У Х В А Л А

17 грудня 2012 року

м.
Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого
–

судді Подзігун Г.В.

при секретарі
–

Голубашенко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
заяву ПАТ «Миколаївобленерго»про
виправлення виконавчого листа, -

В С Т А Н О
В И В :

ПАТ «Миколаївобленерго»звернулося до
суду з заявою про виправлення
виконавчого листа та внесення
відомостей щодо ідентифікаційного
коду боржника ОСОБА_1

Вивчивши доводи заяви, дослідивши
письмові докази, суд дійшов висновку,
що вимоги заяви задоволенню не
підлягають виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи,
05.07.2010 року ПАТ
«Миколаївобленерго»звернулося до суду
із позовом про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за спожиті послуги
електроенергії.

21.09.2010 року суддею Центрального
районного суду м. Миколаїв Подзігун
Г.В. було винесено рішення, яким з
ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ
«Миколаївобленерго»заборгованість у
розмірі 319 грн. 49 коп., та судових витрат
у розмірі 171грн. 00 коп.

05.07.2012 року Центральним районним судом
м. Миколаєва було видано виконавчий
лист № 2ц-7-4304/10 який стягувач ПАТ
«Миколаївобленерго»подав до
Центрального відділу ДВС
Миколаївського МУЮ.

Проте державний виконавець
Центрального відділу ДВС
Миколаївського МУЮ ОСОБА_2 відмовив у
прийнятті до провадження вказаного
вище виконавчого листа та у відкритті
виконавчого провадження, про що ними
була прийнята відповідна постанова від
12.09.2012 року ВП № 34222660.

Вказана постанова разом із супровідним
листом була відправлена на адресу
стягувача ПАТ «Миколаївобленерго».

Частиною 1 ст. 369 ЦПК України
передбачено, що виконавчий лист має
відповідати вимогам до виконавчого
документа, встановленим ЗУ “Про
виконавче провадження”.

Положеннями пункту 3 ч. 1 ст. 18 ЗУ “Про
виконавче провадження” визначено, що у
виконавчому документі зазначається,
повне найменування (для юридичних осіб)
або ім’я (прізвище, власне ім’я та по
батькові за наявності) (для фізичних
осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб’єкта господарської діяльності
стягувача та боржника за наявності (для
юридичних осіб), індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника за наявності (для фізичних
осіб - платників податків), а також інші
дані, якщо вони відомі суду чи іншому
органу, що видав виконавчий документ,
які ідентифікують стягувача та
боржника чи можуть сприяти примусовому
виконанню, зокрема, дата народження
боржника та його місце роботи (для
фізичних осіб), місцезнаходження майна
боржника, рахунки стягувача та
боржника тощо.

Таким чином, суд вказує
ідентифікаційний код лише в тому разі,
якщо він суду відомий. В даному випадку
подана ПАТ "Миколаївобленерго" позовна
заява про стягнення заборгованості
ідентифікаційного коду боржника не
містила, тому у заявлениій заяві слід
відмовити, що не позбавляє заявника
права оскаржити дії ДВС в порядку ст.383
ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 208-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л
И В:

В задоволенні заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскражена до
апеляційного суду Миколаєївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п’яти днів після її
винесення.

СУДДЯ
Г.В. ПОДЗІГУН