Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2012 Справа №1915/9936/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Сливки Л.М.

народних засідателів Кіцану А.Л.,

ОСОБА_1

за участі секретаря Сеника В.Г.,

з участю прокурора Ющук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за заявою лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_2 про проведення психіатричного огляду ОСОБА_3 у примусовому порядку,

В С Т А Н О В И В:

Заявник лікар-психіатр Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про проведення психіатричного огляду ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в примусовому порядку, покликаючись на те, що з 1997 року вона перебуває на диспансерному обліку з приводу шизофренії параноїдної форми, дефекту психіки змішаного типу. Зважаючи на перебіг хвороби ОСОБА_3, у комісії лікарів є достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

У судовому засіданні лікар Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_2 заяву підтримала з викладених у ній мотивів та просить її задовольнити.

ОСОБА_3 та її законний представник в судове засідання не з'явилися.

Суд, заслухавши пояснення лікаря, міркування прокурора, яка заперечила проти задоволення заяви через відсутність у судовому засіданні ОСОБА_3 та її законного представника, проаналізувавши матеріали справи вважає, що заява не підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань.

Як слідує з обставин, викладених у заяві про проведення психіатричного огляду ОСОБА_3 у примусовому порядку, вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Висновком комісії лікарів-психіатрів амбулаторно-поліклінічного відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1997 року перебуває на диспансерному обліку з приводу шизофренії параноїдної форми, дефекту психіки змішаного типу, є інвалідом ІІ групи. Протягом 2012 року для огляду лікарем-психіатром до амбулаторно-поліклінічного відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні не з"являлася. Від пропозиції огляду вдома відмовляється, за місцем проживання вхідних дверей лікарю не відчиняє. Згідно з даними, повідомленими директором ПП "Благоустрій" (комунальною організацією за місцем проживання ОСОБА_3М.), своєю неадекватною поведінкою ОСОБА_3 порушує громадський порядок та спокій громадян.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про психіатричну допомогу" психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Виходячи з матеріалів заяви, зокрема висновку комісії лікарів-психіатрів амбулаторно-поліклінічного відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні та повідомлення № 184 директора ПП "Благоустрій" від 07 травня 2012 року таких обставин судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги.

З пояснень лікаря-психіатра ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_3 не може з"явитися в судове засідання через безпорадний стан, а законного представника чи будь-яких інших родичів ОСОБА_3 повідомити не видалось можливим.

Згідно зі ч. 4 ст. 22 Закону України Про психіатричну допомогу судові справи щодо надання психіатричної допомоги в примусовому порядку розглядаються в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй такої допомоги. Участь при розгляді цих справ прокурора, лікаря-психіатра чи представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника осіб, щодо яких розглядаються питання, пов'язані з наданням їм психіатричної допомоги, є обов'язковою.

Пояснення лікаря-психіатра ОСОБА_2 щодо неможливості доставлення ОСОБА_3 в судове засідання через безпорадний стан не є достатньо обгрунтованим, оскільки вона, як убачається з матеріалів справи, не становить небезпеки для себе та оточуючих, відтак не є підставою для незабезпечення її явки в судове засідання та реалізації нею свого законом передбаченого права на особисту участь у розгляді справи про проведення психіатричного огляду в примусовому порядку.

Відсутність в судовому засіданні ОСОБА_3 та її законних представників унеможливлює суд дійти до обгрунтованого припущення про наявність у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, суд не знаходить достатніх підстав на обгрунтування обставин, передбачених ст. 11 Закону України "Про психіатричну допомогу", які є підставою проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 294, п. 4 ст. 295, ст. ст. 281, 282 ЦПК України, ст. ст. 11, 22 Закону України Про психіатричну допомогу, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_2 про проведення психіатричного огляду ОСОБА_3 у примусовому порядку відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча підпис

Народні засідателі два підписи