Справа № 412/7596/2012
Провадження у справі 2/412/3886/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2012 року Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська у складі головуючого судді Трещова В.В. при секретарі Тютюнник М.О. розглянувши за участю представників сторін у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС`про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС`про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в обґрунтування якого з урахуванням уточнень, зазначив, що з вини відповідача відбулася ДТП, якою спричинено майнову шкоду позивачу, тому позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 4645,79 гривень у т.ч. витрати на експерта та послуги евакуатора, моральну шкоду в розмірі 10000 гривень та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав у ньому викладених.

Відповідач ОСОБА_2 та його представники позов не визнали посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, надали суду письмові заперечення.

Представник відповідача ПАТ «СГ «ТАС`позов не визнав посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд доходить висновку про те, що вони врегульовані положеннями діючого ЦК України, нормами ЗУ «Про страхування», положеннями договору страхування (а.с.83).

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є зокрема діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1188 ЦК України визначений порядок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відповідно до якого шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди": розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Судом встановлено, що 18 вересня 2011 року о 23-10 годин у м.Дніпропетровську на перехресті вул.Олеся Гончарата та вул.Паторжинського відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача, керуючого автомобілем «ВАЗ-2104»д/н НОМЕР_1 та автомобіля «ВАЗ-2107»д/н НОМЕР_2 , що належить позивачу.

За даним фактом було порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину передбаченого ст.286 ч.1 КК України, яка постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2011 року провадженням закрита на підставі ст.46 КК Ураїни та в порядку ст.8 КПК України у звязку з примиренням сторін (а.с.84).

Відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи.

Між відповідачем ПАТ «СГ «ТАС`та ОСОБА_3 було укладено договір страхування, що підтверджується Полісом № АА 3374493 (а.с.83), згідно якого було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача ОСОБА_2 , що, також, визнано сторонами справи.

Оскільки в судовому засіданні знайшов своє об`єктивне підтвердження факт спричинення відповідачем матеріальної шкоди автомобілю позивача, що підтверджується постановою суду та висновком судової автотехнічної експертизи №70/27/544 від 12 жовтня 2011 року, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.4-6), суд приходить до висновку про наявність права позивача на відшкодування йому такої шкоди.

Згідно дослідженого у судовому засіданні звіту про незалежну оцінку транспортного засобу від 31 жовтня 2011 року вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 17008,89 гривень.

Згідно уточненого позову та пояснень представника позивача у судовому засіданні відповідачем ПАТ «СГ «ТАС`здійснено виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 14174,08 гривень, що визнано сторонами справи. Позивачем було пред`явлено позов про стягнення 4645,79 гривні в якості відшкодування суми збитків, в частині, що не покриті страховою компанією. При цьому, позивач зазначає у позові, що він був змушений понести витрати на експертне дослідження в сумі 850 гривень, та послуги евакуатора - 900 гривень.

Згідно вимог ст.22 ЦК України Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 316. ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно вимог ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»- „...Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оцінюючи позовну вимогу про стягнення 4645,79 гривень у якості відшкодування матеріальної шкоди з відповідачів, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість даних вимог, в частині вимог до відповідача ПАТ «СГ «ТАС» в сумі 2834,81 гривня, що є підставою для задоволення даної позовної вимоги частково, оскільки саме цей відповідач повинен нести цивільно-правову відповідальність за шкоду спричинену при вказаній ДТП, що передбачено відповідним договором страхування (а.с.83).

Так, згідно звіту про незалежну оцінку транспортного засобу від 31 жовтня 2011 року вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 17008,89 гривень. Відповідачем ПАТ «СГ «ТАС» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 14174,08 гривень. Виходячи з вищезазначеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог в частині стягнення різниці між сумою зазначеною у звіті та фактично виплаченою сумою відповідачем ПАТ «СГ «ТАС»(17008,89грн.-14174,08грн.= 2834,81грн.), тобто недоплаченої суми в розмірі 2834,81 грн. При цьому суд критично ставиться до позиції відповідача в частині невиплати вказаної суми з посиланням на утримання ПДВ з позивача при виплаті йому страхового відшкодування, оскільки шкода спричинена особі внаслідок ДТП не є прибутком з якого повинен стягуватися вказаний податок.

Суд критично, у сукупності з іншими доказами ставиться до наданого позивачем висновку (а.с.4) оскільки розмір спричиненої шкоди повинен встановлюватися за правилами, що передбачені відповідним договором страхування (а.с.83), що і було зроблено відповідачем.

Оцінюючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів послуг за евакуатор, суд приходить суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження того, що саме позивач поніс ці витрати, тому у задоволенні цієї вимоги слід відмовити.

Оцінюючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів коштів сплачених ним за висновок експерта, суд приходить суд приходить до висновку про те, що дана вимога підлягає задоволенню, оскільки ним надано суду відповідні докази квитанцію до прибуткового касового ордеру № А 369 (а.с.32). При цьому суд враховує, що ці витрати були понесені позивачем ще при досудовому розслідуванні кримінальної справи у відношенні відповідача ОСОБА_2 , тому саме з нього ця сума і підлягає стягненню. Підстав для стягнення вказаної суми з ПАТ «СГ «ТАС`суд не вбачає.

Оцінюючи доводи позивача про спричинення йому моральної шкоди суд приходить до висновку про те, що така шкода є наявною, оскільки було порушено право власності позивача на автомобіль і він певний час не міг їм скористатися внаслідок ДТП. Доказів наявності іншої моральної шкоди у позивача ним суду не надано.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди суд виходить з засад розумності, виваженості та справедливості і вважає, що розмір відшкодування зазначений у позові завищений, а тому суд, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань позивача, вважає за необхідне задовольнити позов в частині стягнення моральної шкоди частково і стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 1000 гривень та з відповідача ПАТ «СГ «ТАС`на користь позивача 1000 грн., оскільки саме така сума є необхідною та достатньою в даному випадку. Суд враховує при цьому, що шкода заподіяна фактично не солідарними діями відповідачів, а окремими : відповідачем ОСОБА_2 в частині пошкодження автомобіля, а відповідачем ПАТ «СГ «ТАС`в частині неповного відшкодування матеріальної шкоди, що позбавляло позивача можливості відновити пошкоджений автомобіль і, відповідно порушувало його право власності, тому підстав для солідарного стягнення з відповідачів моральної шкоди суд не вбачає.

У відповідності до ч.3 ст.10 та до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін виник спір. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, оцінюючі докази, досліджені у судовому засіданні під час розгляду справи в їх сукупності, суд вважає необхідним позовні вимоги позивача задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС»2834 гривні 81 копійку у якості відшкодування матеріальної шкоди спричиненої ДТП та 1000 гривень у якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 850 гривень у якості відшкодування витрат на отримання висновку експерта та 1000 гривень у якості відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя В.В. Трещов