Справа № 2-2112/11 провадження № 22-ц/0390/317/12
Головуючий у 1 інстанції:Кухтей Р.В.
Категорія: 27 Доповідач: Подолюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2012 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області:

головуючого - судді Подолюка В.А.,

суддів Данилюк В.А., Гапончука В.В.,

при секретарі Матюхіній О.Г.,

з участю представника позивача
-Кульбій-Кухар Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Мегабанк«до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
розірвання кредитних договорів,
стягнення заборгованості за кредитним
договором та звернення стягнення на
предмет іпотеки, зустрічним позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства «Мегабанк», ОСОБА_3 про
визнання недійсними договору поруки,
кредитного договору та договору
іпотеки, за апеляційними скаргами
позивача публічного акціонерного
товариства «Мегабанк«та відповідача
ОСОБА_2 на заочне рішення Луцького
міськрайонного суду від 3 листопада 2011
року ,-

В С Т А Н О В И Л А
:

7 травня 2009 року публічне акціонерне
товариство «Мегабанк«(далі
ПАТ»Мегабанк») звернулося в суд з
уточненими та доповненими під час
розгляду справи позовними вимогами до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розірвання
кредитних договорів, стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Позовні вимоги мотивувало тим, що
31 жовтня 2007 року між ПАТ «Мегабанк« та
ОСОБА_2 був укладений кредитний договір
№161/2007 відповідно до умов якого
позикодавець надав грошові кошти в
сумі 750000 грн. а позичальник
зобов'язувався повернути зазначену
суму по 30 жовтня 2022 року зі сплатою
щомісячних сум, відповідно до додатку
№1 до кредитного договору, сплатити
відсотки в розмірі 17% річних.
Додатковою угодою №1 від 1 вересня 2008
року було збільшено розмір до 22% річних
за вказаним кредитним договором, а
додатковою угодою №2 від 24 квітня 2009
року розмір процентів був зменшений до
0,1% річних.

На забезпечення виконання
зобов'язань за кредитними договорами
№161/2007 та №162/2007 від 31 жовтня 2007 року,
між банком та ОСОБА_2 був укладений
договір іпотеки, предметом якого є
приміщення від №3-1 по №3-7) літер А-3,
загальною площею 81,4 кв.м. з усіма його
при належностями по АДРЕСА_1 Волинської
області.

31 жовтня 2007 року між ПАТ
«Мегабанк»та ОСОБА_3 був укладений
договір поруки, за умовами якого
відповідач поручалася перед банком за
своєчасне та повне виконання
зобов'язань за кредитним договором
№161/2007 від 31 жовтня 2007 року
позичальником ОСОБА_2

Цього ж числа, між ПАТ
«Мегабанк»та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір №162/2007 за умовами
якого позичальник отримала кредит в
сумі 750000 грн. з терміном погашення до 30
жовтня 2022 року та сплатою 17% річних за
користування кредитом із внесенням
щомісячних платежів на погашення
заборгованості. Додатковою угодою №1
від 1 вересня 2008 року було збільшено
розмір сплати процентів до 22%, а
додатковою угодою від 24 квітня 2009 року
було зменшено розмір процентів до 0,1%
річних.

На забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним
договором №1622007 між банком та ОСОБА_2
був укладений договір поруки.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
від 6 жовтня 2011 року позов ПАТ
«Мегабанк»до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості в солідарному порядку
за договором поруки від 31 жовтня 2007
року на забезпечення виконання умов
боржником ОСОБА_3 за кредитним
договором №1622007 залишено без розгляду
(а.с.389-390,402).

15 листопада 2007 року між ПАТ
«Мегабанк» та ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір №1722007 за умовами
якого боржник отримав кредит в сумі
2.500.000 грн. зі строком повернення по 14
листопада 2017 року та сплатою відсотків
в розмірі 17% річних.

На забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_4 за вказаним кредитним
договором, цього ж числа між банком та
ОСОБА_2 був укладений іпотечний
договір, предметом якого є приміщення
офісу №17-18,загальною площею 135,3 кв.м., а
саме приміщення із 1 по 7 разом зі всіма
його при належностями, що знаходяться
по АДРЕСА_1 а також укладений договір
поруки.

Оскільки вказані зобов'язання
відповідачами за вказаними кредитними
договорами не виконуються відповідно
до умов укладених правочинів та вимог
чинного законодавства, позивач просив
постановити судове рішення, яким
розірвати кредитні договори №161/2007 від
31 жовтня 2007 року, укладеного між ПАТ
«Мегабанк»та ОСОБА_2, №1622007 від 31 жовтня
2007 року, укладеного між ПАТ
«Мегабанк»та ОСОБА_3 і №172/20076 року,
укладеного банком з ОСОБА_4

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
заборгованість за кредитним договором
№161/2007 від 31 жовтня 2007 року в сумі 719765,84
грн., із яких заборгованість за
кредитом -695151,26 грн.; за процентами -1180,50
грн.; штраф та пеня - 20577,81 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за
кредитним договором №162/2007 від 31
жовтня 2007 року в сумі 832005,81 грн. із яких:
708333,94 грн. заборгованості за кредитом;
103231,94 заборгованість за процентами;
20439,93 грн. - сума штрафів та пені.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2
заборгованість за кредитним договором
№172/2007 від 15 листопада 2007 року в сумі
2691433,26 грн. із яких заборгованість за
кредитом -2312494 грн., 262229,26 грн.
заборгованості за процентами та 116710,00
грн. штрафів та пені.

В рахунок погашення заборгованості в
сумі 719765,84 грн. за кредитним договором
№161/2007 від 31 жовтня 2007 року, укладеного
між ПАТ «Мегабанк»та ОСОБА_2 та
кредитним договором №162/2007 від 31 жовтня
2007 року в сумі 832005,81 грн., укладеного між
ПАТ «Мегабанк»та ОСОБА_3, разом 1551771,65
грн., звернути стягнення на предмет
іпотеки, згідно
нотаріально-посвідченого договору від
31 жовтня 2007 року за реєстровим №8723 -
офіс (приміщення від №3-1 по №3-7) літера
А-3, загальною площею 81,4 кв.м., що
знаходяться в АДРЕСА_1 для задоволення
потреб вимог позивача за вказаними
кредитними договорами шляхом продажу
позивачем предмета іпотеки будь-якій
особі -покупцеві, відповідно до ст.38
Закону України «Про іпотеку».

В рахунок погашення заборгованості в
сумі 2.691.433,26 грн. за кредитним договором
№1722007 від 15 листопада 2007 року,
укладеного між ПАТ «Мегабанк»та
ОСОБА_4, відповідно до
нотаріально-посвідченого іпотечного
договору від 15 листопада 2007 року за
реєстровим №9098 звернути стягнення на
предмет іпотеки -приміщення офісу
№17-18, загальною площею 135,3 кв.м., а саме
приміщення із 1 по 7, що знаходиться за
адресою по пр.Перемоги,5 м.Луцька шляхом
продажу позивачем предмета іпотеки
будь-якій особі-покупцеві відповідно
до ст.38 Закону України «Про іпотеку»та
стягнути судові витрати по справі.

11 вересня 2009 року ОСОБА_2
звернулася із зустрічними позовними
вимогами до ПАТ «Мегабанк»про
визнання кредитного договору та
договору іпотеки недійсними
посилаючись на те, що укладений між
сторонами 31 жовтня 2007 року за №161/2007
правочин є дискримінаційним по
відношенню до позичальника, оскільки
безпідставно, в односторонньому
порядку банком було збільшено
відсоткову ставку, що призвело до
порушення виконання своїх зобов'язань
за кредитним договором, збільшення
відсотків за користування кредитом та
стягнення у зв'язку з цим зайвих сум на
його користь.

Такі дії банку позичальник вважає
неправомірними, суперечать положенням
ст.ст.203,215,548,627,651 ЦК України, у зв'язку з
чим просила задовольнити її вимоги
шляхом визнання недійсним кредитного
договору та визнати недійсним
укладений на забезпечення виконання
зобов'язань договір іпотеки.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
від 12 травня 2011 року зазначені позовні
вимоги об'єднані в одне провадження зі
справою за позовом ПАТ «Мегабанк»до
відповідачів про розірвання кредитних
договорів, стягнення заборгованості та
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

В лютому 2011 року ОСОБА_4 звернувся
до публічного акціонерного товариства
«Мегабанк»про визнання кредитного
договору недійсним. Позовні вимоги
мотивував тим, що кредитний договір
№172/2007 від 15 листопада 2007 року він не
підписував, а тому такий правочин
відповідно до ст.203 ч.1,ст.215 ЦК України
має бути визнаний недійсним в судовому
порядку.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
від 3 листопада 2011 року позовні вимоги
ОСОБА_4 до ПАТ «Мегабанк»про визнання
кредитного договору недійсним
залишено без розгляду з підстав,
передбачених ч.1 п.3 ст.207 ЦПК України.

9 лютого 2011 року ОСОБА_2 подала
зустрічний позов до публічного
акціонерного товариства
«Мегабанк»,ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору поруки. Позовні
вимоги мотивувала тим, що на виконання
зобов'язань за кредитним договором від
31 жовтня 2007 року №162/2007,укладеного між
ОСОБА_3 та банком, за умовами, якого
позичальник отримала кредит в сумі 750000
грн., вона договір поруки не
підписувала, а тому його слід визнати
недійсним.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
від 3 листопада 2011 року позовну заяву
ОСОБА_2 до ПАТ «Мегабанк»,ОСОБА_3 про
визнання недійсним договору поруки
залишено без розгляду з підстав,
передбачених ч.3 ст.169,207 ч.1 п.3 ЦПК
України.

6 травня 2011 року публічне акціонерне
товариство «Мегабанк»звернулося із
позовними вимогами до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором. Позивач мотивував свою
вимогу тим, що відповідач не виконує
своїх зобов'язань щодо повернення
коштів згідно графіку платежів у
період з 5 травня 2009 року по 25 квітня 2011
року за кредитним договором від 15
листопада 2007 року за №172/2007 відповідно
до якого позичальнику було надано
2.500.000 грн. на споживчі потреби під 17,7%
річних та кінцевим терміном повернення
14 листопада 2017 року. Тому з ОСОБА_4 на
користь банку слід стягнути 53286 грн.71
коп., із яких 4629,03 грн. процентів за
вказаний період, 48657,68 грн. неустойки та
судові витрати по справі. Дані позовні
вимоги були уточнені і об'єднанні в
одне провадження з основним позовом до
всіх боржників.

Заочним рішенням Луцького
міськрайонного суду від 3 листопада 2011
року позов ПАТ«Мегабанк» про
розірвання кредитних договорів,
стягнення заборгованості за
кредитними договорами та звернення
стягнення на предмет іпотеки
задоволено частково. Постановлено
розірвати кредитні договори №161/2007 від
31 жовтня 2007 року, укладеного між ПАТ
«Мегабанк»та ОСОБА_2; №162/2007 від 31
жовтня 2007 року, укладеного між банком
та ОСОБА_3; №172/2007 від 15 листопада 2007
року, укладеного між банком та ОСОБА_4,
стягнути солідарно з боржників ОСОБА_2
та ОСОБА_3 719765 грн.84 коп. та 832005 грн. 81
коп. заборгованості за кредитними
договорами №161/2007, №162/2007 від 31 жовтня
2007 року.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_2
солідарно заборгованість за кредитним
договором №172/2007 від 15 листопада 2007
року в сумі 2.691.433 грн.26 коп. та в рівних
частинах з відповідачів на користь
позивача 1700 грн. судового збору, 120 грн.
витрат з ІТЗ розгляду справи.

