подавати позов про стягнення аліментів з ОСОБА_8 на утримання дітей, оскільки позивач добровільно надавав матеріальну допомогу дітям та зв'язок з дітьми у позивача був завжди.

Відповідач ОСОБА_9 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали повністю, прохали відмовити в його задоволенні. Представник відповідача суду пояснив, що об'єктом спірного договору купівлі-продажу був будинок, розташований в с.Погреби Глобинського району Полтавської області по вул.Леніна,14. 05.11.2009 року відповідач ОСОБА_9 придбав вказаний будинок за договором купівлі-продажу у ОСОБА_2, під час укладення якого продавець та її представник не повідомляли покупця про існування будь-яких обставин, що унеможливлюють укладення цього договору, в зв'язку з чим відповідач ОСОБА_9 є добросовісним набувачем спірного будинку. Також вказав, що на даний час спірного будинку не існує в зв'язку з його знищенням, та на виділеній відповідачеві сільською радою земельній ділянці побудований новий будинок. Вказав, що укладення спірного договору купівлі-продажу будинку не потребувало додаткового узгодження щодо його вчинення з позивачем ОСОБА_8 а тому позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими.

Представники третіх осіб: Погребівської сільської ради Глобинського району Полтавської області - сільська голова ОСОБА_5 та служби у справах дітей Глобинської районної державної адміністрації - ОСОБА_7 в судовому засіданні позов не підтримали, прохали відмовити в його задоволенні, вказали, що відповідач ОСОБА_2 змушена була продати спірний будинок, який був непридатний для проживання, для того, щоб придбати інше житло своїм дітям.

Представник третьої особи приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_11 - ОСОБА_12 в судовому засіданні позов не підтримала, прохала відмовити в його задоволенні, вказала, що договір купівлі-продажу спірного будинку нотаріусом було посвідчено правомірно на підставі наданих документів, які відповідали всім вимогам.

Представник третьої особи Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, надав до суду заяву з проханням всі судові засідання проводити без їх участі та розглянути справу без їх представника. В прийнятті рішеня покладалися на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, повністю і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку, що уточнений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.З ст.10, ч.ч.1,2 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_8 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 жовтня 1988 року до 5 вересня 2008 року, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-КЕ №077871 та копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-КЕ №044531.

Також не оспорюється сторонами, що в 1991 році, під час зареєстрованого шлюбу, подружжям в особі ОСОБА_2 було придбано житловий будинок у селі Погреби по вулиці Леніна, 14 Глобинського району Полтавської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 08 червня 1991 року. Право власності на вказане майно було зареєстроване за дружиною, ОСОБА_2.

Відповідно, до довідки виконавчого комітету Погребівської сільської ради Глобинського району Полтавської області за №129 від 04.03.2009 року, ОСОБА_8 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_6, але він за вказаною адресою не проживає.

У відповідності до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Аналогічним чином регулювалися вказані правовідносини статтею 22 КпШС України, згідно якої майно, нажите подружжям за часи шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном (в редакції 1969 року).

Таким чином, суд вважає, що спірне майно, а саме житловий будинок №14, який знаходиться в селі Погреби Глобинського району Полтавської області належить ОСОБА_8П та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, як таке, що набуте подружжям за час шлюбу.

Згідно ч.З ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Разом з цим, судом встановлено, що у 2009 році відповідачка ОСОБА_2 продала вказаний будинок, що підтверджується договором купівлі-продажу від 05 листопада 2009 року, згідно до умов якого продавець ОСОБА_2, від імені якої по дорученню діяв ОСОБА_16, та покупець ОСОБА_9 уклали договір купівлі-продажу будинку №14, який знаходиться в селі Погреби Глобинського району Полтавської області. Договір зареєстрований у реєстрі за №8136 та посвідчений приватним нотаріусом Кременчукого міського нотаріального округу ОСОБА_17

У відповідності до ч.ч.1,2,3 ст.65 CK України, дружина, чоловік розпоряджуються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладання одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Як встановлено в судовому засіданні, такої згоди позивач ОСОБА_8 на продаж спірного будинку не давав, що підтверджено у судовому засіданні поясненнями представника позивача та підтверджено самою відповідачкою ОСОБА_2, оскільки, як нею вказано, ОСОБА_8 про продаж будинку вона не повідомляла, бо знала, що він ніколи не дав би на це згоди.

Відповідно до ч.З ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсності на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.4 ст.396 ЦК України, правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Разом з цим, при винесенні рішення судом не приймаються до уваги доводи відповідача ОСОБА_2, що вона вчиняючи угоду з продажу спірного будинку діяла лише в інтересах дітей, які потребували поліпшення житлових умов, оскільки як вказано в поясненнях останньої, позивач ОСОБА_8 після від'їзду з України постійно надавав матеріальну допомогу дітям, в зв'язку з чим у неї не було необхідності подавати позов про стягнення аліментів.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 розпорядилася спільною власністю подружжя без погодження з чоловіком ОСОБА_8, який не надав своєї згоди на відчуження спільного майна подружжя, що є підставою для визнання угоди недійсною.

Керуючись ст.ст.З, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_8 до ОСОБА_2, ОСОБА_9

Леонідовича, за участю третіх осіб: Погребівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації», приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу, служби у справах дітей Глобинської районної державної адміністрації про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: вулиця Леніна, 14 села Погреби Глобинського району Полтавської області, укладеного 05.11.2009 року між ОСОБА_16, що діяв в інтересах ОСОБА_2, та ОСОБА_9, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу ОСОБА_11, зареєстрований в реєстрі за №8136 - недійсним.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.М. Свістєльнік