справа № 2-3291/11
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
17 лютого 2012 року м.Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
представника позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором
У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяву про розгляд справи за своєї відсутності та письмових заперечень проти позову до суду не надав.
Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим на підставі статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) розглянути справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення.
Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Згідно із положеннями статей 526, 530 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобовязанням.
Судом встановлено, що 19.04.2007 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено договір б/н (далі кредитний договір) на умовах якого, відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідно до умов укладеного договору, договір складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою (підпункт 1.1 пункту 1 Умов і правил надання банківських послуг).
Пунктом 8.6 Умов і правил надання банківських послуг сторони погодили, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанню, передбачених даним договором, більше ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. та додатково 5 відсотків від ціни позову.
Вказана заборгованість підтверджена розрахунком до позову.
Як вбачається із умов договору та доданого розрахунку заборгованості до відповідача позивачем застосовано штрафні санкції у вигляді фіксованого штрафу у розмірі 500,00 грн. та додаткового штрафу у розмірі 5 відсотків від ціни позову, який складає 602,61 грн.
Тобто, за одне й те саме порушення зобовязання передбачено подвійну відповідальність одного виду. При цьому в статті 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
За таких обставин, правомірним є стягнення лише однієї штрафної санкції, а саме штрафу у розмірі 500,00 грн.
Також не підлягає задоволенню позов в частині стягнення комісії в сумі 1732,68 грн., сплата якої умовами договору не передбачена.
Із розрахунку до позову вбачається, що за користування кредитними коштами, крім нарахування 36 відсотків процентів річних (колонка 9 в розрахунку), додатково нараховані проценти на прострочену заборгованість за кредитом (колонка 10 в розрахунку), загальна сума яких за підрахунком суду складає 3402,51 грн., що не передбачено умовами кредитного договору.
Враховуючи те, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, а позивач не довів правомірність нарахування додаткових процентів, позов в цій частині задоволенню не підлягає.
У звязку із цим, сума процентів складатиме 2103,51 грн. (5506,02 грн. 3402,51 грн.), а загальна сума стягнення 7416,93 грн.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно частини другої статті 1050 вказаного Кодексу якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до положень статі 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).
За таких обставин суд вважає, що позов є обґрунтованим та на підставі статей 526, 530, 549, 550, 610, 611, 625, 1054 ЦК України підлягає частковому задоволенню.
Відповідно статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно задоволеному розміру позовних вимог сплачені при подачі позову судовий збір в розмірі 74,16 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмір 67,65 грн., разом 141,81 грн.
Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212 214, 224, 225, 228 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором б/н від 19.04.2007, яка складається із 4813,42 грн. заборгованості по кредиту, 2103,51 грн. процентів та 500,00 грн. штрафу, що в загальній сумі складає 7416,93 грн. (сім тисяч чотириста шістнадцять гривень 93 коп.).
Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 74,16 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмір 67,65 грн., разом 141,81 грн. (сто сорок одна гривня 81 коп.).
У іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Ленінським районним судом м. Миколаєва, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя І.В.Коваленко