РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

23.11.2012 року Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого - судді Корнешової Т.В.,

при секретарі Демиденко Н.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

в с т а н о в и в:

У березні 2012р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1, посилаючись на те, що за адресою зазначеного будинку (раніше - АДРЕСА_1), належного позивачу на праві власності, зареєстрований відповідач - колишній чоловік доньки, але з 1996р. він у будинку не проживає, в добровільному порядку знятися з реєстрації за вказаною адресою відмовляється.

У судовому засіданні позивач була відсутня, її представник надала заяву про підтримку позову і розгляд справи без її участі.

Відповідач у встановленому порядку повідомлявся про час і місце судового розгляду, до суду не з'явився вдруге. За таких обставин суд за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, уклавши 29 жовтня 1991р. договір купівлі-продажу, стала власником житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1

З тверджень позивача та акту від 14.03.2012р. №55, виданого комітетом самоорганізації робітничого селища Ялти, вбачається, що за вказаною адресою АДРЕСА_1, а після надання нової адреси - АДРЕСА_1, проживав та є зареєстрованим відповідач ОСОБА_2, але з 1996р. він в будинку не проживає без поважних причин.

Відповідно до ст.156ЖК України, ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом, та втрачають таке право у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Обставин, які б свідчили про поважність відсутності відповідача понад встановлені строки у жилому приміщенні позивача, судом не встановлено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що підстав для збереження за відповідачем права користування житлом, яке є власністю позивача, не має, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути 107,30грн судового збору.

Керуючись ст.ст.212-215,226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим будинком, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати у розмірі 107,30грн.

Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання через районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення чи з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.

Суддя: Т.В.Корнешова