Провадження : 22ц/2090/8066/2012 Головуючий 1-ї інстанції Уханьова І.С.
Справа № 2-330/2010 Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : право власності.
РІШЕННЯ
11 грудня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :
головуючого - Шевченко Н.Ф.
суддів - Бобровського В.В., Кокоші В.В.
при секретарі - Гелашвілі Т.Г.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою садового товариства «Женщень»на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 08 червня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради, треті особи Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Харківській області, садове товариство «Женшень»про визнання права власності на самочинне будівництво, -
В С Т А Н О В И Л А :
У квітні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 селищної ради Вовчанського району Харківської області про визнання права власності на самочинне будівництво, а саме - магазин та погріб, посилаючись на те, що згідно рішення ОСОБА_2 сільської ради від 24.03.1999 року йому було надано дозвіл на будівництво магазину по продажу товарів народного попиту на території садового товариства «Женшень», з яким у 2002 році було укладено письмовий договір на оренду земельної ділянки площею 600 кв.м. по вул. Лужанський шлях 11/547 смт. Старий Салтів.
У 2004 році без належного дозволу і затвердженого проекту на вказаній земельній ділянці він побудував магазин площею 85,9 кв.м., а у 2009 році погріб, площею 30,1 кв.м. Оскільки будівництво проведено самочинно, але з додержанням архітектурних, будівельних, пожежних та санітарних норм і правил, що не порушує прав інших осіб, у зв'язку з чим просив визнати за ним право приватної власності на вказане нерухоме майно.
Відповідач ОСОБА_2 сільська рада надала суду письмові пояснення, в яких не заперечує проти задоволення позову.
Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 08 червня 2010 року позов задоволено.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовані об'єкти нерухомості магазин по продажу товарів народного попиту, площею 85,9 кв.м. та погріб, площею 30,1 кв.м., що знаходяться по вул. Лужанський шлях 11/547 смт. Старий Салтів Вовчанського району Харківської області.
В апеляційній скарзі садове товариство «Женшень»просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі та стягнути з позивача на їх користь судовий збір у сумі 107,30 грн.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального і матеріального права.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Вказаним вимогам цивільного процесуального закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 селищна рада позов визнала, крім того, згідно експертних висновків самовільне будівництво магазину та погребу проведено з дотриманням будівельних, пожежних, санітарних норм і правил.

Проте такий висновок не відповідає нормам матеріального права, що відповідно до п.4ч.1ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи та доданого до апеляційної скарги Державного акту на право постійного користування землею, виданого 26 листопада 1997 року Вовчанською районною радою народних депутатів постійним користувачем земель, на яких здійснював самочинне будівництво позивач є садове товариство «Женьшень» (а.с.11-113).

Договір оренди землі господарського двору Садового товариства «Женьшень» площею 600 квадратних метрів від 14 березня 2002 року для будівництва магазину та погребу укладений між ОСОБА_1 та Садовим товариством «Женьшень» (а.с.12-13).

За таких обставин суд першої інстанції повинен був вияснити, якими діями чи бездіяльністю порушуються права позивача відповідачем ОСОБА_2 селищною радою, яка не є власником землі, на якій розташовані самочинні будівлі, та чи є остання належним відповідачем.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Разом з тим відповідно до ч. 1 ст. 376 цього Кодексу житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

За ч. 2 ст. 376 ЦК особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.375 ЦК України, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних,будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

У зв'язку з цим норми ч.3 ст.376 ЦПК України можуть бути підставою для задоволення позову про визнання права власності на самочинно збудований об'єкт нерухомості лише тоді, коли при відсутності права на забудову земельної ділянки на момент подання позову позивачем було здійснено самочинне будівництво з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших норм і правил.

Законом України «Про планування та забудову територій»від 20 квітня 2000 року визначено основні вимоги щодо організації планування територій на загальнодержавному та регіональному рівнях, порядку одержання дозволу на будівництво, порядку одержання вихідних даних на проектування об'єкта будівництва та здійснення проектно - вишукувальних робіт, одержання проектної документації на будівництво та дозволу на виконання будівельних робіт, порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Закон України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Статтею 26 ч.5 Закону передбачено, що проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Згідно ч.9 Прикінцевих положень Закону прийняття в експлуатацію збудованих до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і заяви про прийняття в експлуатацію яких подаються до 31 грудня 2012 року, здійснюється безоплатно інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких об'єктів за наявності документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об'єкт, протягом 30 днів з дня подання заяви. Порядок прийняття в експлуатацію таких об'єктів і проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж визначається центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури.

Відповідно до ст. 30-1 вищевказаного Закону, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється на підставі сертифіката відповідності, який видається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю з урахуванням частини четвертої цієї статті. Сертифікат відповідності - документ, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, для одержання якого замовник або уповноважена ним особа подає до інспекції заяву і відповідні документи.

Цим Законом передбачено як одержання суб'єктом забудови дозволу на будівництво, так і одержання дозволу на виконання будівельних робіт, надання яких належить до компетенції Державної архітектурної інспекції України або її територіальних органів.

Згідно ст.1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 р. №1243 (діючого на момент виникнення правовідносин) (далі Порядок), цей Порядок визначає основні вимоги та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів незалежно від джерел фінансування їх будівництва. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів (далі - закінчені будівництвом об'єкти), їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Позивачем не зазначено, чи звертався він із відповідними заявами про введення в експлуатацію та видачу правовстановлюючих документів на ново зведені будівлі до уповноважених органів, чи приймалися вказаними органами відповідні рішення за його зверненнями. Тому вважати, що права ОСОБА_1 будь-ким порушено, оспорено чи не визнано, підстав не вбачається.

За вказаних обставин у суду першої інстанції не було підстав для визнання права власності на самочинне будівництво.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що правові підстави для задоволення заявлених вимог відсутні та у задоволенні позову про визнання права власності на самовільно збудованих приміщення слід відмовити.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування або зміни рішення суду першої інстанції і ухвалення нового є порушення або неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст. ст.303, 304, 307, 309, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, апеляційний суд,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу садового товариства «Женщень»задовольнити.

Рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 08 червня 2010 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради, треті особи Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Харківській області, садове товариство «Женшень»про визнання права власності на самочинне будівництво відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: