Справа № 1625/1427/12
УХВАЛА

03.04.2012 року Полтавський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Рябішина А.О.

при секретарі Дзюбенко Р.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава

справу за скаргою ПАТ"Укрсиббанк" на дії старшого державного виконавця ВДВС Полтавського РУЮ,-

у с т а н о в и в:

ПАТ"Укрсиббанк" (надалі банк) у травні 2011 року звернувся до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця ВДВС Полтавського РУЮ ОСОБА_1 (надалі державний виконавець) при винесенні постанови про повернення виконавчого листа № 2-1005/2009 виданого на підставі рішення Полтавського районного суду про стягнення з ОСОБА_2 (надалі боржник) на користь банку заборгованості в сумі 147 626,77 грн. , стягувачу на підставі п.4 ст.47 ЗУ"Про виконавче провадження" в частині зняття арешту з майна боржника у зв"язку із нібито не проведенням авансування виконавчих дій та виготовлення державного акта на земельну ділянку ; просив визнати бездіяльність державного виконавця щодо нездійснення підготовки та непередачі заявки на реалізацію арештованого майна до ВДВС ГУЮ в Полтавській області; скасувати постанову про повернення виконавчого листа та зобов"язати ВДВС Полтавського РУЮ вжити всіх передбачених законом заходів по виконанню зазначеного листа .

Скарга обґрунтовується тим , що на вимогу державного виконавця банк провів авансування на проведення виконавчий дій та виготовлення державного акта на земельну ділянку , що належить боржнику у розмірі 2000 грн. , а також тим , що з боку банку не відбулось перешкоджання державному виконавцю у проведенні виконавчих дій. Також державним виконавцем допущена неправомірна бездіяльність щодо не підготовки та не передачі пакету документів разом із заявкою на реалізацію арештованого майна до ВДВС ГУЮ в Полтавській області для проведення конкурсної комісії з метою визначення спеціалізованої торгівельної організації для подальшої реалізації цього майна.

В судове засідання представник банку не з"явився надавши суду заяву в якій свої вимоги викладені у скарзі підтримав та просив задовольнити з наведених у ній підстав. Справу просив слухати за його відсутності.

Державний виконавець в судове засідання не з"явився надавши суду заяву в якій заперечував з приводу задоволення скарги. Справу просив слухати за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку , що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено , що на виконанні у ВДВС Полтавського РУЮ знаходився виконавчий №2-1005/2009, виданий 21.10.2009 року Полтавським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь банку заборгованості в розмірі 147 626,77 грн.. 26.11.2009 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на все майно боржника. 09.12.2009 року державним виконавцем складено акт опису й арешту житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та земельної ділянки площею 0,15 га, за адресою с. Микільське , вул. Луначарського, 5, що належить на праві власності боржнику та перебуває в заставі банку. 13.05.2011 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 4 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження у зв"язку з тим, що банк перешкоджає проведенню виконавчих дій та не надав до ВДВС Полтавського РУЮ Державного акту про право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_2.

Відповідно до статті 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 50 Закону України Про виконавче провадження передбачено , що стягнення на майно боржника звертається в розмірах і обсягах, необхідних; для виконання за виконавчим документом з урахуванням витрат на виконання та стягнення виконавчого збору. У разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувана, стягнення звертається також на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до ст. 55 Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, старшим державним виконавцем 11.12.09 направлявся стягувачу лист за вих. №323243 про авансування витрат для забезпечення проведення виконавчих дій у розмірі 2000 грн.(виготовлення технічної документації на будинок, виготовлення державного акта на земельну ділянку, оцінку майна); згідно платіжного доручення № від 04.02.2010 року такі кошти були перераховані на рахунок виконавчої служби(а.с.12-13).

Зазначені обставини беззаперечно свідчать про те, що державному виконавцю на момент відкриття виконавчого провадження було достовірно відомо про відсутність на ім'я ОСОБА_2 державного акту на право власності на земельну ділянку , відсутність зазначеного державного акту у банку , більш того, він зобов'язувався самостійно провести необхідні дії по його виготовленню.

Крім того суд звертає увагу , що пунктом 1.16 Інструкції про порядок складання , видачі , реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі встановлено , що державний акт про право власності на земельну ділянку видається за заявою власника землі або землекористувача.

В даному випадку банк є іпотекодержателем зазначеної земельної ділянки і виходячи із змісту вищезазначеної інструкції він навіть не є особою , яка має право на звернення з приводу виготовлення державного акта.

Із вказаними обставинами погоджувався і державний виконавець зазначаючи про це у своїх відзивах на скаргу та уточнення до скарги.

Як вбачається з аналізу положень п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження перешкоджання провадженню виконавчих дій припускає активну протидію державному виконавцю у проведенні виконавчих дій.

Таким чином , ненадання Державного акту про право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_2, який у банку відсутній , взагалі не виготовлявся і не може бути виготовлений за заявою стягувача з об'єктивних причин , не може розцінюватися як перешкоджання провадженню виконавчих дій та слугувати підставою для повернення виконавчого документа стягувану в розумінні положень п.4 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження".

Також державним виконавцем не проведені всі можливі дії щодо забезпечення виконання рішення суду за рахунок іншого майна, належного боржнику, зокрема ? частини квартири АДРЕСА_1 та області, та транспортного засобу ВАЗ 21011, а також наявності іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За таких обставин , враховуючи те , що державним виконавцем не було вжито всіх передбачених законом заходів для виконання рішення суду і відповідно відсутність у нього достатніх підстав для повернення виконавчого документу стягувачу, передчасність таких дій, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова старшого державного виконавця ВДВС Полтавського РУЮ від 13.05.2011 року є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Доводи наведені державним виконавцем у відзивах на скаргу та у звернення до банку з цього приводу , що містяться в матеріалах справи , не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст. 41 Закону України Про виконавче провадження, якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачеві визнана судом незаконною чи скасована начальником або керівником вищестоящого органу державної виконавчої служби, начальником відповідного органу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню у 3-денний строк з дня отримання ухвали суду, постанови начальника або керівника вищестоящого органу державної виконавчої служби, начальника відповідного органу державної виконавчої служби. Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копія якої не пізніше наступного дня надсилається до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ.

Оскільки постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві визнана незаконною, виконавче провадження щодо стягнення коштів на користь ПАТ УкрСиббанквідповідно до вимог ст. 41 вказаного Закону підлягає відновленню. Тому суд приходить до висновку про необхідність зобовязання державного виконавця відновити виконавче провадження з примусового виконання судового рішення згідно виконавчого листа №2-1005/2009, виданого 21.10.2011 року Полтавським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ УкрСиббанкзаборгованості в розмірі 147 626,77 грн., з зобов'язанням вжити необхідні заходи щодо своєчасного та повного виконання вказаного судового рішення.

Вирішуючи питання щодо своєчасності звернення банку до суду із скаргою суд виходить з того . що копія постанови від 13.05.2011 року одержана банком лише 18.05.2011 року , скарга направлена до суду 30.05.2011 року і вважає , що відповідно до ч.ч. 4,6 ст.70 ЦПК України скарга подана до суду без пропуску строку на оскарження , встановленого законом. При цьому суд враховує , що 28 та 29 травня 2011 року , які передували подачі скарги є вихідними днями.

На підставі викладеного та керуючись ст. 387 ЦПК України , ст..82 ЗУ"Про виконавче провадження", суд,-

у х в а л и в :

Скаргу ПАТ"Укрсиббанк" на дії старшого державного виконавця ВДВС Полтавського РУЮ задовольнити;

Дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції ОСОБА_1 у частині винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 4 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження, в частині зняття арешту з майна ОСОБА_2 визнати неправомірними;

Бездіяльність старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції ОСОБА_1 щодо нездійснення підготовки та не передачі заявки на реалізацію арештованого майна до ВДВС ГУЮ у Полтавській області визнати неправомірною;

Постанову старшого державного виконавця ВДВС Полтавського РУЮ ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.05.2011 року по примусовому виконанню виконавчого листа №2-1005/2009, виданого 21.10.2011 року Полтавським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ УкрСиббанкзаборгованості в розмірі 147 626,77 грн. скасувати;

Зобов'язати старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції ОСОБА_1 ВДВС Полтавського РУЮ вжити всіх передбачених законом заходів по виконанню виконавчого листа №2-1005/2009, виданого 21.10.2011 року Полтавським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ УкрСиббанкзаборгованості в розмірі 147 626,77 грн.;

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 5 днів з дня її винесення , а сторонами , що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_3