Справа № 232/3933/12
Провадження 2/232/2583/12
У Х В А Л А

30 листопада 2012 року суддя Вінницького міського суду Вінницької області Федчишен С. А.,розглянувши матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, третіх осіб без самостійних вимог Управління МВС України у Вінницькій області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, підрозділу примусового виконання рішень ДВС головного управління юстиції у Вінницькій області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з цивільним позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, третіх осіб без самостійних вимог Управління МВС України у Вінницькій області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, підрозділу примусового виконання рішень ДВС головного управління юстиції у Вінницькій області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

Дослідивши матеріали позову, судом зясовано, що згідно рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 30.11.2009 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Головного управління МВС України у Вінницькій області, державного казначейства України, третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди було задоволено частково, стягнуто з головного управління МВС України у Вінницькій області за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 22310,85 гривень та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 223,10 гривень, по оплаті за інформаційно технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень. Дане рішення набуло законної сили 23.02.2010 року згідно ухвали апеляційного суду Вінницької області від 23.02.2010 року.

Як слідує із вищезазначеного рішення Державна казначейська служба була відповідачем по даній справі.

Відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого Постановою КМ України№845 від 03.08.2011 року (на який посилається і сам позивач у своєму позові), казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових осіб чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

Таким чином, з огляду на вищезазначене слідує, що порушені питання, які ставить ОСОБА_1 у даному позові, слід вирішувати в порядку розділу VI ЦПК України, що регулює процесуальні питання, повязанні з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав.

Враховуючи викладене та керуючись п.2 ч.2 ст. 122, ст.ст.209, 210 ЦПК України , суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, третіх осіб без самостійних вимог Управління МВС України у Вінницькій області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, підрозділу примусового виконання рішень ДВС головного управління юстиції у Вінницькій області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції може бути подано протягом пяти днів після отримання її копії.

Суддя: