Справа № Провадження №22-ц-4793/12 22-ц/1090/6421/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія51Доповідач у 2 інстанції Гуль
УХВАЛА

Іменем України

04 вересня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі: головуючого судді Антоненко В.І., суддів Оношко Г.М., Гуль В.В., при секретарі Білан К.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2012 року за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства Київської обласної ради «Фастівводоканал»про поновлення на роботі, -

в с т а н о в и л а:

позивач звернулась до суду з даним позовом і просила поновити її на посаді оператора на решітці КНС № 7 2 роззряду КП КОР «Фастівводоканал»з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки вважає, що її було звільнено із займаної посади без законних на те підстав.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, та постановити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що позивач пропустила строк звернення до суду з даним позовом, а також позивачем не надано достатньо доказів в обґрунтування своїх вимог щодо неправомірності звільнення.

Такий висновок суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що позивач з 1985 року працювала в КП КОР «Фастівводоканал», обіймаючи різні посади. 01.04.2011 р. позивач написала заяву про звільнення її з роботи за власним бажанням, на підставі даної заяви відповідно до наказу № 37-к від 01.04.2011 р. позивача було звільнено з порушенням норм ст. 38 КЗпП України.

Як вбачається з матеріалів справи позивач відмовилась ознайомитись з наказом про звільнення від 01.04.2011 р., а також відмовилась отримати трудову книжку про що було складено відповідні акти.

02.04.2011 р. позивач звернулась з заявою до КП КОР «Фастівводоканал»в якій просила вважати її заяву про звільнення не дійсною, так як заява не була зареєстрованою в КП КОР «Фастівводоканал», то позивача не було поновлено на роботі.

Згідно ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Оскільки позивача було звільнено 01.04.2011 р., а до суду з даним позовом ОСОБА_2 звернулась 20.06.2011р., суд першої інстанції прийшов до правильного висновку що позивач пропустила строк звернення до суду з даним позовом, з таким висновком погоджується і судова колегія.

Доводи апелянта на неправильне застосування судом першої інстанції норм права не спростовують висновків суду та не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки позивачем не ставилось питання про поновлення строку на звернення до суду.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 313 - 315, 317 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -