справа № 2-696/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2012 року серпня 15 дня Бабушкінський
районний суд м. Дніпропетровська,
одноособово, під головуванням судді
Чулініна Д. Г.,

за секретаря -
Дельфонцевої Є. О.,

з участю:
позивача ОСОБА_1,

представників:
позивача ОСОБА_2,

відповідача Шипіленко Д. О.,
Нікітенка І. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровськ в
залі суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк», приватних
нотаріусів Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5 і
ОСОБА_6 про визнання недійсними
кредитних договорів, договору застави,
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню, -

встановив:

Відповідач, АТ «УкрСиббанк» (, м. Харків), позов не визнав,
заперечуючи дотриманням порядку
видачі споживчого кредиту та його
забезпечення заставою, а також
допущеними позивачем порушеннями
своїх зобов'язань, що дали підстави для
вчинення виконавчого напису.
Відповідач, ОСОБА_5, позов не визнала,
заперечуючи відсутністю з її боку
порушень правил посвідчення договору
застави і тим, що вона не належить до
суб'єктів спірних матеріальних
цивільних відносин.

Позивач, ОСОБА_1, яка у зв'язку з
укладенням шлюбу 15.04.2009 змінила
прізвище на ОСОБА_1, звернулася у
березні 2009 року до суду з позовом на
предмет припинення звернення банком
стягнення на переданий йому у заставу
автомобіль за вчиненим приватним
нотаріусом виконавчим написом з
підстав недійсності застави внаслідок
нікчемності кредитних договорів від
05.07.2007 №№ 0, 0, оскільки не
була додержана письмова форма їх
вчинення. Згодом ці вимоги позивач
доповнила визнанням цих кредитних
договорів недійсними. В обґрунтування
підстав позову позивач посилалася на
придбання нею автомобіля у червні 2007
року, для чого вона досягла з АТ
«УкрСиббанк» усної згоди про надання
споживчого кредиту під заставу цього
автомобіля. Так, отримавши у власність
автомобіль в натурі, позивач у липні 2007
року оформила договір застави до
підписання забезпеченого його умовами
кредитного договору, що зі слів
службовця банку був ще не готовий.
Позивач переказувала на користь банка
частинами грошові кошти в рахунок
повернення отриманої від нього суми,
так і не маючи на руках підписаного
кредитного договору. Сплативши більше
104 337 гривень, позивач 24.01.2009 отримала
від банка повідомлення про борг зі
сплати 17 780,94 гривень за кредитними
договорами №№ 0, 0, які вона
ані 05.07.2007, ані пізніше не підписувала,
як не підписувала договір банківського
рахунку № 1364214 від 04.07.2007, проте
відповідач її лист від 10.02.2009 про це
проігнорував і службове розслідування,
про яке вона просила, не провів.

Позивач в судовому засіданні також
пояснила, що для оплати купівлі
автомобіля вартістю у 303 000 гривень вона
написала заяву до установи банку про
переказ 249 000 гривень в кредит з
грошовим еквівалентом у швейцарських
франках, і лише через рік довідалася, що
заставою автомобіля забезпечений ще
один кредит на суму 26 800 гривень, який
вона не брала. Як їй стало відомо зі
слів службовців установи банку, ОСОБА_8,
в особі якого спірні договори
підписані зі сторони АТ «УкрСиббанк»,
звільнений у зв'язку з притягненням до
відповідальності за обман,
використаний ним до клієнтів банку.
Наполягала, що застереження в договорі
застави про забезпечення нею кредиту
на суму 26 800 гривень рукою дописано
пізніше вже після підписання цього
договору і без відома позивача. Одразу
після посвідчення приватним
нотаріусом договору застави позивачу
на руки примірник цього договору не
видали, пояснюючи, що договір має бути
підписаний зі сторони АТ «УкрСиббанк»
представником в м. Харкові, як
вбачається з пояснень позивача.
Стверджувала, що автомобіль був нею
застрахований зі сплатою тарифу в сумі
9 900 гривень за рахунок власних коштів.

Представник позивача в своїх
поясненнях доповнила, що позивач
звернулася з листом до установи банку з
приводу службового розслідування
після ознайомлення зі своєю кредитною
справою, яку їй надали в установі банку,
де вона виявила договори, які вона
ніколи не підписувала і вперше
побачила.

