Номер провадження 2/2603/5276/12
Справа №2-585/12
РІШЕННЯ

Іменем України

15 лютого 2012 року

. Деснянський районний суд м.Києва в складі :

головуючого судді Мальченко О.В.

при секретарі Шупті М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів ,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини частки з усіх його видів заробітку(доходу) починаючи від дня встановлення їй 2-ої групи інвалідності . Вимоги позову мотивовані тим , що позивачка перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі . Незадовго до розлучення її було прооперовано , встановлено інвалідність та призначено пенсію по інвалідності . розмір якої не забезпечує встановленого законом прожиткового мінімуму , у зв»язку з чим вона має право на матеріальну допомогу від свого колишнього чоловіка, який може надавати таку допомогу .

В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали з вищенаведених підстав .

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав , вказав про те , що відповідно до ст. 75 СК України позивачка немає права на отримання матеріальної допомоги від свого колишнього чоловіка через негідну поведінку у шлюбі . що виразилося в тому , що протягом тривалого часу подружнього життя позивачка недбайливо ставилась до виховання дітей , не готувала їжу , не прибирала в квартирі , не турбувалась про чоловіка , тощо . З моменту укладення шлюбу позивачка не працювала та категорично відмовлялась працювати , родина утримувалась на кошти відповідача . Внаслідок такої поведінки позивачки в сім»ї створились складні відносини , що згодом призвело до розлучення подружжя . у 2010 р. , незважаючи на складні стосунки , які склалися між подружжям відповідач оплатив лікування позивача . Окрім вищевикладеного , відповідач на даний час не має доходу від своєї підприємницької діяльності , тому також не спроможний надавати матеріальну допомогу позивачу .

Вислухавши пояснення сторін , покази свідків , дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку про те , що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного .

Відповідно до ст. 75 СК України право на утримання ( аліменти) має той із подружжя , який є непрацездатним , потребує матеріальної допомоги , за умови , що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу .

Непрацездатним вважається той із подружжя , який досяг пенсійного віку , встановленого законом . або є інвалідом І.ІІ чи ІІІ групи .

Один із подружжя є таким , що потребує матеріальної допомоги , якщо заробітна плата , пенсія , доходи від використання його майна , інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму , встановленого законом .

Права на утримання не має той із подружжя , хто негідно поводився у шлюбних відносинах , а також той , хто став непрацездатним у зв2язку із вчиненням ним умисного злочину , якщо це встановлено судом .

Відповідно до ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання , яке виникло у неї за час шлюбу .

Після розірвання шлюбу особа має право на утримання . якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік , колишня дружина може надавати матеріальну допомогу .

Судом встановлено , що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.06.1986 р.

09.09.2010 р. шлюб між сторонами було розірвано ( а.с. 4 ) .

Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх на час розгляду справи дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, 17.08.1989 р. ( а.с. 5) .

Згідно довідки МСЕК від 20.05.2010 р. позивачці була встановлена ІІ ( друга) група інвалідності за загальним захворюванням та протипоказана регулярна професійна праця .

Після проведеного чергового огляду згідно довідки МСЕК від 16.05.2011 р. позивачці встановлено ІІІ (третю) групу інвалідності , протипоказана праця в контакті з токсичними речовинами , важка фізична праця , рекомендована праця продавця в приміщенні з скороченим робочим днем .

Призначена позивачці пенсія по інвалідності ( 2 групи ) станом на листопад 2010 р. складала 723 грн ( довідка УПФУ від 08.11.2010 р. № 78 ) .

В судовому засіданні позивачка вказала , що розмір пенсії , яку вона отримує на час розгляду справи не забезпечує встановленого законом прожиткового мінімуму , водночас підтверджуючих документів про розмір отримуваної пенсії на час звернення до суду ( 12.10.2011 р. ) не надала .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила , що вона є матір»ю позивачки . Її дочка ОСОБА_1 ніколи не кохала свого чоловіка , а вимагала лише гроші . Чоловік позивачки працював та виконував майже усю хатню роботу за позивачку . Готував їжу дітям , прав їх речі . Згодом підросли і позивачка влаштувала їх до дитячого садочка . Коли останні хворіли , з ними знаходилась вона , свідок ОСОБА_5 . Старший онук до школи проживав один рік з нею , бабусею . Дочка весь час коли перебувала в шлюбі не працювала та не мала бажання працювати , постійно скаржилась на чоловіка , що той мало заробляє. Вона намагалась не втручатися у сімейні справи дочки . Остання ніколи не допомагала їй , як матері , хоча вона залишила дочці свою нерухомість .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила . що вона є матір»ю відповідача . ЇЇ син багато сил та здров»я докладав для збереження сім»ї , виховання та матеріального забезпечення дітей . Його дружина ОСОБА_1 ніколи не бажала працювати . Син часто приходив до неї , так як дружина його не впускала до квартири , яку вона залишила сину . Про чоловіка позивачка не піклувалася . Діти до 3-х років проживали у неї , потім з ними займалась мати позивачки . Коли діти були малі та знаходились у неї влітку , позивачка до них не навідувалась . Син ніколи не ображав дружину , любив дітей , не зловживав спирними напоями , терпляче виносив поведінку дружини . Близько з півроку позивачка працювала в магазині квітів , потім роботу покинула . Коли позивачка захворіла син оплатив її лікування . Після розлучення позивачка всіляко намагається нашкодити колишньому чоловіку .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснив , що він є братом відповідача . Стосунки у брата з дружиною були завжди конфліктними . У позивачки було недобросовісне ставлення до чоловіка . Вона розуміла тільки саму себе . Коли у брата народились діти , останній постійно про них піклувався , придбавав продукти харчування , готував їжу , відвозив у садочок . Брат часто приходив до нього , до матері , коли дружина своєю поведінкою та байдужим ставленням до сім»ї виводила його з терпіння . Дружина брата не працювала , останній не забороняв їй працювати. Лікування позивачки та дітей здійснював брат.

Відповідно до ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості , добросовісності та розумності , відповідно до моральних засад суспільсьва .

Відповідно до ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності , своїх звичок та уподобань .

Відповідно до ст. 55 СК України чоловік та дружина зобов»язані спільно піклуватися про матеріальне забезпечення сім»ї .

Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності , суд приходить до висновку про те , що позивачка , будучи працездатною до 2010 р. особою без поважних причин перебувала на утриманні свого чоловіка , належної уваги та турботи не приділяла як чоловіку так і вихованню дітей , що суд розцінює як негідну поведінку позивача в шлюбі .

Відповідно до ст. 60 ЦПК України , кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень , крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу .

Позивачкою в судовому засіданні не надано будь - яких доказів на спростування вищезазначених обставин та пояснень допитаних в судовому засіданні свідків , які не є сторонніми особами сторонам по справі .

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави .

На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 10,11,60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити .

Судові витрати компенсувати за рахунок держави .

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом 10-ти днів з моменту його проголошення .

Суддя :

.