Справа № 2 - 1408 /12 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

7 грудня 2012 року Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення, покладення обовязку, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом вселення. Позивачка вказувала на те, що 17 січня 1997 року вони з ОСОБА_4 уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу вона була прописана до будинку по пров.Селищному,14 в м.Миколаєві. З моменту прописки та по серпень 2011 року вона мешкала за вказаною адресою, вела зі своїм чоловіком спільне господарство, проводила поточний ремонт майна, сплачувала комунальні послуги за використання житлового приміщення. 15 липня 2011 року рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва шлюб між ними розірвано. З цього часу вона не має можливості користуватися житлом. Посилаючись на викладені обставини, просила суд усунути перешкоди в користуванні житлом шляхом вселення її до житлового будинку по пров.Селищному,14 м.Миколаєві., зобовязати відповідачів не чинити їй перешкоди в користуванні житлом.

В подальшому при розгляді справи позивачка збільшила позовні вимоги, також просила суд стягнути з вказаних відповідачів на її користь моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Відповідач ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщення. Відповідач вказував на те, що 17 січня 1997 року між ним та позивачкою було укладено шлюб, який було розірвано 15 липня 2011 року. 12 березня 1999 року він отримав у дар від своєї матері ОСОБА_5 38/100 частки будинку по пров.Селищному, 14, в якому було зареєстровано позивачку. Посилаючись на те, що позивачка в даному житловому будинку не проживає більше одного року без поважних причин, просив суд визнати її такою, що втратила право користування спірним будинком.

Ухвалою суду від 11 квітня 2012 року обидва позови обєднано в одне провадження.

Ухвалою суду від 11.04.2012 року до участі у справі в якості співвідповідача за первісним позовом залучено ОСОБА_2

Ухвалою суду від 21.06.2012 року в якості співвідповідача за первісним позовом до участі у справі залучено ОСОБА_6

В судовому засіданні представник позивачки підтримав вимоги позову. Просив про його задоволення. В судове засідання 07.12.2012 року позивачка та її представник не зявилися. Про час і місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні 07.12.2012 року заперечував щодо позову ОСОБА_5 Посилаючись на те, що на теперішній час співвласниками житлового будинку по пров.Селищному,14 в м.Миколаєві є ОСОБА_6 і ОСОБА_2 Позивачка ніколи не була членами їх сімї, а тому не може бути вселена в спірний житловий будинок. Просив позов ОСОБА_4 про визнання позивачки такою, що втратила право користування житлом залишити без розгляду.

Ухвалою суду від 07.12.2012 року зустрічний позов ОСОБА_4 залишено без розгляду.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_5 і відповідач ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі. 15 липня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано.

Згідно довідки МБТІ від 9 квітня 2012 року житловий будинок по пров.Селищному,14 в м.Миколаєві станом на 02.12.2012 року було зареєстровано за ОСОБА_4 38/100 часток на підставі договору дарування від 12.03.1990 року та ОСОБА_2 62/100 часток на підставі договору дарування від 15.03.2007 року.

Згідно витягу про державну реєстрацію речових прав від 24.07.2012 року співвласником 38/100 часток житлового будинку по пров.Селищнеому,14 в м.Миколаєві станом на 24.07.2012 року є ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 14.06.2012 року.

Cтаттею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України).

У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Відповідно до положень ч.1 ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Право члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.

Положення ч.4 ст.156 ЖК України передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сімї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що відповідач ОСОБА_4 розпорядився своєю власністю в будинку, а позивачка не є членом сімї нового співвласника будинку, суд приходить до висновку, що її позов є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення, покладення обовязку, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Н.А. Спінчевська