Апеляційний суд Чернівецької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2012 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О.О.

суддів: Кулянди М.І., Лисака І.Н.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: представника публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ОСОБА_1, ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про примусове виселення та зняття з реєстрації місця проживання, треті особи відділ у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Садгірського РВ УМВС України в Чернівецькій області, служба у справах дітей Чернівецької міської ради за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 19 червня 2012 року,

встановила:

В травні 2012 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк) звернулося до суду з позовом.

Просило:

виселити відповідачів з квартири, що знаходиться в будинку №24 по вулиці М. Рильського в місті Чернівці;

зобовязати відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Садгірського РВ УМВС України в Чернівецькій області зняти відповідачів з реєстраційного обліку.

Посилалося на те, що 28 липня 2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір.

В забезпечення виконання зобовязань за цим договором 29 липня 2008 року сторони уклали договір іпотеки. Відповідно до вказаного договору відповідач передав в іпотеку нерухоме майно, а саме будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в місті Чернівці по вулиці М. Рильського № 24.

Заочним рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 15 грудня 2009 року, яке вступило в законну силу, звернуто стягнення на вищевказаний предмет іпотеки, шляхом продажу нерухомого майна ПАТ КБ «ПриватБанк».

В даному будинку зареєстровані та проживають відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

В добровільному порядку відповідачі відмовляються звільнити жиле приміщення та знятися з реєстрації місця проживання.

Рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 19 червня 2012 року позов задоволено.

Виселено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 з житлового будинку №24 по вулиці М. Рильського в місті Чернівці.

Зобовязано відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Садгірського РВ УМВС України в Чернівецькій області зняти відповідачів з реєстраційного обліку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє за довіреність в інтересах ОСОБА_3, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Посилається на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у звязку з невиконанням ОСОБА_3 взятих на себе зобовязань за кредитним договором, рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в місті Чернівці по вулиці М. Рильського № 24.

У вищевказаному будинку зареєстровані та проживають ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

З дня отримання вимоги відповідачами про добровільне звільнення житлового будинку минуло більше місяця і вони добровільно приміщення не звільнили.

Належних та допустимих доказів того, що відповідачі не підлягають виселенню з будинку суду надано не було.

З такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна.

Так, відповідно до частини 3 статті 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший трок. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно частин 1, 2 статті 40 ЗУ «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року, № 898-IV звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи рішення повинен вирішити такі питання:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи 28 липня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір про надання кредиту в сумі 58 533 гривень 62 копійки (а.с.3-5).

З метою забезпечення виконання зобовязань за цим договором 29 липня 2008 року сторони уклали договір іпотеки. Відповідно до вказаного договору відповідач передав в іпотеку нерухоме майно, а саме будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в місті Чернівці по вулиці М. Рильського № 24 (а.с.6-8).

Заочним рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 15 грудня 2009 року, яке вступило в законну силу, звернуто стягнення на вищевказаний предмет іпотеки, шляхом продажу нерухомого майна ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.9-11).

Згідно довідки КЖРЕП №15 №5301 від 29 вересня 2011 року у спірному будинку зареєстровані та проживають ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 (а.с.62).

Суд першої інстанції вірно виходив з того, що згідно із частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 6 серпня 2010 року отримав письмову вимогу ПАТ КБ «ПриватБанк», як іпотекодержателя про звільнення спірного житлового будинку( а.с. 12). ОСОБА_12 отримала таку вимогу 7 серпня 2010 року ( а.с. 13).

З дня отримання вимоги вищевказаними відповідачами про добровільне звільнення житлового будинку минуло більше місяця і вони його не звільнили.

За таких обставин рішення суду про виселення ОСОБА_3, ОСОБА_12 з спірного будинку є законним та обґрунтованим.

З матеріалів справи також вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк», як іпотекодержатель з вимогою про звільнення спірного житлового будинку до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 не звертався.

В матеріалах справи відсутні докази того, що банк направляв вказаним відповідачам вимоги про звільнення будинку і останні їх отримали.

Суд першої інстанції вказаних обставин не врахував.

Ухвалюючи рішення в частині зобовязання відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Садгірського РВ УМВС України в Чернівецькій області зняти відповідачів з реєстраційного обліку суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ч. 1 ст. 26 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Згідно ч. 1 ст. 35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін.

Системний аналіз вказаних норм процесуального права дає підстави зробити висновок про те, що суд не вправі вирішувати питання про права та обовязки третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог. З матеріалів справи вбачається, що сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Садгірського РВ УМВС України в Чернівецькій області приймав участь в розгляді справи, як третя особа без самостійних вимог.

За таких обставин суд помилково зобовязав сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Садгірського РВ УМВС України в Чернівецькій області вчинити певні дії.

Крім того позовна вимога про зняття відповідачів з реєстрації місця проживання є зайвою, оскільки рішення суду про виселення відповідно до положень ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні " є підставою для зняття особи з такої реєстрації.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення в частині виселення відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 , ОСОБА_10, ОСОБА_11 з житлового будинку №24 по вулиці М. Рильського в місті Чернівці, зобовязання відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Садгірського РВ УМВС України в Чернівецькій області зняти відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 з реєстраційного обліку з порушеннями норм матеріального та процесуального права, а тому його в зазначеній частині слід скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог відмовити.

Рішення суду в частині виселення ОСОБА_3, ОСОБА_12 з житлового будинку №24 по вулиці М. Рильського в місті Чернівці слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє за довіреність в інтересах ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 19 червня 2012 року в частині виселення відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 , ОСОБА_10, ОСОБА_11 з житлового будинку №24 по вулиці М. Рильського в місті Чернівці, зобовязання відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Садгірського РВ УМВС України в Чернівецькій області зняти відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 з реєстраційного обліку скасувати.

У позові публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про виселення відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 , ОСОБА_10, ОСОБА_11 з житлового будинку №24 по вулиці М. Рильського в місті Чернівці, зобовязання відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Садгірського РВ УМВС України в Чернівецькій області зняти відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 з реєстраційного обліку відмовити.

Рішення суду в частині виселення ОСОБА_3, ОСОБА_12 з житлового будинку №24 по вулиці М. Рильського в місті Чернівці залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його вступу в законну силу.

Головуючий

Судді: