Ленінський районний суд м. Миколаєва
Справа №2-1226/2011р.
РІШЕННЯ

Іменем України

22 лютого 2012 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Костюченко Г.С., при секретарі - Ордановій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 про визнання припиненим іпотечного договору,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2011 р. ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Свої вимоги мотивували тим, що між АКБ «Укрсоцбанк» (в подальшому був перейменований у ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту, відповідно до якого Банк надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти на умовах забезпеченості, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 99 000 доларів США зі сплатою 13,5 % річних за їх використання. В забезпечення виконання боржником зобовязань за кредитним договором був укладений Іпотечний договір між Банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідно до якого відповідачі передали в іпотеку позивачу домоволодіння з усіма господарськими та побутовими будівлями і спорудами, яке знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пров. Жовтневий, 30. Свої зобовязання Банк виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти в зазначеному розмірі. Однак відповідач ОСОБА_1І належним чином зобовязання за кредитним договором не виконує, несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює погашення заборгованості.

Посилаючись на вищевикладене позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за Договором кредиту № 640/4-155 в розмірі 886 648,21 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме домоволодіння з усіма господарськими та побутовими будівлями і спорудами, яке знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пров. Жовтневий, 30.

В подальшому представник ПАТ «Укрсоцбанк» позовні вимоги уточнив в звязку зі збільшенням заборгованості, а саме просив суд в рахунок погашення заборгованості за Договором кредиту № 640/4-155 в розмірі 946 307,95 грн. звернути стягнення на вищезазначений предмет іпотеки.

ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання припиненим іпотечного договору. Свої вимоги мотивувала тим, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Додаткові угоди до Договору кредиту № 640/4-155, відповідно до яких відсоткову ставку було підвищено з 13,5 % річних до 15 % річних. Таким чином, на думку ОСОБА_2, було збільшено обсяг її відповідальності, а відтак договір іпотеки є припиненим з часу укладання додаткової угоди - 20.10.2008 р. В подальшому ОСОБА_2 уточнила зустрічні позовні вимоги.

На підставі викладеного остаточно ОСОБА_2 просила суд визнати припиненим з 20.10.2008 р. Іпотечний договір від 18.03.2008 р., укладений між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, ОСОБА_2; зняти заборону відчуження домоволодіння з усіма господарськими та побутовими будівлями і спорудами, яке знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пров. Жовтневий, 30, яка була накладена ПН ОСОБА_3; зобовязати ПН ОСОБА_3 виключити з реєстру іпотеки та заборони відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження вищевказаного нерухомого майна.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти задоволення зустрічного позову заперечував.

Представник відповідачки ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги Банку не визнав. Уточнений зустрічний позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

17.03.2008р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (в подальшому був перейменований у ПАТ «Укрсоцбанк», який є його правонаступником) та ОСОБА_1 був укладений Договір кредиту №640/4-155. Відповідно до умов договору Банк надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання в сумі 99 000 доларів США, зі сплатою 13,5 % річних та комісій..

Відповідно до п. п. 3.3.4, 3.3.6, 3.3.7 Договору кредиту відповідач зобовязувався суворо дотримуватись положень договору, сплачувати проценти за використання кредиту та комісії. Згідно п.4.1 Договору кредиту у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів, комісій, а також прострочення строків повернення кредиту позичальни- сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення.

В забезпечення виконання ОСОБА_1 зобовязань за Договором кредиту 18.03.2008 р. між Банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений Іпотечний договір, відповідно до умов якого відповідачі передали в іпотеку Банку належне їм на праві спільної часткової власності домоволодіння з усіма господарськими та побутовими будівлями і спорудами яке знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пров. Жовтневий, 30. 8/100 часток вказаного домоволодіння належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 07.03.2008 р.; 92/100 часток - ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 07.03.2008 р..

Відповідно до п. п. 1.4, 1.5 Іпотечного договору іпотекою забезпечується повернення кредиту, сплата процентів, за користування кредитом, комісій, сплата можливої неустойки (пені, штрафу), відшкодування витрат, повязаних із зверненням стягнення на предмет іпотеки.

З умовами вищезазначених договорів відповідачі були ознайомлені, ними вони підписані. Про наявність заборгованості та необхідність її погашення їм було повідомлено (а.с. 36-39).

Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 17.06.2011 р. сума заборгованості Договором кредиту № 640/4-155 від 17.03.2008 р. складає 946 307 грн. 95 коп.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Проте відповідачами в односторонньому порядку порушені умови вищезазначених договорів.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення привернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Згідно ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обовязків встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

У відповідності до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», п. 2.4.3, п. 4.1 Іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання позивач має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючі надані докази в сукупності суд вважає, що позовні вимоги Банку до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про визнання припиненим Іпотечного договору, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Свої вимоги ОСОБА_2 мотивувала тим, що в жовтні 2008 р., між Банком та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору кредиту, відповідно до умов якого відсоткову ставку за кредитом

було підвищеного з 13,5 % до 15 %. При цьому вона згоду на зміну умов кредитного договору не давала. Таким чином зі збільшенням відсоткової ставки, на думку ОСОБА_2, збільшився обсяг її відповідальності як поручителя. Крім того збільшився розмір щомісячних платежів за кредитним договором.

Однак умовами Додаткових угод до Договору кредиту не передбачено зміну кінцевого терміну повернення основної заборгованості. Сума наданого кредиту також залишилась незмінною.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобовязання іншої особи - боржника. Враховуючи вищевикладене ОСОБА_2 є майновим поручителем.

Оскільки позивачка за зустрічним позовом є майновим поручителем, обсяг її відповідальності згідно до Іпотечного договору при збільшенні відсоткової ставки за кредитним договором жодним чином не змінився. Крім того наданий Банком уточнений розрахунок заборгованості за кредитним договором був здійснений з урахуванням відсоткової ставки саме в розмірі 13,5 %.

Згідно ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобовязання; реалізації предмета іпотеки відповідно до ЗУ «Про іпотеку»; набуття іпотеко держателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення предмету іпотеки, якщо іпотекодавець не відновив його. Таким чином, оскільки жодна з вищевказаних обставин не настала, суд вважає, що підстави для припинення іпотеки відсутні.

Щодо посилань ОСОБА_2 на положення ст. 559 ЦК України, то вказані положення поширюються на правовідносини, які виникають безпосередньо внаслідок договорів поруки. Припинення поруки, передбачене ст. 559 ЦК України, розповсюджується лише на фінансову поруку, оскільки відносини щодо майнового поручительства регулюються ЗУ «Про іпотеку».

Враховуючи вищевикладене, оскільки відсутні підстави щодо визнання припиненим Іпотечного договору від 18.03.2008 р., безпідставними та необгрунтованими є також вимоги ОСОБА_2 про зняття заборони відчуження нерухомого майна, а також зобовязання приватного нотаріуса виключити з реєстру іпотеки та заборони запис про іпотеку та заборону відчуження домоволодіння з усіма господарськими та побутовими будівлями і спорудами, яке знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пров. Жовтневий, 30.

Згідно ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача необхідно стягнути витрати по оплаті судового бору за подачу позову в сумі 1700 грн., та витрати на ІТЗ у зв'язку з розглядом цивільної справи у розмірі 120 грн.

На підставі ст.ст. 541, 543, 549, 553, 554, 572, 574, 575, 589, 590, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 33, 35 ЗУ «Про іпотеку», керуючись ст.ст. 10, 14, 30, 60, 88, 212-214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за Договором кредиту № 640/4-155 від 17.03.2008 р. в розмірі 946 307 грн. 95 коп. - на домоволодіння з усіма господарськими та побутовими будівлями і спорудами, яке знаходиться за адресою: місто Миколаїв, провулок Жовтневий, 30, яке належить: 8/100 часток - ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 07.03.2008 р.; 92/100 часток - ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 07.03.2008 р., шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічног: акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 про визнанню припиненим іпотечного договору відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір в розмірі 1 700 грн. 00 коп., по 850 грн. 00 коп. з кожного, а також витрати на ІТЗ процесу в розмірі 120 грн. 00 коп., по 60 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: