Справа № 2034/2-4734/11
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 березня 2012 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого Ільїної Г.І.,

за участю секретаря Андросової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на ? частину жилого будинку та надвірних будівель, що розташовані в с. Пісочин, вул. Полтавське шосе, 202 Харківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_4.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що батько позивача ОСОБА_4 отримав під забудову земельну ділянку в с. Пісочин по вул. Полтавське шосе, 202 Харківського району Харківської області, на якій за життя збудував два житлових будинки з господарськими будівлями. 25 жовтня 1983 року батько позивача помер. За життя він заповіт не складав. Спадкоємцями за законом після смерті батька є його дружина ОСОБА_5 та його четверо дітей: ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 Мати позивача, ОСОБА_5, після смерті чоловіка в шестимісячний строк в нотаріальну контору не зверталась, спадщину прийняла фактично, оскільки постійно мешкала та була зареєстрована в домоволодінні. До нотаріальної контори звернулись ОСОБА_1 та її брат ОСОБА_6П з заявами про прийняття спадщини. ОСОБА_7 відмовився від спадщини на користь ОСОБА_6, а ОСОБА_3 відмовилась від спадщини на користь ОСОБА_1 Право власності на домоволодіння на імя батька було оформлено вже після його смерті, було видане свідоцтво про право власності виконкомом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 20.10.1995 року. Свідоцтво про право власності позивач не отримувала. ОСОБА_5 померла 21 червня 1991 року, після її смерті в нотаріальну контору ніхто не звертався. На момент її смерті та впродовж 6 місяців після смерті в домоволодінні проживали ОСОБА_1 та її брат ОСОБА_6 ОСОБА_6 отримав свідоцтво про право власності на ? частину домоволодіння, він помер в 2000 році. Син ОСОБА_6, ОСОБА_2, відповідач по справі, на цей час є власником ? частини домоволодіння ? частина домоволодіння йому належить на підставі свідоцтва про право власності, виданого 24.05.1996 року та 1/ 4 частина на підставі договору дарування від 04.09.1996 року. В 2011 році позивач звернулась до нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право власності на спадщину після батька, однак їй було рекомендовано звернутися до суду, з тих підстав що після смерті батька пройшло майже 20 років.

Позивач в судове засідання не зявилась, але від неї надійшла заява, відповідно до якої вона підтримує позовні вимоги в повному обсязі, та просить справу розглянути за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, від його представника надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі,та розгляд справи за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_3, в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення в справі.

Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається з довідки КП «ХРБТІ» від 07.02.2012 року № 53, згідно архівних матеріалів БТІ право приватної власності на домоволодіння, що складається з двох житлових будинків літ. «А-1» та літ. «Б-1», розташований в с. Пісочин по вул. Полтавське шосе № 202, зареєстровано в ? частині за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 26.07.2004 року р № 3-793 ця ? частина домоволодіння з відповідною частиною надвірних будівель належить спадкодавцю ОСОБА_6 таким чином: ? частки на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 24.05.1996 року р № 2-1184 та ? частина на підставі договору дарування посвідченого Другою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 04.09.1996 року р № 1-1842; та в ? частині за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності виданого виконкомом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 20.10.1995 року (а.с. 36).

Вищенаведене підтверджується також зазначеними вище правовстановлюючими окументами.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння виданого виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради народних депутатів, домоволодіння розташоване в с. Пісочин по вул. Полтавське шосе, 202 в цілому належить на праві особистої власності ОСОБА_4 (а.с. 40).

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.05.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Державної нотаріальної контори вбачається, що на підставі ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємцями майна після ОСОБА_4, який помер 26 жовтня 1983 року є його діти: на ? частку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 41)

Згідно із договором від 04.09.1996 року, ОСОБА_8, що діяв від імені ОСОБА_7 подарував ОСОБА_6 ? частину домоволодіння з відповідною частиною надвірних будівель в смт. Пісочин, вул. Потавське шосе, 202 Харківського району Харківської області, зазначений договір зареєстровано в реєстрі за № 1-1842 та посвідчено державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області ОСОБА_9 (а.с. 42-43).

Спадкоємцем майна ОСОБА_6, який помер 25 листопада 2003 року є його син ОСОБА_10, спадкове майно складається з ? частини домоволодіння № 202 з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в смт. Пісочин по вул. Полтавське шосе, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.07.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області ОСОБА_11, зареєстровано в реєстрі за № 3-793 (а.с. 45).

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 370317, виданого 04.40.2003 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 156, батько позивача ОСОБА_4 помер 25.10.1983 року (а.с. 6).

Брат позивача ОСОБА_7 помер 09 серпня 1996 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 048591, виданого 09 серпня 1996 року Харківським відділом реєстрації актів цивільног стану, актовий запис № 12602 (а.с. 7).

Спадкоємцем на залишену після смерті ОСОБА_4 спадщину стала його донька ОСОБА_1, яка відповідно до положень ст. ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) в шестимісячний строк спадщину прийняла, оскільки постійно мешкала та була зареєстрована за адресою проживання ОСОБА_4, що підтверджується копією будинкової книги (а.с. 10-16).

З копії паспорта серії ММ 149783, виданого 18 березня 1999 року Пісочинським ВМ Харківського РВ УМВС України в Харківській області на імя позивача, вбачається, що її прізвище у відповідній графі записано як ОСОБА_1 (а.с. 9). Факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯВ № 674911, виданого 03.11.1954 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 141, відповідно до якого ОСОБА_12 народилась 18.10.1954 року, батько: ОСОБА_4, мати: ОСОБА_5 (а.с. 5).

З відповіді Другої державної нотаріальної контори від 11.02.2012 року № 188/01-16 вбачається, що після смерті ОСОБА_4, який помер 25 жовтня 1983 року, який мешкав в с. Пісочин Харківського району Харківської області, вул. Полтавський шлях, 202, до нотаріальної контори звернувся син померлого ОСОБА_6, який мешкав в сел. Пісочин, вул. Полтавський шлях, 202 Харківського району Харківської області, від себе особисто та від імені ОСОБА_7, який мешкав м. Харкові, вул. Героїв Праці, б. 38, кв.228 на підставі довіреності, посвідченої Другою держнотконторою Харківського району Харківської області 22 травня 1996 року за реєстровим № 1-1021. Його заява зареєстрована 24 травня 1996 року в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 446 та в цей же день заведено спадкову справу № 300/1996. У зазначеній вище заяві ОСОБА_6 просить видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на фактично прийняте спадкове майно та включити до кола спадкоємців сина померлого ОСОБА_7, так як той пропустив шестимісячний строк, встановлений законом для прийняття спадщини. Цією ж заявою він повідомляє контору про те, що інші спадкоємці, а саме доньки померлого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 свої спадкові права будуть оформляти пізніше. Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило. 24 травня 1996 року за реєстровим № 2-1184 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом в рівних частках кожному на ? частку майна померлого батька ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_5, яка померла 21.06.1991 року, до нотаріальної контори звернулись: ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини, яка 27.09.1991 року зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ № 593 та заведено спадкову справу № 464/1991; ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини, яка 10 грудня 1991 року зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 784 та долучена до спадкової справи 464/1991; ОСОБА_3 із заявою про відмову від прийняття спадщини, ця заява 11 грудня 1991 року зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 793 та долучена до спадкової справи № 464/1991; ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини, яка 12 грудня 1991 року зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 795 та долучена до вищевказаної спадкової справи. Інших заяв про прийняття або про відмову від спадщини в шестимісячний строк не зареєстровано. Свідоцтва про право на спадщину за період 1996 по 2012 року нікому не видавались (а.с. 46).

У відповіді Харківського обласного державного нотаріального архіву від 07.02.2012 року № 320-01/21, викладений аналогічний зміст відповіді Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області (а.с. 47).

Оскільки позивач постійно проживала в житловому будинку разом з батьками та зареєстрована в ньому, відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню.

Судові витрати суд залишає за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину домоволодіння, що розташоване за адресою: Харківська область, Харківський район, вул. Полтавське шосе, 202, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 26.10.1983 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Г.І. Ільїна