Справа №2/508/143/12
РІШЕННЯ

іменем України

20 березня 2012 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючого                    судді
Орєхова О.І.,

при секретарі           Щукіній
О.В., Лисенко Л.В., Кобець А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 Лук»яновича до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про відшкодування майнової та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовоною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
посилаючись на наступні обставини.

12 березня 2010 року приблизно 18-40 годин,
водій ОСОБА_4 керуючи автобусом «Богдан
- А 0920 »державний номер НОМЕР_1 по вул.
Університетській біля будинку №3 у
Ворошиловському районі м. Донецька, не
дотримався безпечної дистанції, чим
порушив п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху
України, в результаті чого скоїв
зіткнення з автомобілями: НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_5, «Nissan Note »державний
номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6,
«Hyundai Santa Fe »державний номер НОМЕР_4 під
керуванням ОСОБА_1, автомобілі отримали
механічні пошкодження. На місце
дорожньо-транспортної пригоди були
викликані робітники ДАІ, якими був
складений протокол огляду і схема
місця пригоди, оглянуті транспортні
заходи, опитані учасники вищевказаної
ДТП. Було проведене дослідження
дорожньо - транспортної пригоди
спеціалістом НДЕКЦ при ГУМВС України в
Донецькій області. У зв'язку з цим 28
квітня 2010р. Ворошиловським районним
судом м. Донецька ОСОБА_4 був визнаний
винним в скоєнні правопорушення і його
було притягнуто до адміністративній
відповідальності за ст. 124 КнАП України.
Апеляційний суд Донецької області,
постановою від 14 червня 2010р.,залишив
без задоволення скаргу ОСОБА_4.
Рішення суду першої інстанції вступило
в законну силу.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення, що
набрала законної сили, обов'язкова для
суду, що розглядає справу про цивільно -
правові наслідки дій особи, стосовно
якої ухвачено постанову суду, з питань ,
чи мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою.

Внаслідок дорожньо - транспортної
пригоди його автомобілю були завдані,
технічні ушкодження, а саме: бампер
передній - розрив, кріплення знака
номерного переднього - розрив, поглинач
бампера переднього - розрив, грати
радіатора - розрив, капот - вм'ятини
вигини, поперечка верхня - зсув вигин,
радіатор кондиціонера - деформація,,
крило переднє ліве - зсув деформація,
петлі капота - деформація, підкрилок
передній лівий - розрив, фара ліва -
тріщина корпуса, панель передка -
розрив, радіатор охолодження -
деформація вигин. радіатор ГР - вигин,
вентилятор охолодження - розрив,
вентилятор кондиціонера - розрив. ґрати
на бампері - розрив, замок капота -
деформація, повітрозбирач - розрив,
крило переднє праве - деформація, кузов
- перекіс прорізу капота.

Згідно акту товарознавчого
дослідження за № 443/10-03 від 08.04.2010 р,
виконаного спеціалістом Центру
незалежних експертиз, вартість
матеріальної шкоди завданої власнику
автомобіля НОМЕР_5 2008 року випуску,
йому, ОСОБА_1 з урахуванням втрати
товарної вартості складає 48 512, 93 грн.
(42020, 38 /вартість відновлюваного
ремонту/ + 6492,55 /утрата товарного виду/ ).
Також він сплатив 450, 00 грн. за
проведення товарознавчого
дослідження, що підтверджується
квитанцією до прибуткового касового
ордеру № 443/10-03 від 17.03.2010р.

Відповідно страхового полісу № ВС /
8604414 обов'язкового страхування
цивільно -правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів автобус «Богдан - А 0920
»державний номер НОМЕР_1, на час скоєння
дорожньо - транспортної пригоди був
застрахований З AT «Міська страхова
компанія». Ліміт відповідальності був
встановлений у 25500 грн. Згідно ст.. 32
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно - правової
відповідальності власників
транспортних засобів»страховик не
відшкодовує шкоду, пов'язану з утратою
товарного виду, яка складає відповідно
товарознавчого дослідження 6 492грн. 55
коп. Крім того, страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи
ст.. 12 вищезазначеного Закону, в даному
випадку згідно договору страхування ,
ця сума складає 510 грн. . На підставі ст.
29, 32 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», йому було
виплачено страховою компанією ЗАТ
«Міська страхова компанія»25440 грн.
страхового відшкодування. ( 25500грн
/ліміт відповідальності/ - 510 /франшиза/ +
450 грн / товарознавчого дослідження).

Відповідно ст. 1194 Цивільного кодексу
України , особа яка застрахувала свою
цивільну відповідальність, у разі
недостатності страхової виплати (
страхового відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою ( страховим
відшкодуванням).

Між тим, різницю між фактичним розміром
матеріальної шкоди та страховий
відшкодуванням відповідачі
відмовляються сплатити йому в
добровільному порядку Вищевказана
різниця складає 23 582, 93 грн. = ( 42 020грн. 38
грн. /вартість відновлюваного ремонту/ +
510 /франшиза/ + 6 492 грн. 55 коп. /утрата
товарного виду/ - 25440,00 грн. /страхове
відшкодуванням/).

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями, чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізично або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1187 Цивільного кодексу
України шкода, завдана джерелом
підвищено небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі ( право власності інше речове
право, договір підряду , аренди тощо,)
володіє транспортним засобом
механізмом іншим об'єктом
використання.; зберігання або
утримання якого створює підвищену
небезпеку.

У п. 1.10 Правил дорожнього руху України
зазначено, що власником транспортною
засобу - є фізична чи юридична особа,
яка володіє майновими правами на
транспортний засіб і має на нього
належні документи. Ст. 1188 Цивільного
кодексу України встановлене що шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини інше особи,
відшкодовується винною особою.

Згідно матеріалів адміністративної
справи про правопорушення,
транспортний засіб автобус «Богдан - А
0920 »державний номер НОМЕР_1 на час
скоєння ДТП належа ОСОБА_7, водій
ОСОБА_4 знаходився з нею у
трудових правовідносинах - робив по
найму. Між тим, ОСОБА_2 і ОСОБА_4
відмовляються добровільному порядку
відшкодувати завдану шкоду, а також
надати належні документи.

Крім матеріальної шкоди своїми
неправомірними діями відповідачі
спричинили йому моральну шкоду. ч.1 ст. 23
Цивільного кодексу України
встановлено, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до с 1167 Цивільного кодексу
України морально шкода, завдана
фізичній або юридичній
осо»неправомірними рішеннями , діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою , яка її завдала, за наявності її
вини.

Згідно ч. З ст. 386 ЦК України власник,
права якого порушені, має право і
відшкодування йому моральної шкоди. За
ст. 321 ЦК України право власності є
непорушний ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні. Своїми
неправомірними діями відповідачі
фактично порушили його право
власності, позбавили його можливості
використовувати своє майно. Він, як
глава сім'ї, забов'язаний пілкуватись
про свою сім'ю, та матеріально
забезпечувати її. Автомобіль
автомобіля НОМЕР_6 2008 року випуску, який
постраждав наслідок ДТП з вини
відповідачів, був його основним
засобом існування та способом
забезпечення родини. Неможливість
експлуатувати автомобіль та належним
чине забезпечувати сім'ю, призвели до
погіршення стосунків в її сім’ї , та
сварок. Автомобіль знаходився на
ремонті понад шести місяців. Втрата
спокою та рівноваги стала наслідком
його душевних страждань у зв'язку із
пошкодженням майна та псуванням
відносин у родині. Так, як відповідачі
відмовились відшкодувати йому різницю
при ремонті автомобіля то йому
довелось займати гроші і до цього часу
він не може віддати борг, що приводить
до постійних нервових переживань.
Таким чином, неправомірні дії
відповідачів призвели до негативи змін
у життєвих стосунках. Свої моральні
страждання він оцінює у 10 000 грн.

Просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_7
та ОСОБА_4 на його користь суму
матеріальної шкоди у розмірі - 23 582, 93
грн., стягнути солідарно з ОСОБА_7 та
ОСОБА_3 на його користь суму моральної
шкоди у розмірі -10 000грн, судові витрати
покласти на відповідачів.

В судове засідання позивач не з»явився,
надав до суду заяву про розгляд справи
за його відсутності, вимоги позовної
заяви підтримує.

Представник позивача ОСОБА_8, який діє
на підставі договору про надання
правової допомоги в судове засідання
не з»явився, надав до суду заяву, в якій
просив суд розглянути справу без його
участі та позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з»явився, надав до суду заяву про
розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з»явилася, представником ОСОБА_2
–ОСОБА_9, який діє на підставі
довіреності надано до суду клопотання,
в якому просив суд відкласти розгляд
справи у зв»язку з відрядженням.

Однак, до вказаного клопотання
представником відповідача не надано
відповідного підтвердження.

Крім того, з довіреністю від 26 травня 2011
року ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_9 бути її
представниками.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, суд
розглядає справи протягом розумного
строку, але не більше двох місяців з дня
відкриття провадження у справі, а
справи про поновлення на роботі, про
стягнення аліментів –одного місяця.

Ухвалою суду від 15.04.2011 року відкрито
провадження у цивільній справі за
позовною заявою ОСОБА_1 Лук»яновича до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
майнової та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки розгляд справи триває вже
значний час, а представник відповідача
не з»являється в судове засідання, у
зв»язку з чим утворюється тягонина по
справі, тому, суд вважає, занеобхідне
продовжити розгляд справи у
відсутність відповідача ОСОБА_2 та її
представників, визнати причину
відсутності неповажною.

Суд, дослідивши матеріали справи
вважає, що позовні вимоги позивача
ОСОБА_1 підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленному цим Кодеком, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Судом встановлені наступні обставини.

12 березня 2010 року приблизно 18-40 годин,
водій ОСОБА_3 керуючи автобусом «Богдан
- А 0920 »державний номер НОМЕР_1 по вул.
Університетській біля будинку №3 у
Ворошиловському районі м. Донецька, не
дотримався безпечної дистанції, чим
порушив п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху
України, в результаті чого скоїв
зіткнення з автомобілями: НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_5, «Nissan Note »державний
номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6,
«Hyundai Santa Fe »державний номер НОМЕР_4 під
керуванням ОСОБА_1, де автомобілі
отримали механічні пошкодження.

Ухвалою Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 28 квітня 2010 року
ОСОБА_3 визнано винним у скоєні
правопорушення, передбаченного ст. 124
КУпАП та призначено йому покарання у
вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340
гривень.

Постановою апеляційного суду
Донецької області від 14 червня 2010 року
апеляційна скарга ОСОБА_4 залишена без
задоволення, а постанова суду від 28.04.2010
року, якою притягнуто ОСОБА_4 до
адмінінстративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП залишено без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовими
рішеннями у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що набуло
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно акту товарознавчого
дослідження за № 443/10-03 від 08.04.2010 р,
виконаного спеціалістом Центру
незалежних експертиз, вартість
матеріальної шкоди завданої власнику
автомобіля НОМЕР_5 2008 року випуску, а
саме ОСОБА_1 складає - 48 512, 93 грн. (42 020, 38
/вартість відновлюваного ремонту/ + 6492,55
/втрата товарного виду/ ).

Частиною 2 п.1 ст. 22 ЦК України
передбачено, що збитками є витрати,
яких особа зазнала у зв»язку зі
знищенням або пошкодженням речі а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується у повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України
встановлено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 п.2 ст. 1188 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

У відповідності до ст. 1192 Цивільного
кодексу України з урахуванням обставин
справи суд за вибором потерпілого може
зобов’язати особу, яка завдала шкоди
майну, відшкодувати її в натурі
(передати річ того ж роду і такої ж
якості, полагодити по шкоджену річ
тощо) або відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі. Розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для від новлення
пошкодженої речі.

Встановлено, що відповідно страхового
полісу № ВС / 8604414 обов'язкового
страхування цивільно -правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів автобус «Богдан -
А 0920 »державний номер НОМЕР_1, на час
скоєння дорожньо - транспортної
пригоди був застрахований ЗAT «Міська
страхова компанія», де ліміт
відповідальності був встановлений у 25
500 грн.

Відповідно до ст. 6 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Стаття 22 закону N 1961 «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів»передбачено, що
при настанні страхового випадку
страховик відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Закономпорядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 9.2 Закону України «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», обов»язковий ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну майну потерпілих, становить
25 500 гривень на одного потерпілого.

Відповідно до статті 29 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»у зв’язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов»язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу.

Встановлено, що на підставі ст. 29, 32
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» позивачу ОСОБА_1
було виплачено страховою компанією ЗАТ
«Міська страхова компанія»25 440 грн.
страхового відшкодування. ( 25 500 грн
/ліміт відповідальності/ - 510 /франшиза/ +
450 грн / товарознавчого дослідження).

Відповідно ст. 1194 Цивільного кодексу
України , особа яка застрахувала свою
цивільну відповідальність, у разі
недостатності страхової виплати (
страхового відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою ( страховим
відшкодуванням).

Отже, позивач вважає, що відповідачі
повинні в солідарному порядку сплатити
йому суму, яка не була покрита
страховим полісом, а саме у сумі 23 582,93
гривень ( 42 020грн. 38 грн. /вартість
відновлюваного ремонту/ + 510 /франшиза/ +
6 492 грн. 55 коп. /утрата товарного виду/ -
25440,00 грн. /страхове відшкодуванням/).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1187 Цивільного кодексу
України шкода, завдана джерелом
підвищено небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі ( право власності інше речове
право, договір підряду, аренди тощо,)
володіє транспортним засобом
механізмом іншим об'єктом
використання.; зберігання або
утримання якого створює підвищену
небезпеку.

