РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2012 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., при секретарі Лупінос Є.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до глоба Любові Іванівни, Запорізької міської ради, Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації, управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради, про визнання права власності на нерухоме майно, визнання права користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2011 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, уточненою в процесі розгляду, у якій зазначає, що у 1991 році для індивідуального житлового будівництва громадянці ОСОБА_2 (відповідач-1 у справі) на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 204/19-2 від 16.05.1991 року, була надана земельна ділянка загальною площею 10 соток, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Будівництво розпочалося у 1995 році. На вказаній земельній ділянці було побудовано у 1996 році двохповерховий житловий будинок загальною площею 164,50 кв.м., позначений у технічному паспорті літ. А-2 (копія технічного паспорту є у матеріалах справи). Фактично забудовником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є позивачка. На зазначений об`єкт нерухомості складений технічний паспорт, у якому як особа, що має право користування житловим будинком, зазначена ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що саме їй надавалась дільниця для індивідуального житлового будівництва. Хоча фактично забудовником та користувачем житлового будинку й земельної ділянки є позивачка і саме з 1996 року ОСОБА_1 відкрито, безперервно користується, утримує будинок та є добросовісним користувачем земельної ділянки, що не заперечується відповідачкою ОСОБА_2 . Самочинно збудований житловий будинок та інші споруди не суперечать суспільним інтересам і не порушують права інших осіб, зокрема суміжних землекористувачів, побудований з дотриманням будівельних норм і правил. З метою оформлення в позасудовому порядку право власності на вказану будівлю ОСОБА_1 звернулася до Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради, де її повідомили про те, що без виділення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку не можливо оформити право власності на самочинні будівлі. Отже, умовою визнання права власності на земельну ділянку є надання земельної ділянки під вже збудоване нерухоме майно. Враховуючи вказане, позивачка в особі представника ОСОБА_3 звернулася з письмовою заявою стосовно відведення земельної ділянки під самочинно збудовану будівлю, надання її в оренду або у власність до Запорізької міської ради, районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району та Управління земельних ресурсів ЗМР. Позивачці було відмовлено у визнанні її користувачем земельної ділянки, оскільки користувачсм житлового будинку зазначена інша особа, а саме ОСОБА_2 , відсутній документ, що посвідчує право власності чи користування земельної ділянки на якій знаходиться об`єкт нерухомості. За таких обставин, позивач ОСОБА_1 вимушена була звернутися до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з заявою про встановлення факту користування житловим будинком та земельною ділянкою.

В судовому засіданні представник позивача, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, на задоволенні позовної заяви наполягала з наведених у позовній заяві підстав.

Відповідач ОСОБА_2 , яка була повідомлена про час та місце судового засідання у встановленому законом порядку в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідач Запорізька міська рада в судове засідання представника не направили, надали суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, вирішення справи віднесли на розсуд суду.

Третя особа ОП ЗМБТІ в судове засідання представника не направили, віднесли розгляд справи на розсуд суду.

Третя особа управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради, повідомлена про час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, в судове засідання представника не направили, заяв не надавали, суд на підставі ст.. 169 ЦПК України розглянув справу за відсутності представника третьої особи.

Всебічно встановивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає повному задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

При задоволенні позову, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 40 Земельного кодексу України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

Згідно ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

З матеріалів справи суд встановив, що згідно технічного паспорту користувачем жилого будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

Згідно акту визначення меж земельна ділянка в АДРЕСА_1 межі закріплені та передані в натурі забудовнику ОСОБА_2 .

З пояснення відповідачки встановлено, що фактичним користувачем спірної земельної ділянки та домоволодіння є позивачка ОСОБА_1 , яка фактично є забудовником зазначеної земельної ділянки, та з 1996 року фактично користується спірним будинком та земельною ділянкою в АДРЕСА_1 .

Згідно долученої до матеріалів справи відповіді Управління з питань земельних ресурсів Запорізької міської ради, відповіді виконавчого комітету Запорізької міської ради позивачці було роз`яснено, що земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 може бути приватизована лише після встановлення факту користування зазначеною земельною ділянкою.

Згідно зі ст. 256 ЦК України судом розглядаються справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, позивач фактично є користувачем зазначеної земельної ділянки та житловим будинком АДРЕСА_1 , тому суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 82 ЦПК України при розстрочені судових витрат при поданні позовної заяви, витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли оплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення.

Керуючись ст. ст. 256 ЦК України, ст.ст. 40,116 ЗК України, ст.ст. 10, 11, 169, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт користування ОСОБА_4 земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Встановити факт користування ОСОБА_1 самочинно збудованим житловим будинком літ. А-2, фундаментом під гараж літ. Б, фундаментом під літню кухню літ. В, котельнею літ. Г, парканом № 1,2, водопроводом № 3,які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави не доплачений судовий збір в сумі 737 (сімсот тридцять сім) грн. 28 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів після його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко