Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2012 року колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі :

головуючого Приходька К.П.

суддів ГолубС.А., ОСОБА_1

при секретарі Мироненко А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 21 листопада 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Модрина» про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права власності на нерухоме майно.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2011 року позивач пред»явив в суді названий позов посилаючись на те, що 15 березня 2011 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Модрина" був укладений договір №15/03 про наміри, відповідно до якого сторони до 15 червня 2011 року зобов'язувалися укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна: цех штучного паркету, площею 323,9 кв.м., вартістю 4751 грн. і цех штучних виробів, площею 477,4 кв.м., вартістю 5914 грн., що знаходяться в смт.Пісківка Бородянського району Київської області по вул.Ніни Сосніної,2.

У зв'язку з недостатністю у відповідача коштів для оплати нотаріальних послуг, 15 червня 2011 року між ними був укладений договір №15-06/2011 у письмовій формі купівлі-продажу нерухомого майна, але нотаріально цей договір посвідчений не був.

24 червня 2011 року він (позивач) перерахував відповідачу в рахунок оплати вартості нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу 10665 грн. і того ж дня було підписано акт приймання-передачі нежилих приміщень, яким відповідач передав йому зазначене нерухоме майно.

На прохання нотаріально оформити договір купівлі-продажу відповідач відмовляється.

Позивач просив визнати дійсним договір №15-06/2011 купівлі-продажу нерухомого майна від 15 червня 2011 року, укладений між ним і ГОВ Модрина" та визнати за ним (позивачем) право власності на нерухоме майно: цех штучного паркету загальною площею 323,9 кв.м. і цех штучних виробів загальною площею 477,4 кв. метри.

Рішенням Бородянського районного суду від 21 листопада 2011 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

lie погоджуючись з вказаним рішенням апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 березня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Модрина" і ОСОБА_2 був укладений договір №15/03 про наміри, згідно з яким вони зобов'язувалися до 15 червня 2011 року укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна: цеху штучного паркету літера "З" площею 323,9 кв.м., вартістю 4751 гри. і цех штучних виробів літера "Ж" площею 477,4 кв.м., вартістю 5914 грн., які розташовані в смт.Пісківка Бородянського району Київської області по вул.Сосніної Ніни, 2.

14 червня 2011 року ГОВ "Модрина" звернулось до позивача з листом, в якому посилаючись на відсутність коштів для нотаріальному посвідчення основного договору вони просять розглянути можливість укладення між ними договору купівлі-продажу нерухомого майна у простій письмовій формі з послідуючим нотаріальним посвідченням.

На вказану пропозицію позивач погодився і 15 червня 2011 року сторони уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна №15-06/2011 відповідно до якого ГОВ "Модрина" продає ОСОБА_2 нерухоме май вигляді цеху штучного паркету літера "З" площею 323,9 кв.м., вартістю 4751 грн. і цеху штучних виробів літера "Ж" площею 477,4 кв.м., вартістю 5914 гри., які розташовані в смт.Пісківка Бородянського району Київської області по вул.Сосніної Ніни, 2.

24 червня 2011 року ОСОБА_2 перерахував на рахунок ГОВ "Модрина" 10665 гривень.

Відповідно до акту ігриймання-ігередачі нежилих приміщень від 24 червня 2011 року, який є додатком до дог овору №15-06/2011 купівлі-продажу нерухомого майна від 15 червня 2011 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "Модрина" передало, а ОСОБА_2 ггрийняв вказане у договорі купівлі-продажу нерухоме майно .

5b

27 червня 2011 року TOB "Модрина" надіслав ОСОБА_2, листа, відповідно до якого ГОВ "Модрина" відмовляється від нотаріального посвідчення договору №15-06/2011 купівлі-продажу нерухомого майна від 15 червня 2011 року, а тому він с недійсним і ОСОБА_3 не має права власності на продане по вказаному договору нерухоме майно, і воно повинно бути повернено ТОВ "Модрина", як законному власнику.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що норма ч.2 ст.220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.210 і ст.640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. При цьому суд детально проаналізував у своєму рішенні ст.210,640 ЦК України, а також послався на рекомендації Пленуму ВС України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

Судова колегія погоджується із такими висновками суду оскільки вони зроблені із правильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам позовної заяви і висновків суду не спростовують. Апелянт не вказує які саме норми матеріального права були порушені або неправильно застосовані судом.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необгрунтованою, а тому не може бути задоволена.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦГ1К України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 21 листопада 2011 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному поряйку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді