Справа №22-ц-707/12 15.03.2012
Провадження №22-ц/1490/1014/12
Справа № 22ц-707/12 Головуючий першої інстанції Кузьменко В.В.
Категорія 24 Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2012 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Царюк Л.М.,

при секретарі судового засідання Громовій Л.В.,

за участю: представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, представника боржниці ОСОБА_4, на судовий наказ Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 серпня 2011 р. та ухвалу того ж суду від 18 листопада 2011 р. про залишення заяви про скасування вказаного судового наказу без задоволення,

В С Т А Н О В И Л А :

31 серпня 2011 р. Заводський районний суд м. Миколаєва видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4 на користь Обласного комунального підприємства ,,Миколаївоблтеплоенерго (далі ОКП ,,Миколаївоблтеплоенерго) 4334 грн. 26 коп. заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання, що утворилась у боржниці за період з 1 листопада 2007 р. по 1 червня 2011 р.

4 листопада 2011 р. боржниця подала заяву про скасування зазначеного судового наказу, яка ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2011 р. була залишена без задоволення.

В апеляційні скарзі представник боржниці, посилаючись на незаконність та необґрунтованість указаних судових рішень, просив скасувати названий судовий наказ і ухвалу про залишення без задоволення заяви про його скасування.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржених рішень суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Видаючи зазначений судовий наказ та відмовляючи в задоволенні заяви про його скасування, суд першої інстанції виходив з того, що боржниця має безспірний борг по оплаті за теплопостачання, який добровільно не погашає.

Між тим, з такими висновками місцевого суду повністю погодитись не можна, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України (далі ЦПК) судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Водночас, п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК передбачено, що суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Крім того, статтями 105, 1051 ЦПК встановлено, що боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування, зазначивши в ній обставини, які свідчать про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача. За результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: 1) залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення; 2) скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову; 3) змінити судовий наказ.

З матеріалів справи вбачається, що копія договору про надання зазначених комунальних послуг, який повинен бути укладеним між сторонами, заявником не подана. А з розрахунку заборгованості видно, що частина заявлених стягувачем вимог знаходяться за межами позовної давності.

До того ж, із копій заяв боржниці та письмової відповіді директора ОКП ,,Миколаївоблтеплоенерго на звернення ОСОБА_4 від 26 вересня 2008 р. вбачається, що між сторонами тривалий час існує спір щодо оплати зазначених комунальних послуг, оскільки боржниця посилається на встановлення в її квартирі автономного опалення.

Тривалий спір між сторонами щодо оплати вказаних комуна лих послуг підтверджується також ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 3 жовтня 2007 р., якою вже залишалась без розгляду (за заявою представника позивача) позовна заява ОКП ,,Миколаївоблтеплоенерго до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по тих же комунальних послугах.

В той же час, у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 р. ,,Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження (далі Постанова Пленуму) розяснено, що за змістом статті 98, пункту 2 частини третьої статті 100 і статті 103 ЦПК до заяви про видачу судового наказу додаються оригінали або належним чином завірені копії документів, які підтверджують матеріально-правову вимогу заявника. На такі документи поширюються вимоги статей 58 і 59 ЦПК щодо належності та допустимості доказів (п. 5 Постанови Пленуму).

Наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України (п. 9 Постанови Пленуму).

Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг (п. 13 Постанови Пленуму).

Разом з тим, видаючи спірний судовий наказ і залишаючи без задоволення заяву про його скасування, місцевий суд не звернув уваги на вказані вимоги процесуального права та зазначені обставини справи, хоча вони свідчать про наявність спору про право, внаслідок чого ухвалив судові рішення які не можна визнати ні законними, ні обґрунтованими.

В звязку з чим, на підставі статей 1051, 309, 3091, 312-314 ЦПК, як судовий наказ, так і ухвала про залишення без задоволення заяви про його скасування, підлягають скасуванню із розясненням стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, представника боржниці ОСОБА_4, задовольнити.

Судовий наказ, виданий Заводським районним судом м. Миколаєва 31 серпня 2011 р., про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОКП ,,Миколаївоблтеплоенерго 4334 грн. 26 коп. заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання та ухвалу того ж суду від 18 листопада 2011 р. про залишення без задоволення заяви ОСОБА_4 про скасування вказаного судового наказу скасувати.

Роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: