Справа № 0532/552/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

09.04.2012 Ленінський районний суд м.
Донецька в складі:

головуючого судді: Хмельницькоі Л.І.

при секретарі: Богоявленської А.С.

за участю позивачки: ОСОБА_1

за участю відповідачки: ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м.
Донецьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
договору довічного утримання, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з
позовом до відповідачки про розірвання
договору довічного утримання. В
обгрунтування позову зазначила, що 11
лютого 2005 року між нею та
відповідачкою був укладений договір
довічного утримання, посвідчений
державним нотаріусом 7-ї Донецької
державної нотаріальної контори ОСОБА_3
У відповідності до умов договору вона
передає у власність відповідачки
належну їй 2-кімнатну квартиру
загальною площею 41,6 кв.м., житловою
площею 27,3 кв.м. № 48 в будинку № 28 по вул.
Річній в м. Донецьку, а відповідачка
взяла на себе обов*язки забезпечувати
їй догляд та утримання довічно, а саме:
забезпечити житлом шляхом збереження
за нею права довічно мешкати у
квартирі, придбання продуктів
харчування вартість 200 грн. на місяць,
надавати побутові послуги (прання
білизни, послуги перукаря, ремонт
побутової техніки),які оцінені
сторонами в 30 грн. на місяць,
забезпечення лікарняними засобами на
суму 70 грн. або 840 грн. на рік. Проте
відповідачка в повному обсязі ігнорує
виконання умов договору, так вона
самостійно вимушена купувати продукти
харчування, медикаменти, на її скарги
відповідає, що в неї відсутні зайві
кошти, оскільки вона має свою сім*ю та
радила позивачці купувати все
необхідне за рахунок своєї пенсії. При
цьому, укладаючи договір позивачка,
будучі особою похилого віку
сподівалась на догляд з боку
відповідачки. На її прохання розірвати
договір відповідачка відповіла
відмовою, тому вона вимушена
звернутися до суду з позовом.

В судовому засіданні
позивачка підтримала позовні вимоги та
пояснила, в період з 11.02.2005 р. по 08.01.2008
року вона мешкала в квартирі сама, з
відповідачкою познайомилась через її
матір з якою разом працювала. У 2005 році
вона запропонувала матері
відповідачки-Григорюк В.М. скласти з
нею договір довічного утримання,
оскільки вона є хворою людиною, та за
нею нікому доглядати. ОСОБА_4
запропонувала скласти такий договір з
її дочкою, оскільки вона не має свого
житла, та вона погодилась. Договір був
укладений між нею та відповідачкою та
посвідчений в нотаріальній конторі
11.02.2005 року. У відповідності до умов
договору, відповідачці у власність
передається належна їй квартира, в
обмін на яку відповідачка
зобов*язалась надавати їй побутові
послуги в межах оговореної суми,
купувати продукти харчування, та
медичні препарати на підставі виданих
лікарем рецептів. В порушення
зазначених умов договору,
відповідачка лише частково виконувала
свої обов*язки: фактично мати
позивачки почала допомагати їй лише з
2008 року, до цього ніякої допомоги не
надавали взагалі, ліки купували не в
повному обсязі, з жовтня 2011 року
приблизно два рази приносила їй
продуктові набори. При цьому зазначену
допомогу надавала їй саме мати
відповідачки, сама вона приходила до
неї лише двічі на її прохання
встановити антену для телевізору не
відреагувала, побутові послуги не
надає, ніколи не допомагала прибрати в
квартирі. Крім того, коли вона
звернулась до відповідачки з
проханням поїхати з нею до універмагу
для покупки холодильника, вона в
призначений день до неї не з*явилась, та
з нею не поїхала. Її пенсія складає 824
грн., тому самій їй важко купувати
необхідні ліки та продукти, крім того
забезпечувати свої побутові потреби, з
метою поліпшення свого життя вона і
укладала договір з відповідачкою. При
цьому, остання не виконує свої
обов*язки, якщо їй і надходила допомога,
то лише від матері відповідачки, яка
сплатила за неї заборгованість за
квартплатою, придбала велосипед для її
чоловіка, купувала раковину в квартиру,
частково купувала ліки. Оскільки
відповідачка умов договору в повному
обсязі не виконує, просила розірвати
зазначений договір.

Відповідачка в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
пояснила, що позивачка знаходилась у
дружніх стосунках з її матір*ю, з якою
разом працювала. Позивачка часто
скаржилась її матері, що хоча в неї є
діти, вона їм не потрібна та вони не
дбають про неї. Потім позивачка
запропонувала її матері укласти
договір довічного утримання, у
відповідності до якого за нею буде
встановлений відповідний догляд
довічно в обмін на житло- належну їй
квартиру. Оскільки в неї немає свого
житла, мати запропонувала укласти саме
їй договір з позивачкою. Вона
погодилась та 11.02.2005 року такий договір
був посвідчений в 7-й Донецькій
державній нотаріальній конторі. Вони з
матер*ю з моменту укладання договору
виконували його умови належним чином:
сплатили заборгованість за комунальні
послуги, яка утворилась до укладання
договору в сумі 2000 грн., щомісячно
протягом до цього часу з січня 2005 року
сплачували житлово-комунальні послуги
за квартиру позивачки на загальну суму
17 741,33 грн., постійно забезпечували
позивачку продуктами харчування,
ліками, так за період з 2008 року до цього
часу на лікування позивачки, в якої був
виявлений цукровий діабет, було
витрачено за призначеннями лікарів 7
259,00 грн., але деякі чеки не збереглись;
крім того, були витрачені кошти на
косметичний ремонт в квартирі, заміну
раковини, яку позивачка залили
парафіном 1000 грн.; вона з матер*ю
постійно навідували позивачку,
приносили продукти, ліки, сплатили за
підключення електричної енергії в
будинку чоловіка позивачки 1000 грн.;
придбали позивачці мобільний телефон,
радіо; коли помер син позивачки
займались організаційними питаннями,
крім того витратили на похорони 2400грн.;
після похорон за проханням позивачки
придбали їй велосипед за 700 грн., для
того, щоб вона мала можливість
навідувати могилу сина. Всього з
моменту укладання договору довічного
утримання вони з матер*ю витратили на
виконання його умов приблизно 33 950грн.
При цьому, хоча вона мала повне право
мешкати в квартирі позивачка, та не
дозволила їй вселитися, замість цього в
квартирі з нею мешкав її колишній
чоловік. Приблизно в осені 2011 року у
зв*язку зі зміною поведінки позивачки,
яка стала казати, щоб вони не приходили,
та нічого не приносили, та навіть не
дзвонили їй, вони запропонували їй
розірвати договір через нотаріальну
контору, але позивачка відмовилась,
мотивував відмову тим, що не може
повернути їм витрачені кошти. В цей час
вона сама не бажає продовжувати дію
договору довічного утримання та
доглядати за позивачкою, але вважає,
що її мотивування причини розірвання
договору- «невиконання або неналежне
виконання набувачем своїх обов*язків»є
невірним, та проти розірвання договору
за даних обставин вона заперечує. В
подальшому вона має намір звернутися
до суду з позовом до позивачки про
стягнення витрат у виконання договору
довічного утримання. Не заперечувала,
що в більшому обсязі догляд за
позивачкою здійснювала її мати, яка
часто навідувала позивачку, допомагала
матеріально, сама вона пропонувала
відповідачці допомогу у вигляді
прання, але позивачка відмовилась.

Свідок ОСОБА_5 в судовому
засіданні пояснив, що він є колишнім
чоловіком позивачки, має свій будинок,
але мешкає разом з позивачкою, оскільки
стан її здоров’я в цей час погіршився.
Йому відомо, що позивачка в 2005 році
уклала договір довічного утримання з
відповідачкою, у відповідності до
якого квартира перейшла у власність
останньої. Свої обов*язки по договору
відповідачка не виконувала, її мати
купувала ліки для позивачки, але не в
повному обсязі, відповідачка ліки, які
заказувала позивачка, не приносила,
могла сказати, що їх немає в аптеці, в
той час, як вони там були. Коли
позивачка звернулась до відповідачки з
проханням допомогти у виборі
телевізора та холодильника, остання не
з*явилась та допомоги не надала, на
прохання позивачки придбати антену
для телевізору також не відреагувала,
продукти харчування позивачці
приносила мати відповідачки, але не
регулярно, дуже рідко. Крім того, мати
відповідачки купила позивачці
велосипед, радіоприймач, приносила
гардини, але не нові. Скільки грошей
витратила мати позивачки протягом
терміну дії договору йому невідомо.
Коли в позивачки погіршився стан
здоров*я, знов таки мати відповідачки
пропонувала їй переїхати до себе,
залишивши квартиру.

Свідок ОСОБА_4 в судовому
засіданні пояснила, що вона є матір*ю
відповідачки. м з позивачкою протягом
тривалого часу- з 1983 року, оскільки
працювала разом з нею на заводі та
підтримували дружні стосунки.
Позивачка скаржилась їй, що за нею
нікому доглядати, та запропонувала
укласти договір довічного утримання в
обмін на свою квартиру. Оскільки в її
дочки біло відсутнє житло, вона
порадила саме їй укласти договір з
позивачкою. Вони з дочкою виконували
умови договору в повному обсязі:
надавали побутові послуги, сплачували
комунальні послуги, погасили борг за
комунальні послуги, купували ліки,
продукти харчування. В перші 2 роки
після укладення договору позивачка від
надання побутових послуг
відмовлялась. Приблизно о 2007-2008 році в
позивачки виявили цукровий діабет,
вона двічі на рік лежала в лікарні. Вона
сплачувала за лікування, купувала
медикаменти, але розписки з позивачки
не брала, оскільки не думала, що
позивачка буде наполягати на
розірванні договору, чеків збереглось
мало. Всі ліки, які виписував лікар,
вона купувала по списку, продукти
харчування приносила періодично. Крім
того, вона купувала краску для ремонту,
за свої кошти замінила раковину,
займалась похоронами сина позивачки на
які витратила 2500 грн., коли в будинку
чоловіка позивачки відрізали
світ,сплачувала 1000 грн. за підключення.
Вони з дочкою не заперечували проти
того, щоб в квартирі разом з позивачкою
мешкав її колишній чоловік. Вона
пропонувала позивачці переїхати до
неї, щоб вона могла доглядати її та
надавати допомогу, але та відмовилась.
Коли позивачка заявила, що бажає
продати квартиру з метою допомогти
придбати житло дітям своєї сестри, які
мешкають на Західній Україні, вона
запропонувала їй розірвати договір
довічного утримання через нотаріуса з
виплатою всіх витрат, які вона понесла
за весь період дії договору. На це
позивачка також відмовилась.

Свідок ОСОБА_6 в судовому
засіданні пояснила, що вона є сусідкою
позивачки, відповідачку не знає та
ніколи її не бачила. 30.03.2012 року вона за
проханням чоловіка позивачки прийшла
до неї, щоб виміряти рівень цукру в неї
в крові, оскільки позивачка хворіє на
цукровий діабет. Позивачка показала їй
договір довічного утримання та тільки
тоді їй стало відомо про його
існування. Ремонт в квартирі позивачки
був зроблений ще в 1990 році за рахунок
заводу, на якому та працювала, на
похорони сина позивачки кошти також
виділив завод. Вона не бачила щоб
відповідачка надавало позивачці
будь-які послуги, в квартиру до неї
вона не приходила, ремонти не робила. В
квартирі у ОСОБА_5 вона буває по 2-3 рази
на місяць, допомагає їй вимірювати
рівень цукру в крові, проводить в неї
до 2-х годин. Їй відомо, що позивачка
мешкає зі своїм колишнім чоловіком. Зі
слів позивачки їй відомо, що договір не
виконується відповідачкою, медичні
препарати для неї відповідачка не
купує, продукти харчування також.
Позивачка казала їй, що мати
відповідачки подарувала їй велосипед.
Ніколи не бачила відповідачку чи її
мати, які б приходили до позивачки та
приносили продукти. Хто оплачує
комунальні послуги за квартиру
позивачки їй невідомо.

Свідок ОСОБА_7 в судовому
засіданні пояснила, що вона знайома з
позивачкою біля 10 років, працювали
разом, підтримували дружні стосунки. Їй
відомо що тривалий час тому позивачка
просила мати відповідачки - ОСОБА_4 про
допомогу, та вона надавала їй допомогу:
сплачувала комунальні послуги,
погасила борг за комунальні послуги,
купували ліки, вони часто спілкувались
по телефону. Вона та ОСОБА_4 навідували
позивачку в неї вдома. ОСОБА_4 приносила
позивачці ліки, продукти харчування,
її чоловік проводив заміну раковини в
квартирі позивачки. Коли помер син
позивачки, саме ОСОБА_4 сплачувала
виплати за поминальний обід. Крім того,
вона бачила, що ОСОБА_4 купувала ліки на
суму 600 грн. для позивачки, коли та
знаходилась у лікарні, вони удвох
навідували її. Про існування договору
та його умови їй не було відомо. Чи
виконувала умови договору саме
відповідачка їй не відомо.

Суд, заслухавши позивачку,
відповідачку, свідків, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що між позивачкою та
відповідачкою ОСОБА_2, яка у
відповідності до свідоцтва про шлюб №
005774, виданого 27.09.2005 року (а.с. 8) змінила
прізвище на Косташ, 11.02.2005 року
укладений договір довічного утримання
(а.с.4), який був посвідчений державним
нотаріусом Сьомої донецької державної
нотаріальної контори ОСОБА_8 у реєстрі
1-188. Відповідно до умов договору
позивач передав відповідачці належну
їй на праві власності

квартиру АДРЕСА_1. Відповідачка,
відповідно до умов договору, повинна
була забезпечити позивачці довічне
утримання, яке складається з
забезпечення позивачки житлом, шляхом
збереження право безоплатного
довічного проживання у відчужуваній
квартирі; забезпечення триразовим
кола рійним харчуванням вартістю 200
грн. на місяць; надання побутових
послуг на суму 30 грн. на місяць;
забезпечення належними лікувальними
засобами на підставі виданих лікарями
рецептів на середню суму 70 грн. на
місяць, або 840 грн.

Вказаний договір позивачка уклала
сподіваючись на постійний догляд з
боку відповідачки.

Згідно п.3.1.1. договору довічного
утримання відчужувач (позивач) має
право вимагати розірвання договору у
разі невиконання або неналежного
виконання набувачем (відповідачем)
своїх обов”язків за договором.

У відповідності до ст.. 755 ЦК України
договір довічного утримання може бути
розірваний за рішенням суду в тому
числі на вимогу відчужувача у разі
невиконання або неналежного виконання
набувачем своїх обов*язків , незалежно
від його вини.

Як пояснила в судовому засіданні
позивачка, допомога з боку
відповідачки їй у відповідності до
умов договору не надавалась, цього
факту не спростовує сама відповідачка,
яка в судовому засіданні пояснила, що в
основному допомогу як матеріального
так і фізичного плану надавала
позивачці її мати- Григорюк ОСОБА_9
обставини також підтверджені
поясненнями самої ОСОБА_4, яка
зазначила, що допомогу позивачці
надавала вона, договір був укладений на
ім*я дочки, оскільки вона не мала свого
житла, а також свідка ОСОБА_7, які
зазначили, що саме мати відповідачки
постійно навідувала позивачку в
квартирі та в лікарні, купувала ліки,
продукти харчування, допомагала по
господарству, сплачувала комунальні
послуги, та заборгованість по них.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
також підтвердив, що ліки та продукти
харчування для позивачки, хоча і в
недостатньому обсязі купувала та
приносила мати відповідачки.
Відповідачкою не надано суду ніяких
доказів виконання будь якого пункту
договору довічного утримання, надані в
судовому засіданні копії квитанцій по
сплаті комунальних послуг, суд не може
прийняти до уваги, оскільки з них
неможливо встановити хто саме їх
оплачував. Крім того, суд не приймає до
уваги чеки та квитанції на придбання
медичних препаратів та засобів,
оскільки з них також не надається
можливим встановити хто їх купував, та
крім того відсутні данні чи
призначались всі зазначені препарати
саме позивачці та чи були вони
використані на її лікування. Таким
чином, як встановлено в судовому
засіданні, відповідачка, як сторона-
набувач за договором довічного
утримання, не виконувала його умов.
Суд не може розцінювати надання
допомоги матеріального характеру
позивачці з боку матері відповідачки
як виконання умов договору, виконувати
який зобов*язана сама відповідачка,
тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 755, 756 ч.1 ЦК України,
на підставі ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
договору довічного утримання
задовольнити.

Розірвати договір довічного
утримання, укладений 11 лютого 2005 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений 7-ю
Донецької державною нотаріальною
конторою, р-р 1-188.

Привести сторони за договором до
первопочаткового стану.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції в 10-денний строк з дня
його проголошення .

Суддя:

Л. І. Хмельницька