Хотинський районний суд Чернівецької області
Справа № 2-177/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2012 року м. Хотин

Хотинський районний суд Чернівецької області в складі

в складі: головуючого судді Мартинюка А.О.

при секретарі Мошин І.В.

з участю:

адвоката ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

сторін :

позивача ОСОБА_3

законний представник відповідача, співвідповідач ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотині справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, законного представника відповідача: ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної дорожньо- транспортною пригодою, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_4 про стягнення 39847 грн.11 коп. матеріальної шкоди та 20 000 моральної шкоди, судових витрат в сумі 598, 47 грн., посилаючись на те, що 12 вересня 2011 року ОСОБА_5 керуючи автомобілем ВАЗ 21063 державний номерний знак НОМЕР_1 в с.Клішківці Хотинського району Чернівецької області рухаючись в напрямку с.Зарожани Хотинського району Чернівецької області зі сторони с. Малинці Хотинського району Чернівецької області не впорався з керуванням та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6 Згідно постанови СВ Хотинського РВ УМВС в Чернівецькій області від 16 вересня 2011 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_5

У результаті цього було пошкоджено її автомобіль НОМЕР_3 завдано шкоду на суму 39847, 11 грн., а також у неї стався серцевий напад, поскільки вона на час зіткнення знаходилась в салоні автомашини. Вона зазнала душевних страждань внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вимушена була шукати гроші на ремонт автомобіля, у неї у звязку з втратою транспорту зірвалось багато справ, порушився звичайний спосіб життя, тобто її заподіяно моральну шкоду. Отримані моральні страждання оцінює в 20 000 грн.

В судовому засіданні, посилаючись на вищевказане, вимоги підтримала, суду пояснила, що її автомашина була застрахована так, як і автомашина, якою керував відповідач, однак до страхової компанії вона не зверталась, поскільки відповідальність відповідача ОСОБА_5 не була застрахована. Вважає , що відповідати перед нею має ОСОБА_5, а не страхова компанія.

В процесі розгляду справи до участі в справі було притягнуто як законного представника неповнолітнього відповідача - ОСОБА_7- матір відповідача, батька ОСОБА_4 як співвідповідача, так як він є особою у якої на законних правах знаходився автомобіль, яким під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_5, а також Моторне (транспортне) страхове бюро України яке є єдиним обєднанням страховиків, які здійснюють обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Законний представник відповідача, він же співвідповідач ОСОБА_4 позов не визнав. Суду пояснив, що відповідати перед ОСОБА_3 повинна страхова компанія, поскільки обі автомашини були застраховані. Про дорожньо-транспортну пригоду він страхову компанію не повідомляв. 12 вересня 2011 року його син ОСОБА_8 управляв автомашиною з його дозволу.

Відповідач ОСОБА_5, співвідповідач ОСОБА_7, страхове бюро Моторне (транспортне) Бюро України просять справу слухати в їх відсутності.

Свідок ОСОБА_9 суду ствердив, що 12 вересня 2011 року він був свідком дорожньо- транспортної пригоди, яка сталась з вини ОСОБА_5, який на обочині дороги здійснив наїзд на автомобіль під керуванням ОСОБА_6. Через деякий час на місце пригоди приїхав батько ОСОБА_8, працівники міліції. Поскільки ОСОБА_3 яка сиділа в автомобілі ОСОБА_6 зпереді скаржилась на забій в грудях, нестерпний біль в серці він завіз її в Чернівці в кардіологічне відділення .

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що на час дорожньо-транспортної пригоди він управляв автомобілем НОМЕР_4, їхав із швидкістю 30-40 км.

Несподівано біля повороту на великій швидкості на його полосу руху виїхав автомобіль «ВАЗ-21063», що змусило його зїхати вправо на обочину та зупинитись. Однак, водій зустрічної автомашини був без досвіду і вчинив наїзд на його автомобіль. ОСОБА_3, яка була поряд з ним зпереді отримала удар в груди. ОСОБА_3 було погано, розболілось серце і її відправили в Чернівці в лікарню. Автомобіль яким він керував застрахований, але він не звертався в страхову компанію, поскільки винен в дорожньо-транспортній пригоді син ОСОБА_4, якому батько незаконно дозволив керувати автомашиною. Крім того, вони на місці домовились з ОСОБА_4, що він добровільно відшкодує шкоду.

Судом досліджено письмові докази в справі: постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, висновок № 1061/12/11 експертного авто товарознавчого дослідження, довідку Державної установи національного інституту серцево- судинної хірургії імені ОСОБА_10 про лікування ОСОБА_3, направлення Хотинської ЦРЛ в інститут імені ОСОБА_10 на лікування та витяг з історії її хвороби, копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на імя ОСОБА_3, копію страхового поліса № ВЕ/5996801, яким застраховано цивільно правову відповідальність ОСОБА_6, копію страхового поліса № АА/0992989, яким застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_4, копію доручення на розпорядження автомобілем ВАЗ 21063 ОСОБА_4, відмовний матеріал про дану дорожньо-транспортну пригоду в с.Клішківці Хотинського району Чернівецької області 12.09.2011 року, історію хвороби № 4379 ОСОБА_3 в оригіналі

Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини: 12 вересня 2011 року біля 16:00 в с. Малинці Хотинського району Чернівецької області на вул.Головній неповнолітній ОСОБА_5, 10.09.1995 року керуючи автомобілем НОМЕР_5 з дозволу батька ОСОБА_4,який на законних підставах має право на володіння вказаним автомобілем, без посвідчення водія, поскільки не досяг відповідного віку, який би давав йому право на керування транспортними засобами, рухаючись в напрямку с.Зарожани із с.Малинці Хотинського району Чернівецької області не впорався із керуванням та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із автомобілем НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_6, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Ауді-100».

Матеріальна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди яка сталась з вини ОСОБА_5 складає 39847, 11 грн.

У відповідності до ст. 1187 ч.2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Поняття джерела підвищеної небезпеки дано у ч.1 ст. 1187 ЦК України.

Як убачається із ч.1 п.1ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Таким чином, відповідач ОСОБА_5 з вини, якого сталась дорожньо-транспортна пригода несе відповідальність перед ОСОБА_3 за спричинену їй шкоду, в порядку ч.1 п.1 ст.1188 ЦК України. Разом з тим, співвідповідач ОСОБА_4 несе відповідальність перед позивачем в порядку ч.2 ст.1187 ЦК України.

Потерпіла в справі ОСОБА_3 предявила позов безпосередньо до виних осіб і наполягає на їх відповідальності.

Судом установлено, що цивільно- правова відповідальність ОСОБА_3- позивача не застрахована, цивільно правова відповідальність ОСОБА_4- володільця джерела підвищеної небезпеки застрахована у ПАТ Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс груп», по 3 типу однак вони з приводу відшкодування до страхової компанії не звертались.

Згідно з п.37.4 ст.37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальник має право отримати компенсацію його втрати у випадку, коли такі втрати здійснювалися за згодою страховика. В іншому випадку страховик може відмовити у компенсації.

Крім того, у відповідності до ч.1 п.5 ст.991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру, розміру збитків. Як вказано вище цивільно правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована по 3 типу.

Таким чином, у страхової компанії немає права регресу до винного.

Як убачається з п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 оскільки особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, не буде суперечити закону предявлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.

Судом до участі в справі як співвідповідача було залучено Моторне (транспортне) страхове бюро України, однак такого клопотання позивач суду не подавав, а навпаки наполягає на відповідальності відповідача.

Таким чином, МТСБУ не може нести цивільно-правової відповідальності.

Як установлено судом, дорожньо-транспортна пригода сталась з вини неповнолітнього відповідача ОСОБА_5

Згідно ч.1 ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа ( у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

У відповідності до ч.2 ст. 1179 ЦК України у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала в закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклування, цей заклад зобовязаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі,якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини.

Судом також установлено, що ОСОБА_5 управляв автомашиною НОМЕР_7 з дозволу співвідповідача ОСОБА_4- батька, який є володільцем автомобіля яким вчинено дорожньо-транспортну пригоду , а тому вони повинні нести спільно відповідальність перед позивачем на умовах ч.4 ст. 1187 ЦК України. При цьому, суд визнає їх частки у відшкодуванні матеріальної шкоди рівними. Вина співвідповідача ОСОБА_4 у незаконній передачі автомобіля у користування особі, яка немала дозволу на керування транспортними засобами.

Позивачу ОСОБА_3 заподіяну моральну шкоду, яка як вважає суд полягає у тому ,що вона зазнала душевних страждань внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вимушена була шукати гроші на ремонт автомобіля, у неї у звязку з витратою транспорту зірвалось багато справ, порушився звичайний спосіб життя. Отримані моральні страждання оцінює в 20 000 грн.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

У відповідності до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.

Поскільки судом установлено, що безпосередньо вина у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди лежить на ОСОБА_5, то на нього слід покласти відповідальність за моральну шкоду, яку суд визначає в розмірі 3000 грн., при цьому суд враховує, що позивач ще до дорожньо-транспортної пригоди страждала ішемічною хворобою серця, дифузний кардіосклероз. Постійна фібріліція передсердець тахісистолічна форма з 08.08.11р. СНПА СШ, діастолічний варіант, ФК ІІІ. Систематична гіпертензія. Таким чином, вважає суд оперативне втручання 28.09.2011 року у Державній установі національний інститут серцево судинної хірургії імені ОСОБА_10 зумовлена наявною раніше хворобою. Разом з тим дорожньо-транспортна пригода сприяла загостренню хвороби.

Судові витрати слід покласти на відповідача і співвідповідача відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.. ст.. 1, 10, 11, 15, 57, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 23, 999 ч.1 п.5, 1166, ч.1 ст.1167, 1187,1188, ч.1,2 ст. 1179, суд,-

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3 19923, 555грн. матеріальної та 3000 моральної шкоди .

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 19923,555 грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3 550 грн. судових витрат за проведення експертного автотоварознавчого дослідження.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3 413,83 грн. судових витрат по судовому збору, з ОСОБА_4 в її користь 185,17 грн. та в дохід держави 14,06 грн.- судового збору.

В задоволенні решти вимог відмовити

У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі стягнути ці суми із батьків: ОСОБА_4, ОСОБА_7.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд терміном десять днів з дня його проголошення, а особами, які не були в судовому засіданні в цей же термін і в цьому ж порядку з дня отримання ними копії рішення суду.

Суддя: ОСОБА_11