Справа № 1411/2820/12
Провадження № 2/1411/1083/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2012 року

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Саукової А.А.,

при секретарі Лишко А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за весь час затримки повернення боргу,

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2012 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідачів в рівних частках борг з урахуванням індексу інфляції в сумі 19099 грн. та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 1439 грн., а також понесений судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог вказувала, що 10 квітня 2004 року відповідачі взяли у неї борг в сумі 2000 доларів США на придбання квартири. Прийняті на себе грошові зобов`язання відповідачі не виконали. Неодноразові нагадування про необхідність повернення боргу відповідачі ігнорують.

Під час розгляду справи представник позивача уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідачів в рівних частках борг з урахуванням індексу інфляції в сумі 19082 грн. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1438 грн., а також понесений судовий збір.

В судовому засіданні представник позивачки підтримала уточнені позовні вимоги в повному обсязі і просила їх задовольнити. Суду пояснила, що відповідач ОСОБА_2 , перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_3 , позичив у ОСОБА_4 2000 доларів США на придбання квартири для своєї сім`ї. В теперішній час за рішенням суду зазначена квартира поділена між відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 по Ѕ частині кожному, оскільки придбана в період шлюбу. В зв`язку з чим, вважає, що оскільки ОСОБА_2 брав у борг гроші для сім`ї, необхідно стягнути борг з обох відповідачів.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, суду пояснив, що дійсно 10 квітня 2004 року позичив у своєї сестри - ОСОБА_4 2000 доларів США на придбання квартири для проживання сім`ї. В той час він проживав у шлюбі разом з ОСОБА_3 . Вважає, що борг вони повинні віддавати разом.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, суду пояснила, що не знала про наявність у ОСОБА_2 боргу перед ОСОБА_4 та за весь цей час з вимогою про повернення боргу до неї позивачка не зверталася. Під час шлюбу з відповідачем вони, дійсно, придбали квартиру, але на гроші, які заробили з господарства.

Дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до розписки від 10 квітня 2004 року ОСОБА_2 взяв у позивачки 2000 доларів США у борг, який зобов`язувався повернути за вимогою.

Національним банком України станом на 14.08.12р. встановлений наступний курс долару США до гривні: 100 доларів США- 799-3000.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 серпня 2012 року, на яке посилається представник позивачки, задоволений позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ рухомого і нерухомого майна подружжя та, окрім іншого, визнано за кожним право власності по Ѕ частині квартири АДРЕСА_1 . Факт придбання спільної квартири за позичені гроші зазначеним рішенням не встановлено.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність доказів придбання квартири саме за позичені у ОСОБА_4 гроші. Даних про те, що гроші позичалися за згодою та з відома ОСОБА_3 , не встановлено. Таким чином, не вбачається підстав для стягнення боргу з ОСОБА_3 .

Відповідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Аналізуючи надані докази, виходячи з вимог ст.ст. 1046-1049 Цивільного кодексу України, суд приходе до висновку, що відповідач ОСОБА_2 , як позичальник, не виконав обов`язку перед позикодавцем щодо повернення суми позики у встановлений договором термін, а відтак позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню у розмірі стягнення з відповідача ОСОБА_2 , боргу в сумі 15986 грн. та 3% річних в сумі 1438 грн., а всього на суму 17424 грн. Позовні вимоги в частині стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час затримки виплати боргу задоволенню не підлягають, оскільки ОСОБА_2 позичав гроші в іноземній валюті, тобто в доларах США, а індекс інфляції характеризує динаміку загального рівня цін в гривнях на території України.

Згідно з ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір по справі в розмірі 214 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за весь час затримки повернення боргу, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 борг в сумі 15986 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят шість) грн. та 3% річних в сумі 1438 грн., а всього на суму 17424 грн. а також судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя А.А.Саукова