Позивач і її представник, виклавши
доводи позовної заяви, в судовому
засіданні просили визнати недійсними
кредитні договори від 05.07.2007 №№ 0,
0 через нікчемність, оскільки вони
не підписані позичальником, відповідно
до ст. 548 ЦК України визнати недійсним
договір застави автомобіля, укладений
для забезпечення недійсного
зобов'язання, у зв'язку з чим визнати
виконавчий напис нотаріуса таким, що не
підлягає виконанню.

Представник відповідача, який через
зміни у законодавстві своє фірмове
найменування Акціонерний комерційний
інноваційний банк «УкрСиббанк» змінив
на Публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк», у судовому засіданні
розбіжність між сумами у гривнях в
договорах застави і кредиту пояснювала
визначенням валюти основного
зобов'язання у швейцарських франках з
грошовим еквівалентом в гривнях на
дату укладення договору, а не навпаки, а
також різницею між визначенням
грошового еквіваленту за курсом
конвертації валют НБУ для погодження
умов кредитування і комерційним курсом
конвертації валют АТ «УкрСиббанк» для
грошового переказу. Наполягала, що всі
договори підписані сторонами 05.07.2007.
Визнала, що відповідач, виконуючи
обов'язки з кредитного договору,
переказав на користь продавця
автомобіля 249 000 гривень.

Відповідач, ОСОБА_5, у своїх письмових
запереченнях вказувала, що є
неналежним відповідачем, оскільки
будь-які вимоги про відшкодування
шкоди з підстав порушення правил
вчинення нотаріальних дій позивачем у
цій справі не заявлені, а за вимогами
про усунення сумнівів у дійсності
цивільних відносин має відповідати АТ
«УкрСиббанк», який наполягає на їх
існуванні.

Експерт Ніколайчук Т. В., роз'яснюючи
свій висновок, пояснила в судовому
засіданні, що для свого дослідження
використовувала всі наявні у неї
зразки почерку і підписів особи під
іменем ОСОБА_1 за період з 2003 до 2009 року,
застосовуючи автоматизовану систему
«ДІЯ» як допоміжний прийом
діагностування ознак імітації підпису
для перевірки своїх переконань і
підсумків, яких вона дійшла під час
дослідження. Експерт вказала, що в
договорі банківського рахунку об'єкт
дослідження, тобто підпис за ОСОБА_1,
спрощений, що не дало можливості
зробити категоричну відповідь на
поставлені питання в цій частині. З
слів експерта, у всякому випадку,
йдеться про те, що надані на експертизу
договори підписані точно не ОСОБА_1
(ОСОБА_1), а іншими особами, проте
стверджувати про імітацію підписів
однією чи декількома сторонніми
особами немає можливості через
обмежену кількість об'єктів для
порівняння.

Відповідачі, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, подали до
суду заяви про розгляд справи в їх
відсутність, а позивач, її представник
та представники АТ «УкрСиббанк» після
перерви в судове засідання не
з'явилися, і від позивача надійшла
заява про продовження судового
розгляду в її відсутність, на підставі
чого фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу відповідно до ч. 2 ст.
197 ЦПК України після перерви в судовому
засіданні не здійснюється, та журнал
судового засідання не ведеться.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, допитавши
експерта, дослідивши зібрані письмові
докази, дійшов висновку про часткове
задоволення позову, виходячи з
встановлених у судовому засіданні
наступних обставин.

28.06.2007 позивач уклала договір
купівлі-продажу № 28-кр з Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Дніпроросінвест», на умовах якого
згідно з ст. 698 ЦК України за ціною в 303 000
гривень ТОВ «Дніпроросінвест» продав,
а позивач купила автомобіль марки
«Мазда СХ-7», 2007 року, на шасі № НОМЕР_3
(т. 1 а.с. 35-36). Позивач з продавцем в п. 3.1
договору дійшли згоди про оплату ціни
товару авансом частинами, з яких друга
частина оплачується за рахунок
отриманого позивачем кредиту, для чого
напередодні позивач згідно з ст. 11
Закону України «Про захист прав
споживачів» зверталася в м.
Дніпропетровську з письмовою заявою
про видачу споживчого кредиту до
відділення № 285 Дніпровського
регіонального департаменту АКІБ
«УкрСиббанк», що визнано сторонами і
узгоджується з листом ТОВ
«Дніпроросінвест» від 13.06.2007 (т. 1 а.с. 38).

29.06.2007 автомобіль марки «Мазда СХ-7», 2007
року, на шасі № НОМЕР_3 зареєстрований
за позивачем на праві власності з
видачею державного номерного знаку
НОМЕР_4.

05.07.2007 в рахунок оплати ціни автомобіля
позивач власним коштом за квитанцією №
130506 (т. 1 а.с. 34) сплатила 54 000 гривень, а
залишок на суму 249 000 гривень на користь
продавця того ж дня переказав
відповідач, АТ «УкрСиббанк», виконавши
на запропонованих умовах кредитного
договору свій обов'язок згідно з ст. 1054
ЦК України видати позивачу в кредит
кошти, еквівалентні 59 952,33 швейцарських
франків за офіційним курсом НБУ на день
переказу, що визнано сторонами і
узгоджується з письмовою заявою
позивача від 10.02.2009 (т. 1 а.с. 39).

Згідно з ст. 629 ЦК України для АТ
«УкрСиббанк» і ОСОБА_1 обов'язкові
істотні умови надання в кредит коштів в
межах 63 000 швейцарських франків під
проценти в розмірі 8,99 % річних з
поверненням їх позивачем відповідачу
строком до 05.07.2014.

Виконання позивачем зобов'язання з
дотриманням згідно з ст. 526 ЦК України
цих істотних умов договору споживчого
кредиту забезпечене передачею
автомобіля «Мазда СХ-7», д/н НОМЕР_4, в
заставу відповідачу, АТ «УкрСиббанк»,
відповідно до ст.ст. 574, 585 цього Кодексу
на умовах договору № 0/0/3,
укладеного позивачем 05.07.2007 з
відповідачем, АТ «УкрСиббанк», після
переказу останнім решти оплати за цей
автомобіль. За умовами п. 1.3 цього
договору (т. 1 а.с. 9-12), посвідченого під
реєстровим № 2255 приватним нотаріусом
ОСОБА_5 Дніпропетровського міського
нотаріального округу, згідно з ст. 584 ЦК
України заставою забезпечені вимоги
відповідача до позивача з кредитного
договору № 0 від 05.07.2007 про
повернення кредиту і сплату процентів
за користування ним з правом
достроково звернути стягнення на
предмет застави відповідно до ч. 2 ст. 590
цього Кодексу, як встановлено п.п. 5.1, 5.3.3
договору, у випадку прострочення
позивача як боржника.

Будь-які договори в формі одного
окремого документа позивач не
підписувала, через що для належного
оформлення кредитної справи та для
відкриття позивачу мультівалютного
банківського рахунку № 1400 під
обслуговування кредиту невідомі особи
у відділенні № 285 Дніпровського
регіонального департаменту АКІБ
«УкрСиббанк» протягом невстановленого
часу після видачі кредиту на
розроблених бланках договорів АКІБ
«УкрСиббанк» без жодних повноважень
виконали за позивача підписи з метою
створити видимість укладення з нею
«про людське око» договору
банківського рахунку № 1364214 від 04.07.2007,
кредитного договору № 0 від 05.07.2007
про надання в кредит 63 000 франків на
споживчі потреби придбання легкового
автомобіля, а так само кредитного
договору № 0 від 05.07.2007 про надання
в кредит 26 800 гривень на оплату
страхового тарифу для страхування
предмета застави.

На основі цих з'ясованих обставин суд
згідно з ст. 213 ЦПК України обґрунтовує
своє рішення, виходячи з того, що вони
знайшли свої безсумнівне
підтвердження у поясненнях позивача,
підтверджених висновком експерта
Дніпропетровського НДІСЕ № 2098-11 від
12.12.2011, якого вона дійшла у підсумку
почеркознавчого дослідження
оригінальних примірників договорів,
наданих відповідачем, що узгоджуються
з відомостями договору застави та
письмових заяв про відсутність в
позивача примірників договорів і про
необхідність службової перевірки (т. 1
а.с. 40-41).

Суд в оцінці висновку експертизи
Дніпропетровського НДІСЕ № 2098-11 від
12.12.2011 про імітацію підписів ОСОБА_1
(ОСОБА_1) іншими особами в кредитних
договорах від 05.07.2007 №№ 0, 0,
банківського рахунку № 1364214 від 04.07.2007
зважує відповідно до ч. 6 ст. 147 ЦПК
України на проведення судовим
експертом дослідження наданих
відповідачем документів за
зареєстрованою методикою, тоді як
відповіді на поставлені судом питання
надані з наведенням послідовного
обґрунтування без суперечностей, з
необхідною повнотою і пов'язані з
проведеним дослідженням, що відповідає
ст. 66 ЦПК України.

Позивач не оспорює виконання
відповідачем, АТ «УкрСиббанк», вимог ч.
2 ст. 11 Закону України «Про захист прав
споживачів», у чинній з 01.12.2005 редакції,
проте ніщо у цій справі не спростовує
твердження позивача про відсутність у
неї на момент підписання договору
застави кредитних договорів від 05.07.2007
№№ 0, 0, а відповідач доказів
для цього всупереч ч. 4 ст. 11 цього
Закону не надав, як не надав відповідач
жодного доказу, допустимого за ч. 2 ст. 59
ЦПК України для підтвердження видачі
позивачу валютних цінностей у
будь-якій іншій формі, окрім як
переказу продавцю оплати придбаного
позивачем автомобіля.

Водночас, кредитний договір відповідно
до ст. 1055 ЦК України укладається у
письмовій формі, яка згідно з ст. 207
цього Кодексу вважається дотриманою,
якщо його зміст зафіксований в одному
або кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони.
За правилами ст.ст. 640, 1054 ЦК України
кредитний договір є консенсуальним і
укладеним з моменту одержання особою,
яка направила пропозицію укласти
договір, відповіді про прийняття цієї
пропозиції.

У з'ясованих обставинах письмова заява
позивача на видачу споживчого кредиту
визнається документом, яким обмінялися
сторони, і в формі якого позивач згідно
з ч. 1 ст. 641 ЦК України зробила оферту, що
за змістом відповідала абзацу третьому
ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист
прав споживачів», оскільки сторони це
визнали і не оспорюють.

Як вбачається з договору дарування
земельної ділянки та акта
прийому-передачі від 06.07.2007 (т. 1 а.с. 37,
92зворот), що тісно пов'язаний з умовами
п.п. 3.1, 4.1 договору купівлі-продажу №
28-кр про передачу продавцем протягом
одного дня автомобіля лише після
повної оплати його ціни до 10.07.2007,
автомобіль «Мазда СХ-7», д/н НОМЕР_4,
прийнятий за ОСОБА_1 06.07.2007 від ТОВ
«Дніпроросінвест» її чоловіком
ОСОБА_10, що свідчить про повну оплату
його ціни і опосередковано підтверджує
переказ банком напередодні грошових
коштів у відповідь на заяву про видачу
споживчого кредиту.

Тобто, АТ «УкрСиббанк», яке одержало
пропозицію позивача укласти кредитний
договір, у межах строку для відповіді, а
саме необхідного для належної оплати
ціни автомобіля, переказало відповідну
суму грошей, що засвідчило його бажання
укласти договір споживчого кредиту,
чим вчинило дію, яка за ч. 2 ст. 642 ЦК
України визнається акцептом
пропозиції.

Суд критично оцінює наданий приватним
нотаріусом ОСОБА_6 примірник договору
застави з дописаними рукою
застереженнями про забезпечення також
договору № 0, (т. 1 а.с. 172, 176, 187-188, 192),
на якому нею вчинений виконавчий напис,
оскільки виданий позивачу примірник
цього договору, що зберігався у справах
приватного нотаріуса ОСОБА_5 (т. 1 а.с.
9-12), таких застережень не містить, що в
сукупності з відсутністю у позивача
кредитних договорів на момент
виникнення права застави та з
підписанням спірних договорів за
позивача іншою особою всупереч ст. 207 ЦК
України з імітацією її підпису
переконує суд у внесенні застережень
до договору застави вже після його
підписання і без відома позивача. З цих
мотивів суд згідно з ст. 212 ЦПК України
не приймає, як не достовірний,
примірник договору застави, на якому
приватним нотаріусом ОСОБА_6 був
вчинений виконавчий напис, а також не
приймає договір банківського рахунку
№ 1364214 від 04.07.2007 і кредитний договір №
0 від 05.07.2007, як неукладені в силу
ст. 639 ЦК України.

Підписуючи договір застави №
0/0/3, позивач підтвердила
відповідність її внутрішній волі свого
волевиявлення на досягнення з АТ
«УкрСиббанк» згоди з умов про валюту і
суму кредиту, про дату його видачі і
строк його повернення, про сплату
процентів і річну відсоткову ставку та
вид забезпечення повернення кредиту,
що для кредитного договору є істотними
за визначенням ст. 638 ЦК України і
відображені у п. 1.3 цього договору
застави. За відсутності підписаного
позивачем договору № 0 від 05.07.2007
суд відхиляє наданий відповідачем
примірник такого договору згідно з
ст.ст. 58, 179 ЦПК України, як неналежний
доказ погоджених умов кредитування, що
згідно з ст. 548 ЦК України виключає
застосування пені до цивільних
відносин позивача і банка, а так само
виключає застосування ч. 2 ст. 1050 ЦК
України, оскільки виконання основного
зобов'язання частинами (з
розстроченням) відповідно до ст. 529 ЦК
України сторонами у належній формі не
погоджено.

Відповідно, сторонами додержана
письмова форма укладення кредитного
договору про надання позивачу на
встановлених вище умовах під заставу
автомобіля в кредит 59 952 швейцарських
франка 33 сантима, еквівалентних 249 000
гривень на момент виникнення основного
зобов'язання позивача, а факт передачі
банком позивачу будь-яких інших коштів
в кредит суд відповідно до ст. 212 ЦПК
України відкинув, як невстановлений, за
браком доказів підтвердження за
правилами ст. 545 ЦК України такої
передачі.

З досудової вимоги АТ «УкрСиббанк» від
21.04.2008 (т. 1 а.с. 199), врученої позивачу
10.05.2008 (т. 1 а.с. 189), вбачається
зарахування отриманих від позивача сум
на погашення своїх вимог щодо
отримання процентів і частково
основного боргу, внаслідок чого
відповідач вимагав сплатити
прострочені проценти на суму 527
швейцарських франків 92 сантими, а також
достроково повернути кредит на всю
суму 62 880 швейцарських франків 43
сантимів, які він вважав виданими
позивачу.

30.01.2009 приватний нотаріус ОСОБА_6
Дніпропетровського міського
нотаріального округу вчинила на
вказаному вище договорі застави
виконавчий напис № 176, яким
запропонувала звернути стягнення на
належний позивачу предмет застави в
рахунок задоволення коштами,
отриманими від його реалізації, вимог
відповідача, АТ «УкрСиббанк», на суму 409
652 гривні 59 коп., що включає 6 036 гривень
справленої плати за вчинення напису і
еквівалентна 57 065 швейцарським франкам
75 сантимам основного боргу з договору
від 05.07.2007 № 0, 1 594 швейцарським
франкам 16 сантимам процентів з 01.10.2008 до
31.12.2008, 341 швейцарським франкам 96
сантимам пені за час прострочення у
повернені кредиту з 07.10.2007 до 08.01.2009 та 44
швейцарським франкам 75 сантимам за час
прострочення процентів з 07.09.2007 до
08.01.2009.

Як вбачається з цього виконавчого
напису (т. 1 а.с. 173), він вчинений,
оскільки нотаріус вважала безспірними
вимоги відповідача як кредитора через
настання строку виконання
забезпеченого зобов'язання 11.06.2008.
Проте, через наявні сумніви в
істинності висновку про відправлення
поштою листів на адресу позивача
відповідно до ст.ст. 27, 60 ЦПК України суд
за браком доказів відкидає, як не
встановлений, факт отримання позивачем
повідомлення про подання нотаріусу
своїх заперечень щодо суми боргу не
пізніше тридцятого дня до дня вчинення
виконавчого напису.

10.02.2009 відкрите виконавче провадження з
примусового звернення стягнення на
підставі цього виконавчого напису, а
03.03.2009 державний виконавець описав і
наклав арешт на автомобіль, про що ним
складений акт (т. 1 а.с. 30, 32-33).

Як вбачається з договору застави, її
предмет не перебував у заставі третіх
осіб, а за наявності сумнівів суд
відповідно до ст. 60 ЦПК України
відкидає, як не встановлені, факти
реєстрації цієї застави у Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна,
передання речей у наступну заставу, що
виключає застосування правил Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень» про
порядок звернення стягнення.

Нотаріус згідно з ст. 18 ЦК України
здійснює захист цивільних прав шляхом
вчинення виконавчого напису на
борговому документі у випадках і в
порядку, встановлених ст.ст. 87, 88 Закону
України «Про нотаріат», на виконання
яких постановою КМ України № 1172 від
29.06.1999 до переліку документів, за якими
стягнення заборгованості проводиться
на підставі виконавчих написів у
безспірному порядку, віднесені
нотаріально посвідчені угоди, що
передбачають право звернення
стягнення на заставлене майно. З огляду
на це п. 283 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої наказом Мін'юсту
України 20/5 від 03.03.2004, вказує, що
нотаріус в межах строків давності
вчиняє виконавчий напис, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем.

Розв'язуючи вимоги про визнання
договорів недійсними, суд виходить з
встановленого факту того, що кредитний
договір № 0 від 05.07.2007 в належній
формі укладений не був, а дійсність
договору застави заперечувалася в
частині рукописних виправлень на
одному з примірників цього договору, що
оцінений судом недостовірним, на
підставі чого належить ухвалити
рішення про відмову в позові в цій
частині, оскільки оспорюванні договори
згідно з ст. 11 ЦК України не здатні
породжувати цивільні відносини.

Оскільки іншого відповідачем не
доведено, за внутрішнім переконанням
суд дійшов висновку про те, що
кредитний договір № 0 від 05.07.2007 не
укладався, а позивачу був виданий
відповідачем 05.07.2007 споживчий кредит з
дотриманням письмової форми договору
на умовах, за яких на час вчинення
нотаріусом виконавчого напису строк
виконання основного зобов'язання
згідно з ст.ст. 529-531 ЦК України ще не
настав, а відповідач права достроково
вимагати виконання не мав. За
визначенням ст. 612 ЦК України
прострочення позивача, як боржника,
було відсутнє, а вимога відповідача, АТ
«УкрСиббанк», не мала підтверджень
безспірності звернення стягнення на
предмет застави, оскільки мала бути
попередньо доведена сума наданого
позивачу кредиту та підстави
нарахування пені, що за ст.ст. 589, 590 ЦК
України виключало підстави для
застосування такої форми
юрисдикційного захисту, якою є
виконавчий напис нотаріуса.

Таким чином, порушені права позивача,
як позичальника і заставодавця, згідно
з ст. 15 ЦК України підлягають захисту у
спосіб припиненням стягнення
відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 цього Кодексу
як дії відповідача, що порушує такі
права, у зв'язку з чим виконавчий напис
визнається по суду таким, що не
підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати відносяться на рахунок кожної
сторони пропорційно задоволеним
вимогам, з урахуванням звільнення
позивача від судових витрат лише щодо
вимог з відносин споживчого кредиту.

Керуючись ст.ст. 218, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис № 176, вчинений
30 січня 2009 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 на
укладеному ОСОБА_1 з Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк» договорі застави
автомобіля «Мазда СХ-7», 2007 року
випуску, на шасі №НОМЕР_5 з державним
номерним знаком НОМЕР_4, - таким, що не
підлягає виконанню.

ОСОБА_1 в іншій частині вимог до
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», приватних нотаріусів
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 і ОСОБА_6
відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2)
з Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» (, м.
Харків) відшкодування 1 968 гривень 96 коп.
оплаченої судової експертизи, 30
гривень оплачених витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Стягнути на користь держави на р/р
0004 Управління ДКСУ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська (код ЄДРПОУ суду
02891368), відкритий в ГУДКСУ в
Дніпропетровській області (МФО 805012), з
ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) 214 гривень 60 коп.
судового збору з призначенням платежу
з кодом 22030001: «судовий збір, код 02891368,
пункт 1.2 (позовна заява немайнового
характеру)», з Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» (, м. Харків) 214 гривень 60 коп.
судового збору з призначенням платежу
з кодом 22030001: «судовий збір, код 02891368,
пункт 1.2 (позовна заява немайнового
характеру)».

Рішення підлягає оскарженню до Судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подання через
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська апеляційної скарги
протягом десяти днів, починаючи з
наступного за днем вручення його копії.

Суддя