У п. 1.10 Правил дорожнього руху України
зазначено, що власником транспортною
засобу - є фізична чи юридична особа,
яка володіє майновими правами на
транспортний засіб і має на нього
належні документи.

Стаття 1188 Цивільного кодексу України
встановлене що шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки відшкодовується
на загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини інше особи,
відшкодовується винною особою.

В судовому засіданні встановлено, що
транспортний засіб автобус «Богдан - А
0920 »державний номер НОМЕР_1 на час
скоєння ДТП належав ОСОБА_2 на підставі
Свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії САА № 076747,
виданого ВРЕВ Донецька, де водій
ОСОБА_4, який керував вищевказаним
транспортним засобом знаходився у
трудових відносинах з ОСОБА_2, що
підтверджується трудовим договором
між працівником і фізичною особою від 11
січня 2010 року.

Згідно частини 1 ст. 1172 ЦК
України юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов»язків.

Посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що
між нею та ОСОБА_4 12 січня 2010 року було
укладено договір найму ( оренди )
транспортного засобу, а тому
відповідати повинен за вказаним
позовом саме ОСОБА_4, однак такі доводи
відповідачки ОСОБА_2 не заслуговують на
увагу, оскільки вказаний відповідачкою
договір не був належним чином
оформлений, а саме не був нотаріально
посвідчений.

Відповідно до ч. 2 ст. 799 ЦК України
договір найму транспортного засобу за
участю фізичної особи підлягає
нотаріальному посвідченню.

Отже, суд вважає, занеобхідне стягнути
з відповідача ОСОБА_2 на користь
позивача ОСОБА_1 суму матеріальної
шкоди у розмірі 23 582,93 гривень.

Згідно ст. 22 ЦК України моральна шкода
полягає у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв’язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої.

Частиною 1 статті 1168 ЦК України
моральна шкода, завдана каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров»я, може бути
відшкодована одноразово або шляхом
здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму
Верховного Суду України “Про судову
практику у справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди”
обов’язковому з’ясуванню при
вирішенні спору про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди
підлягають: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв’язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні.

Отже, позивачем не надано жодного
доказу, а також і в судовому засіданні
не знайшло свого підтвердження щодо
заподіяння позивачу ОСОБА_1
відповідачем ОСОБА_2 моральної шкоди
під час ДТП, а тому позовні вимоги
позивача в частині стягнення з ОСОБА_2
на користь позивача ОСОБА_1 моральної
шкоди не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 88 ЦПК
України з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача ОСОБА_1 підлягають
стягненню судові витрати понесені при
подачі позовної заяви та які
документально підтверджені у сумі 356
гривень.

На підставі викладеного, керуючись ч.2
п.1 ст. 22, ч.1 ст. 1166, 1167, 1168, ч. 1 ст. 1172, 1187,
ч. 1 п. 2 ст. 1188, ч. 1 ст. 1195 ЦК України,
ст.ст. 3, 5, 10, 15, ч. 3 ст. 61, 88, 118, 119, 209, 212-215
ЦПК України, п. 5 постанови Пленуму
Верховного Суду України “Про судову
практику у справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди”, суд , -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 Лук»яновича до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
майнової та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -
задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача ОСОБА_1 Лук»яновича
матеріальну шкоду у сумі 23 582,93 гривень,
державне мито у сумі 236 гривень та
витрати на інформаційне-технічне
забезпечення у сумі 120 гривень, а всього
23 938,93 гривень ( двадцять три тисячі
дев»ятсот тридцять вісім гривень
дев»яносто три копійки ).

В частині позовних вимог ОСОБА_1
Лук»яновича до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди, -
відмовити.

В частині позовних вимог ОСОБА_1
Лук»яновича до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди, -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Донецької області
через Ворошиловський районний суд
міста Донецька шляхом подачі протягом
10 днів з дня його проголошення
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, однак не були присутні
в судовому засіданні під час
проголошення рішення можуть оскаржити
рішення суду до апеляційного суду
Донецької області через
Ворошиловський районний суд міста
Донецька шляхом подачі протягом 10 днів
апеляційної скарги з дня його
отримання.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті
в одному примірнику.

Суддя