В поданій апеляційній скарзі ПАТ
«Мегабанк» покликаючись на
незаконність судового рішення в
частині відмови йому в позові зазначає,
що із-за порушення норм матеріального
та процесуального права суд прийшов до
неправильного висновку про часткове
задоволення позовних вимог банку,
неправильно мотивував вимоги
ст.ст.11,33,39ч.1 Закону України «Про
іпотеку» та безпідставно відмовив в
задоволені вимоги про звернення
стягнення на предмет іпотеки. Просить
ухвалити нове рішення, яким змінити
судове рішення, звернувши стягнення на
предмет іпотеки, оскільки висновки
суду в цій частині не відповідають
встановленим обставинам справи.

ОСОБА_2 в поданій апеляційній
скарзі зазначає, що відповідач не була
належним чином повідомлена про час та
місце розгляду справи, суд
безпідставно об'єднав в одне
провадження позовні вимоги ОСОБА_4, не
взяв до уваги той факт, що
відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не
підписувалися кредитні договору, тому
не було підстав для задоволення позову
банку про стягнення з них сум
заборгованості.

Заслухавши представника банку
ОСОБА_1, яка підтримала доводи
апеляційної скарги позивача в повному
обсязі з підстав, наведених в ній та
заперечила обґрунтованість скарги
відповідача, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
позивача підлягає частковому
задоволенню, скарга відповідача ОСОБА_2
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Судом з пояснень сторін,
письмових матеріалів справи
встановлено, що ПАТ «Мегабанк«31 жовтня
2007 року уклав з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 два
окремих кредитні договори №161/2007 та
№162/2007 за умовами якого кожен із
позичальників отримав по 750000 грн. зі
сплатою 17% річних з остаточним
терміном повернення до 30 жовтня 2022 року
(а.с.73-94,115-122,124-129).

На виконання зобов'язань боржником
ОСОБА_2 за кредитним договором №161/2007
від 31 жовтня 2007 року, між банком та
ОСОБА_3 укладений договір поруки (а.с.114)
і цього ж числа був укладений
аналогічний договір поруки з ОСОБА_2 на
забезпечення виконання зобов'язань
боржником ОСОБА_3 за кредитним
договором №162/2007 від 31 жовтня 2007 року, а
також на забезпечення виконання
зобов'язань за обома кредитними
договорами між ПАТ«Мегабанк»та ОСОБА_2
додатково був укладений договір
іпотеки за умовами якого іпотекодавець
передав іпотекодержателю офіс
(приміщення від №3-1 до № 3-7) літер А-3/
загальною площею 81,4 кв.м., що
розташований по АДРЕСА_1, вартістю1944809
грн. (а.с.106-129).

15 листопада 2007 року між ПАТ
«Мегабанк»та ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір №172/2007 року за
умовами якого позичальник отримав 2500000
грн. на споживчі потреби зі сплатою 17,7%
річних та остаточним терміном
повернення до14 листопада 2017 року. В
подальшому, 1 вересня 2008 року було
укладено між сторонами додаткову угоду
№1 про збільшення процентної ставки до
22% річних а 23 квітня 2008 року - угоду №2
про зменшення процентної ставки до 0,1%
річних. (а.с.19-24,30)

На забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_4 за кредитним договором, між ПАТ
«Мегабанк»та ОСОБА_2 був укладений
іпотечний договір за умовами якого
іпотекодавець передав
іпотекодежатиелю приміщення офісу
№17-18,загальною площею 135,3 кв.м., а саме:
приміщення із 1 по 7, що заходить по
АДРЕСА_1 вартістю 3336363 грн. (а.с.130-140)

Позивач письмовим повідомленням від 11
березня 2009 року за №101/141 з посиланням
на порушення п.3.3.1 умов кредитного
договору позичальниками інформував
відповідачів про можливість
дострокового розірвання зазначених
кредитних договорів з обов'язковим
погашенням заборгованості по них в
повному обсязі та зверненням у зв'язку
з цим стягнення на предмет іпотеки
відповідно до п.п.5.1,5.2.1. іпотечних
договорів і цих обставин сторони не
оспорюють(а.с.55,96-105).

Відповідно до ч.4 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України позивач довів, а відповідачі не
спростували факт неналежного ними
виконання зобов'язань за кредитними
договорами, наявності заборгованості у
визначеній позивачем сумі та
підтвердженою відповідними
розрахунками
(а.с.21-22,30-34,73-93,117-119,126-128,261-277).

Тому, виходячи з встановлених обставин
справи, наведених умов кредитних
договорів та договорів іпотеки, норм
процесуального права, відповідно до
вимог якої позивач надав суду належні
доказів про невиконання боржниками
своїх зобов'язань за кредитним
договором, колегія суддів приходить до
висновку, що суд першої інстанції
підставно задовольнив позовні вимоги
про стягнення заборгованості за
кредитними договорами та правильно
вважав, що зазначені кредитні договори
слід розірвати в судовому порядку
відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.651 ЦК
України та положень пп.3.3.1,3.3 цих
договорів.

Однак, як вважає колегія суддів не
можна погодитися з висновком суду
першої інстанції в частині стягнення з
ОСОБА_2 в солідарному порядку з ОСОБА_3
заборгованості за кредитним договором
№1622007 від 31 жовтня 2007 року в сумі 832005,81
грн., оскільки позовні вимоги ПАТ
«Мегабанк»в цій частині вимог до
поручителя за договором поруки для
забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_3 за цим правочином ухвалою
Луцького міськрайонного суду від 6
жовтня 2001 року залишено без
розгляду(а.с.389-390,402).

Разом з тим, відмовляючи позивачу
у задоволенні його позовних вимог про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, суд з посиланням на вимоги
ст.ст.526,592 ЦК України та ч.1 ст.33, ст.39
Закону України «Про іпотеку»мотивував
свої висновки тим, що заставодавець не
несе солідарну відповідальність за не
виконання позичальником умов
кредитного договору. Такі висновки
суду зроблені з порушенням зазначених
норм матеріального права а тому
рішення в цій частині підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позову.

Оскільки вибір способу
реалізації предмета іпотеки
відповідно до ст.12 ЦК та ст.ст.38,39 Закону
України «Про іпотеку»належить
позивачу, вимоги позивача про продаж
предмета іпотеки будь-якій особі
-покупцеві ґрунтуються на вказаній
нормі права, іпотекодавець був
повідомлений про звернення стягнення
на предмет іпотеки, вартість об'єктів
нерухомості та сума заборгованості за
кредитними договорами є практично
співмірною тому вимоги ПАТ
«Мегабанк»про звернення стягнення на
два об'єкти іпотеки слід задовольнити.

За загальним правилом
резолютивна частина рішення суду в
разі задоволення позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки має
відповідати вимогам як статті 39 Закону
України «Про іпотеку», так і положенням
частини 4 ст.215 ЦПК. Зокрема, у ньому в
обов'язковому порядку має зазначатися:
загальний порядок вимог та всі його
складові, що підлягають сплаті
іпотекодержателю з вартості предмета
іпотеки, спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу шляхом надання права
іпотекодержателю на продаж предмета
іпотеки, початкова ціна предмета
іпотеки для його подальшої реалізації.

При цьому суд не може одночасно
стягнути стягнення на предмет іпотеки
та стягнути суму заборгованості за
кредитним договором. У такому випадку
суд має зазначити в резолютивній
частині рішення лише про звернення
стягнення на предмет іпотеки із
зазначенням суми заборгованості за
кредитним договором, а сам розрахунок
суми заборгованості має наводиться у
мотивувальній частині рішення.
Винятком є ситуація, коли особа
позичальника є відмінною від особи
іпотекодавця з урахуванням положення
статті 11 Закону України «Про іпотеку».

З врахуванням наведеного, колегія
суддів приходить до висновку про
необхідність скасування судового
рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 в
солідарному порядку з ОСОБА_3
заборгованості за кредитним договором
№161/2007 від 31 жовтня 2007 року в сумі 719765
грн. 84 коп. та ОСОБА_4 за кредитним
договором №1722007 від 15 листопада 2007 року
в сумі 2691433 грн.26 коп. оскільки ОСОБА_3
має нести цивільну відповідальність як
поручитель і боржник а ОСОБА_4 як
боржник. ОСОБА_2 не може нести подвійну
цивільну відповідальність за
кредитним договором №161/2007 та №172/2007 у
вигляді стягнення в солідарному
порядку суми заборгованості та шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки, а лише майнову
відповідальність відповідно до умов
укладених з позивачем обох іпотечних
договорів на забезпечення виконання
умов всіх трьох кредитних договорів
№1612007,№1622007 від 31 жовтня 2007 року та
№1722007 від 15 листопада 2007 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2
щодо розгляду справи ту її відсутності
не впливає на правильність висновків
суду в частині постановлення заочного
рішення, оскільки вбачається, що
протягом всього періоду розгляду
справи з 7 травня 2009 року до дати
постановлення рішення систематично
заявляла клопотання про відкладення
розглядом справи за наявності різних
причин. Крім того, на час постановлення
заочного рішення були процесуальні
підстави для ухвалення такого судового
рішення а такі мотиви відповідача суд
вважає як недобросовісне здійснення
відповідачем своїх процесуальних прав
і виконання процесуальних обов'язків.

Керуючись ст.ст.313,314,316,319 ЦПК
України, колегія суддів , -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу позивача Приватного
акціонерного товариства «Мегабанк
«задовольнити частково.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
відхилити.

Заочне рішення Луцького
міськрайонного суду від 3 листопада 2011
року у даній справі в частині
солідарного стягнення з ОСОБА_2
заборгованості за кредитними
договорами №161/2007 від 31 жовтня 2007 року,
№162/2007 від 31 жовтня 2007 року, №172/2007 від 15
листопада 2007 року та в частині відмови
в позові про звернення стягнення на
предмет іпотеки скасувати.

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_2 за кредитним договором №1612007
від 31 жовтня 2007 року, укладеного між ПАТ
«Мегабанк»в сумі 719765,84 грн., ОСОБА_3
перед ПАТ «Мегабанк»за кредитним
договором №1622007 від 31 жовтня 2007 року у
розмірі 832005,81 грн., всього 1551 771,65 грн.
звернути стягнення на предмет іпотеки,
згідно нотаріально-посвідченого
договору, укладеного між ПАТ
«Мегабанк»та ОСОБА_2 31 жовтня 2007 року,
зареєстрованого за реєстровим № 8723
приміщення офісу (приміщення від №3-1
по №3-7) літера А-3 площею 81,4 кв.м.,
вартістю 1994809 грн., що знаходиться по
АДРЕСА_1 шляхом надання права ВАТ
«Мегабанк»на його продаж від свого
імені будь-якій особі-покупцеві із
застосуванням процедури продажу,
визначеної ст.38 ЗУ «Про іпотеку».

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_4 перед ВАТ»Мегабанк» за
кредитним договором №1722207 від 15
листопада 2007 року в розмірі 2691413,26 грн.
звернути стягнення на предмет іпотеки -
приміщення офісу №17-18,загальною площею
135,3 кв.м.,а саме приміщення із 1 по 7
вартістю 3336363 грн., що знаходиться за
адресою: Волинська область, м.Луцьк
пр.Перемоги,5, що перебуває в іпотеці
згідно іпотечного договору укладеного
між ПАТ «Мегабанк»та ОСОБА_2 15
листопада 2007 року та зареєстрованого
за реєстровим №9098 шляхом продажу ПАТ
«Мегабанк»предмета іпотеки будь-якій
особі-покупцеві відповідно до ст.38
Закону України про іпотеку.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді: