Справа № 2-4392/11
РІШЕННЯ

Іменем України

07.03.2012 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Щербини-Почтовик І.В.,

при секретарі Штонді О.О.,

за участі представника позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 товариства Страхова група ТАСв особі Дніпропетровської Регіональної Дирекції АТ Страхова група ТАСпро визнання дій страховика у частковому страховому відшкодуванні незаконними та поновлення порушеного права споживача, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 товариства Страхова група ТАСв особі Дніпропетровської Регіональної Дирекції АТ Страхова група ТАСпро визнання дій страховика у частковому страховому відшкодуванні незаконними та поновлення порушеного права споживача.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилався на те, що 08.05.2008 року між ним та ЗАТ Страхова Група ТАС(надалі АТ Страхова Група ТАС) укладений договір добровільного комплексного страхування транспортного засобу та супутніх ризиків ДКТЗ 21/44/48 № 004379. Відповідно до умов даного договору страхування його предметом був транспортний засіб ТОЙОТА АВАЛОН, 2006 року випуску, кузов № 4Т1ВК36ВХ6U153950, державний номер НОМЕР_1. 08.05.2008 року позивачем відповідно до зобовязання за договором страхування було сплачено страховий платіж у розмірі 11 097 грн.

Як зазначив позивач, 17.10.2008 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в наслідок якої було пошкоджено автомобіль ТОЙОТА АВАЛОН, 2006 року випуску, кузов № 4Т1ВК36ВХ6U153950, державний номер НОМЕР_1, після дорожньо-транспортної пригоди 20.10.2008 року він звернувся до страхової компанії, та написав заяву про настання страхового випадку відповідно до чого надав всі необхідні документи для здійснення страхового відшкодування. Того ж дня представником страхової компанії оглянуто пошкоджений у ДТП автомобіль і складений акт. 22.10.2008 року представником страхової компанії разом із позивачем було оглянуто місце ДТП та складено відповідний акт.

Відповідно до рахунку № СФ рр-2571 від 25.10.2008 року СТО ОСОБА_3 відновлювального ремонту автомобіля ТОЙОТА АВАЛОН 2006 року випуску, кузов № 4Т1ВК36ВХ6U153950, державний номер НОМЕР_1 складає 95 638,34 грн. Згідно до висновку ФОП ОСОБА_4 станом на 18.11.2008 року розмір суми необхідної для відновлювального ремонту автомобіля ТОЙОТА АВАЛОН 2006 року випуску, кузов № 4Т1ВК36ВХ6U153950, державний номер НОМЕР_1, який був пошкоджений у ДТП від 17.10.2008 року складає 87 564,68 грн. Після ознайомлення позивачем зі звітом експерта написано заяву від 19.11.2008 року про виплату страхового відшкодування.

У звязку з тим, що страховою компанією затримувалася виплата по ремонту автомобіля, тому позивачем неодноразово були написані заяви до страхової компанії, відповідно до яких отримувалася відповідь що страхове відшкодування буде сплачено найближчим часом.

29.04.2009 року позивач особисто звернувся до СТО Алмаз-Мотор для зясування вартості ремонту автомобіля ТОЙОТА АВАЛОН 2006 року випуску, кузов № 4Т1ВК36ВХ6U153950, державний номер НОМЕР_1, пошкодженого у ДТП від 17.10.2008 року, відповідно до рахунку № СФ-рр-362-2, та йому було повідомлено, що вартість ремонту станом на квітень 2009 року складає 125 257, 20 грн. у звязку із стрімким зростанням курсу долара США, оскільки запчастини до авто необхідно замовляти у США.

Позивач зазначив, що страховик перерахував грошові кошти до СТО лише у червні 2009 року, тобто майже через 7 місяців, а вартість ремонту автомобіля на той час вже склала 115 774,58 грн., тому позивач для повного ремонту був вимушений доплатити власні кошти у розмірі 28 209,90 грн. про що повідомив страхову компанію.

Крім вказаного позивач у позові зазначав, що в наслідок ДТП від 17.10.2008 року він наймав евакуатор для транспортування пошкодженого автомобіля, у звязку з чим сплатив кошти в сумі 600 грн., а також додаткові витрати по ремонту автомобіля в сумі 1 094,06 грн.

Відповідно документів страхової справи, строк виконання (сплати) страхового відшкодування вважається 8 грудня 2008 року, згідно звіту про розмір збитків автомобіля від 17.10.2008 року,який наданий страховику 18.11.2008 року, а відповідно до умов договору надається 10 днів для виплати страхового відшкодування, з 08 грудня 2008 року до страхового відшкодування минуло 180 днів, тому сума пені складає 10 363,80 грн.

На думку позивача діями відповідача йому була нанесена моральна шкода тому він просив стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 25 000 гривень.

У звязку з наведеним позивач просив стягнути на його користь з відповідача матеріальну шкоду в сумі 29 303 грн. 96 коп., пеню за порушення термінів здійснення виплати страхового відшкодування в сумі 10 363,80 грн., вартість послуг евакуатора в сумі 600 грн., судові витрати, які складаються з витрат на оплату інформаційно-технічного розгляду справи в сумі 120 грн., моральну шкоду в сумі 25 000 грн., суму коштів понесених на сплату послуг адвоката у розмірі 5000 грн. та витрат на проведення судової експертизи 2250.24 гривень.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали свої позовні вимоги та просили їх задовольнити, просили також стягнути витрати повязані з проведенням судової експертизи.

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що страховик дотримався умов та виконав договір по страхуванню транспортного засобу в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази наявні у матеріалах справи, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову частково, з огляду на наступне.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, 08.05.2008 укладено Договір 21/44/48 № 004379 добровільного комплексного страхування транспортного засобу та супутніх ризиків між ЗАТ Страхова Група ТАС( надалі АТ Страхова Група ТАС) та ОСОБА_1, відповідно до умов Договору предметом страхування був транспортний засіб ТОЙОТА АВАЛОН 2006 року випуску, кузов № 4Т1ВК36ВХ6U153950, державний номер НОМЕР_1 ( а.с.12).

Відповідно довіреності від 12.04.2008 року ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, бути уповноваженими представниками в усіх організаціях, підприємствах, установах, незалежно від підпорядкування та форм власності, в тому числі в органах Державтоінспекції з усіх питань щодо володіння, користування, зняття з обліку та розпорядження належним ОСОБА_8 транспортним засобом ТОЙОТА АВАЛОН 2006 року випуску, кузов № 4Т1ВК36ВХ6U153950, державний номер НОМЕР_1 (а.с.13)

Згідно довідки, виданої ОСОБА_1 17.10.2008 року відбулася дорожньо-транспортна пригода в наслідок якої був пошкоджений транспортний засіб ТОЙОТА АВАЛОН, державний номер НОМЕР_1 (а.с.14).

Після дорожньо-транспортної пригоди 20.10.2008 року позивач звернувся до страхової компанії із заявою про настання страхового випадку та надав всі необхідні документи для здійснення страхового відшкодування (а.с.15). Того ж дня представником страхової компанії оглянуто пошкоджений у ДТП від 17.10.2008 року автомобіль ТОЙОТА АВАЛОН 2006 року випуску, кузов № 4Т1ВК36ВХ6U153950, державний номер НОМЕР_1 і складений акт від 20.10.2008 року (а.с.48). 22.10.2008 року представником страхової компанії разом із ОСОБА_1 було оглянуто місце ДТП та складений відповідний акт.

21.07.2009 позивачеві було повідомлено про сплату страхового відшкодування у розмірі 87 564.68 гривень ( а.с.20)

Судом встановлено, що відповідно до рахунку № СФ рр-2571 від 25.10.2008 року СТО ОСОБА_3 відновлювального ремонту автомобіля ТОЙОТА АВАЛОН 2006 року випуску, кузов № 4Т1ВК36ВХ6U153950, державний номер НОМЕР_1 складає 95 638,34 грн.

Згідно висновку ФОП ОСОБА_4 станом на 18.11.2008 року розмір суми необхідної для відновлювального ремонту автомобіля ТОЙОТА АВАЛОН 2006 року випуску, кузов № 4Т1ВК36ВХ6U153950, державний номер НОМЕР_1, який був пошкоджений у ДТП від 17.10.2008 року складає 87 564,68 грн. Після ознайомлення позивачем зі звітом експерта написано заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.15).

Відповідно до Акту АМ 000105 здачі-прийняття робіт (надання послуг) Товариство з обмеженою відповідальністю фірма ОСОБА_9 роботу на суму 115 774.58 гривень, а ОСОБА_1 роботу прийняв без зауважень ( а.с.70-71)

В ході судового засідання за клопотанням ОСОБА_10 представника позивача ОСОБА_1, призначена по справі автотоварознавча експертиза, відповідно ухвали суду від 08.12.2011 року (а.с.72).

Відповідно до Висновку № 4882-11 судової автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості відновного ремонту від 11.01.2012, який було складено судовим експертом ОСОБА_11, попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 384,385 КК України, ( а.с.80-88):

- вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки ТОЙОТА АВАЛОН2006 року виписку, кузов 4Т1ВК36ВХ6U153950, державний номер НОМЕР_1 пошкодженого у ДТП від 17.10.2008 року станом на період часу з 03.06.2009 року по 07.06.2009 року із урахуванням вартості запасних частин та проведених робіт станом на 03.06.2009 року по 07.06.2009 року складає 112 451 грн. 50 коп. ( а.с.88);

Відповідно до Акту виконаних робіт від 17.10.2008 ОСОБА_12 здійснив транспортування транспортного засобу ТОЙОТА АВАЛОНВА 14-00 АЕ на суму 600 гривень ( а.с.26)

Відповідно до вимог статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зазначені норми законодавства судом розяснювалися учасникам цивільного процесу.

Як вбачається з приписів статті 4 Закону України Про захист прав споживачів, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав; та інше.

Закон України від 07.03.1996, № 85/96-ВР Про страхуваннярегулює відносини у сфері страхування і спрямований на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязаний сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката), відповідно до вимог ч.1 ст. 990 ЦК України.

З договору укладеного між сторонами вбачається, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ЗАТ Страхова Група ТАСбув укладений договір страхування відповідно до умов якого сторонами були прийняті на себе взаємні права та обовязки, а саме страховик відповідно до Закону України Про страхуваннята на підставі заяви страхувальника, з врахуванням Програми добровільного комплексного страхування транспортного засобу та супутніх ризиків, здійснює страхування транспортних засобів та зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування у разі настання страхового випадку, а страхувальник зобовязується сплатити страхову премію у розмірах та у терміни, що встановлені Договором, п.11.3.1. Обєктом страхування є автомобіль.

В судовому засіданні встановлено та визнавалося представниками сторін, що відповідачем перераховано страхове відшкодування в сумі 87 564.68 гривень.

Відповідно до вимог статті 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Останнім днем для виплати страхового відшкодування було 08 грудня 2008 року, оскільки відповідачем не надано доказів поважності несплати страхового відшкодування, у звязку з чим загальний термін прострочення зобовязання зі сплати страхового відшкодування становить 180 днів.

Відповідно до п.17.3, Договору, за невиконання або неналежне виконання обовязків за Договором Сторони несуть відповідальність відповідно до законодавства України. В тому числі шляхом сплати пені в розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу, але не більш подвійної облікової ставки НБУ, встановленої на кінцеву дату такого платежу ( а.с.171)

Таким чином,з врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 матеріальної шкоди в сумі 24 886.82 гривень, (що є різницею між вартістю відновлювального ремонту в сумі 112 451 грн. 50 коп. та фактично сплаченим страховим відшкодуванням в сумі 87 564.68 гривень, а саме 112 451.50-87 564.68 = 24 886.82 гривень)

Крім зазначеного, для суду вбачаються правові підстави і для задоволення вимог позивача щодо стягнення на його користь з відповідача пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за розрахунком 87 564.68*24% НБУ*180 : 365 днів = 10 363.80 гривень. З врахуванням того, що розрахунок пені за Договором становить 87 564.68*0.1%*180 днів : 365 днів = 15 760.80 гривень та відповідно облікова ставка НБУ в період з 08 грудня 2008 року по день розрахунку 21.07.2009 складала 12.0 %, тому відшкодуванню підлягає саме 10 363.80 гривень.

Суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо стягнення на його користь з відповідача витрат затрачених на оплату послуг евакуатора в сумі 600 гривень, що документально підтверджується матеріалами справи ( а.с.26)

Як встановлено судом, правовідносини, що існують між сторонами, є зобов'язальними та у разі порушення зобов'язання, моральна шкода може відшкодовуватися лише тоді, якщо це встановлено договором або законом (ст. 611 ЦК). Між позивачем та відповідачем існують договірні відносини, які врегульовані спеціальним Законом № 85/96-ВР та ЦК, норми статей 625, 992 якого не передбачають такого виду відповідальності страховика як відшкодування моральної шкоди. Можливість відшкодування моральної шкоди у таких правовідносинах не виключається у випадку, якщо сторони передбачили таку відповідальність в укладеному договорі. З огляду на зазначене, та оскільки відшкодування моральної шкоди не встановлено ані договором а ні Законом, вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Не підлягають також задоволенню позовні вимоги позивача, щодо відшкодування на його користь витрат понесених на сплату послуг адвоката у розмірі 5000 гривень, оскільки, згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006, № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", в редакції, що діяла на момент сплати отриманих послуг, витрати, пов'язані з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинні перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. У матеріалах справи відсутній погодинний розрахунок витраченого часу адвоката позивача на виконання робіт, передбачених договором, що виключає можливість задоволення позову у частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу.

Вирішуючи відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку про те що, з відповідача ОСОБА_2 товариства Страхова група ТАСв особі Дніпропетровської Регіональної Дирекції АТ Страхова група ТАСнеобхідно стягнути на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати які складаються з витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень та витрат на проведення експертизи в сумі 2250.24 гривень, крім зазначеного з відповідача ОСОБА_2 товариства Страхова група ТАСв особі Дніпропетровської Регіональної Дирекції АТ Страхова група ТАСнеобхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі - 352.50 гривень.

Керуючись ст. ст.10, 11, 57-60, 88, 214-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 товариства Страхова група ТАСв особі Дніпропетровської Регіональної Дирекції АТ Страхова група ТАСпро визнання дій страховика у частковому страховому відшкодуванні незаконними та поновлення порушеного права споживача задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 товариства Страхова група ТАСв особі Дніпропетровської Регіональної Дирекції АТ Страхова група ТАСна користь позивача ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 24 886.82 гривень.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 товариства Страхова група ТАСв особі Дніпропетровської Регіональної Дирекції АТ Страхова група ТАСна користь позивача ОСОБА_1 пеню за порушення термінів здійснення виплати страхового відшкодування у сумі 10 363.80 гривень.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 товариства Страхова група ТАСв особі Дніпропетровської Регіональної Дирекції АТ Страхова група ТАСна користь позивача ОСОБА_1 вартість послуг евакуатора в сумі 600 гривень.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 товариства Страхова група ТАСв особі Дніпропетровської Регіональної Дирекції АТ Страхова група ТАСна користь позивача ОСОБА_1 судові витрати які складаються з витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 товариства Страхова група ТАСв особі Дніпропетровської Регіональної Дирекції АТ Страхова група ТАСна користь позивача ОСОБА_1 судові витрати які складаються з витрат на проведення експертизи в сумі 2250.24 гривень.

Стягнути з Стягнути з відповідача ОСОБА_2 товариства Страхова група ТАСв особі Дніпропетровської Регіональної Дирекції АТ Страхова група ТАСна користь держави судовий збір в сумі - 352.50 гривень.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Вступну та резолютивну частину рішення проголошено 07.03.2012, у повному обсязі текст рішення буде складено 12.03.2012.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Щербина-Почтовик