У Х В А Л А

"17" грудня 2012 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

при секретарі Семко М.О.,

за участю:

представника стягувача ОСОБА_1 ,

представника ДВС Кравця О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі скаргу публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк`на дії головного державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Ерсте Банк`звернулося до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області Кравець Олександра Володимировича та просили визнати дії з проведення опису, арешту земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1 без врахування будинку розташованого на даній земельній ділянці неправомірними та зобов`язання усунути порушення.

Скарга обґрунтована тим, що в ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем було описано майно ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 0,10 га за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться в іпотеці банку. Постановою виконавця від 2 квітня 2012 року було призначено оцінку майна, проведення якої доручено ТОВ «Українська експертна група», але не була направлена на адресу банку. Після проведення оцінки надано висновок, відповідно до якого вартість земельної ділянки станом на 10 травня 2012 року складає 1111516 грн.. При зверненні до державної служби банк повідомляв про наявність у боржника житлового будинку разом з земельною ділянкою по вказані адресі як один нерозривний об`єкт. Однак при складенні акту опису та арешту ніяким чином не зазначено про наявність забудови на ділянці та не здійснено перевірки наявності нерухомого майна по даним державного реєстру прав на нерухоме майно. Посилаючись на норми ст.6 та п.8 ст.54 Закону України «Про іпотеку`вказували на порушення прав та інтересів стягувача.

В судовому засіданні представник стягувача підтримав подану скаргу в повному обсязі та зазначив, що державний виконавець порушив їх права, не включив в акт опису й арешту будинок, про що їм стало відомо лише після отримання рецензії на оцінку майна, перед виставлянням на торги майна виконавець повинен був запитати у іпотекодержателя про його згоду, крім того у боржника є багато іншого майна, за рахунок якого могла б бути погашена заборгованість, однак ніяких дій також не було здійснено.

Представник відділу Кравець О.В. заперечував проти задоволення скарги вказуючи на те, що ним було вчинено необхідні дії, після виходу на місце було встановлено, що на земельній ділянці розміщений інший об`єкт нерухомості, п`ять котеджів, від попередньої будови нічого не залишилося, тому він і вказав на його відсутність.

Боржник в засідання не зявився, його представник був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду скарги не звертався.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступного.

Згідно з вимогами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших

осіб, які беруть участь у справі.

Як було судом встановлено 3 серпня 2011 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області Кравець О.В. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2326/11 виданого 1 серпня 2011 року Суворовським районним судом м.Одеси про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ерсте Банк`заборгованості за кредитним договором в розмірі 3786893,84 грн. понесених судових витрат в розмірі по 910 грн. з кожного.

Того ж дня виконавцем було здійснено запит до КП «ОМБТІ та РОН» та до управління Держкомзему у місті Одесі для витребування відомостей по майну.

28 вересня 2011 року головним державним виконавцем було складено акт відповідно до якого було виявлено, що боржником зруйновано домоволодіння загальною площею 81 кв.м, жилою 38,8 кв.м та збудовано та збудовано на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , п`ять котеджів.

28 вересня 2011 року виконацем складено акт опису й арешту вказаної земельної ділянки.

14 листопада 2011 року на домоволодіння та земельну ділянку накладено арешт.

Як видно зі змісту іпотечного договору укладеного 6 липня 2007 року між ВАТ «Ерсте Банк`та ОСОБА_2 , предметом іпотеки є житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , та складається з одного житлового будинку, позначеному в схематичному плані літерою - «А», житловою площею 38,8 кв.м, загальною площею 81 кв.м, та господарчих будівель та споруд: гаражу «Б», літньої кухні «В», огорожі №1-3, 5,6 мостіння -1, розташованих на земельній ділянці загальною площею 0,1000 га, а також сама земельна ділянка.

На вказаній земельній ділянці знаходяться житлові будинки під номерами 141,141 «А»,141 «Б», АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , які зареєстровані 18 жовтня 2010 року на праві власності за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підставі рішення Київського районного суду м.Одеси від 30 жовтня 2010 року, що підтверджується витягами про державну реєстрацію прав на майно.

Також як вбачається з відповіді КП «ОМБТІ та РОН», отриманої відділом 20 вересня 2011 року, на плані земельної ділянки видно зображення будівель належних боржнику, яких вже не існувало станом на час складання акту опису й арешту.

Згідно з вимогами ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження`про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на

зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Оцінюючи представлені суду докази в сукупності, враховуючи вказані норми, суд приходить до висновку, що виконавцем під час складання акту опису та арешту земельної ділянки порушень не було допущено. Після встановлення відсутності будівлі, яка належала боржнику, було про це вказано в акті під час виходу до об`єкту. Не зазначення виконавцем інших будівель, які не належать боржнику суд не вважає порушенням оскільки це питання прямо не визначено законом, тому заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.60,209,210,212,385,387 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити публічному акціонерному товариству «Ерсте Банк`в задоволенні скарги про визнання дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області Кравець Олександра Володимировича з проведення опису та арешту земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1 без врахування будинку розташованого на даній земельній ділянці неправомірними та зобов`язання усунути порушення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення.

Суддя: