Справа № 2-5095/11
(2/401/1163/12)
РІШЕННЯ

Іменем України

09.04.2012 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

при секретарі Голубніченко В.О.,

за участю адвоката ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа - Сектор громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про вселення та визнання порядку користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2011 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати ОСОБА_5Л такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №269 в будинку №32 по вул. Малишева в місті Дніпропетровську.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що в зазначеній квартири 09 грудня 2004 року були зареєстровані вона, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Остання в квартирі не проживає більше 6 років, а проживає весь цей час у житловому будинку №22 по вул. 50 років Жовтня в с. Олександрівка Магдалинівського району Дніпропетровської області та добровільно знятися з реєстрації не бажає, комунальні послуги не сплачує, а тому позивачка була змушена звернутися до суду з цим позовом.

Не погодившись із первісною позовною заявою, відповідач ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про вселення та усунення перешкод у користуванні житлом, визнання порядку користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона, ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 тривалий час мешкали у гуртожитку за адресою: пр. імені Газети «Правда»буд. 106 в м. Дніпропетровську. Після отримання ордеру на спірну квартиру в ній здійснювалися ремонтні роботи та мешкати не уявлялося можливим і тільки після ремонту з 31 грудня 2006 року вони переїхали у квартиру АДРЕСА_1. Однак, в звязку з тяжкою хворобою її чоловіка ОСОБА_7, який мешкав в житловому будинку №22 по вул. 50 років Жовтня в с.Олександрівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5Л була вимушена тимчасово переїхати до місця проживання чоловіка для його догляду. Після смерті 21.01.2006 ОСОБА_7 вона залишилася проживати в Магдалинівському районі, однак мешкати там постійно намірів не мала, хотіла повернутися до спірної квартири, щоб жити за місцем своєї реєстрації після закінчення справ із господарством. 28.04.2008 помер її син ОСОБА_6, після чого ОСОБА_2 та ОСОБА_4 почали перешкоджати їй в користуванні спірною квартирою, не надали ключів та відмовилися пускати до квартири. А тому, просила суд вселити її до квартири АДРЕСА_2, зобовязати відповідачів не чинити їй перешкод у користуванні квартирою та визнати порядок користування вказаною квартирою, виділивши їй в користування окрему кімнату, а ОСОБА_2 та ОСОБА_4 дві кімнати, залишивши коридори та санітарні вузли в загальному користуванні, а також зобовязати відповідні організації розділити особові рахунки по сплаті комунальних послуг та переукласти відповідні договори (а.с.34-36).

Третя особа - Сектор громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області до судового засідання не зявилася, в матеріалах справи наявна заява щодо розгляду справи у відсутності їх представника, рішення суду просять ухвалити на розсуд суду.

Вислухавши пояснення сторін по справі, їх представників, допитавши свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12В, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Частина ст. 9 ЖК України передбачає, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Пленум Верховного Суду України в абз. 1 п.10 своєї постанови №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»(з послідуючими змінами та доповненнями) розяснив, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Суд може продовжити пропущений строк у разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо). Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

Судом встановлено, що 03 листопада 2004 року позивачу за первісним позовом ОСОБА_2 на сімю в складі чотирьох осіб: ОСОБА_2 (основний квартиронаймач), її чоловіка ОСОБА_6, доньку ОСОБА_4 та відповідача за первісним позовом ОСОБА_5, було надано ордер на право заняття житлового приміщення - квартири АДРЕСА_3 (а.с.7).

З січня 2006 року в спірну квартиру заселилися ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_4

28 квітня 2007 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.8).

Відповідач ОСОБА_5 в спірну квартиру ніколи не вселялася, в ній ніколи не проживала, її особисті речі відсутні.

Факт не проживання відповідача за первісним позовом ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_3 підтверджується актами обстеження квартири, завіреними керівником ОСББ «ДІМ»від 25 лютого 2008 року, 28 лютого 2008 року, 02 серпня 2011 року, 04 серпня 2011 року, 10 січня 2012 року (а.с.19-22,47) та показами допитаних в судовому засіданні свідків.

Так, свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, показали, що знають ОСОБА_2 давно, ще по спільному проживанню в гуртожитку по пр. ім. газети «Правда», 106 в м.Дніпропетровську, в кімнаті якого остання проживала тривалий час з донькою ОСОБА_4, а потім ще і з чоловіком ОСОБА_6 Після отримання спірної квартири вони з чоловіком робили в ній ремонт і з січня 2006 року стали проживати там втрьох ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ОСОБА_5 ніколи не проживала ні у гуртожитку, ні у квартирі на вул. Малишева в м. Дніпропетровську, особистих речей її не було.

Свідок ОСОБА_12 показала, що вона бачила ОСОБА_5 біля гуртожитку по пр. ім. газети «Правда»,106 в м. Дніпропетровську десь у 2006 році три-чотири рази. Зі слів своєї тітки свідок знає, що ОСОБА_5 була прописана в гуртожитку десь з 2002 року, але пояснити хто проживав у гуртожитку, а потім в спірній квартирі свідок не може, оскільки цих обставин не знає.

Суд зважує на те, що відповідно до інформації Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 з 1971 року проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, ? частина зазначеного домоволодіння належить останній на праві власності, що підтверджується даними Магдалинівського бюро технічної інвентаризації (а.с.11,14). З 12 липня 1974 року ОСОБА_5 знаходиться під наглядом та обслуговується в Олександрівській лікарській амбулаторії, а також отримує пенсію в управлінні Пенсійного Фонду України в Магдалинівському районі (а.с.12,15).

Твердження відповідача за первісним позовом ОСОБА_5 про зміну замків в спірній квартирі, суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Інших доказів цим обставинам ОСОБА_5 суду не надала, як і не надала доказів на підтвердження того, що вона не проживає в спірній квартирі внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 або ОСОБА_4 та її звернень до компетентних органів з метою усунення перешкод у користуванні квартирою.

Сплата ОСОБА_5 за житлово-комунальні послуги ОСББ «ДІМ»за листопад 2011 року не може свідчити про її право користування квартирою №269 по вулиці Малишева, 32 в м. Дніпропетровську.

Посилання відповідача за первісним позовом ОСОБА_5 щодо не проживання у спірній квартирі з поважних причин, а саме хвороби її чоловіка ОСОБА_7 та здійснення за ним догляду, суд не може взяти до уваги, оскільки належних та допустимих доказів цим обставинам останньою не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_5 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин більше шести місяців, перешкод у проживанні ані ОСОБА_2, ані ОСОБА_4 їй не чинили, а тому суд вважає визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку.

Таким чином, первісний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 слід відмовити у повному обсязі.

З урахуванням результату розгляду справи та у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_5 на користь ОСОБА_13 підлягають стягненню понесені нею судові витрати в розмірі 88 грн.

Керуючись ст.ст. 10,11,57-60, 209, 212, 214-215, 218, 222, 88 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа - Сектор громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №269 по вулиці Малишева,32 у місті Дніпропетровську, що є підставою зняття з реєстрації ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_4.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати в розмірі 88 (вісімдесят вісім) грн. 00 коп.

ОСОБА_5 у задоволенні позову до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про вселення та визнання порядку користування жилим приміщенням відмовити.

З повним текстом рішення суду сторони можуть ознайомитися 13 квітня 2012 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам процесу негайно після його проголошення.

Суддя: