АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/3569/2012
Номер провадження 22-ц/1690/3569/2012Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В.
Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого : Одринської Т.В.

Суддів : Петренка В.М., Лобова О.А. при секретарі: Лутицькій Л.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 травня 2011 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4

про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12 травня 2011 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики в сумі 139 000 грн., судовий збір в сумі 1490 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2400 грн., а всього 143 010 грн.

З вище зазначеним рішенням не погодилася ОСОБА_2, оскарживши його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 травня 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення , яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають істотне значення для справи та невірно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно ч.І п.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Місцевим судом вірно встановлено, що 5 січня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір позики (а.с.10), за умовами якого ОСОБА_3 надав ОСОБА_4 у позику грошові кошти в сумі 240 000 грн., що підтверджується борговою розпискою від 05.01.2008 року ( а.с.11).

ОСОБА_4 зобовязувався повернути всю суму позики, визначену пунктом 1 договору у визначений строк, тобто до 05 січня 2009 року.

Встановлено, що повернення грошових коштів за договором позики відбулося частково, в сумі 101 000 грн.

Таким чином, на день розгляду справи в суді загальна сума заборгованості за договором позики становить 139 000 грн.

Відповідно до ч.І ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч.2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За правилами ч.1 ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший Документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.2 ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого подружжя.

Письмова або нотаріально посвідчена згода ОСОБА_2, як дружини ОСОБА_4, в даному випадку діючим законодавством не передбачена, оскільки договір позики не підлягає нотаріальному посвідченню чи державній реєстрації.

Суд першої інстанції повно та обєктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких прийшов до висновку про наявність підстав для захисту права позивача щодо стягнення боргу за договором позики з ОСОБА_4

При цьому суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права відповідно до характеру правовідносин, що склалися між сторонами та в межах заявлених позовних вимог.

Питання стягнення судових витрат вирішено судом відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: ОСОБА_1