Справа № 2 - 3601 /12 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 грудня 2012 року Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом і в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди. Позивач вказував на те, що він є батьком неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. 18 вересня 2010 року близько 14.00 год. відповідач ОСОБА_3, знаходячись у дворі будинку № 37-А по вул..Васляєва в м.Миколаєві вчинив насильницькі дії відносно його малолітнього сина ОСОБА_5 у вигляді здавлювання та викручування носа пальцями руки, завдавши сину фізичного болю.

Вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 7 серпня 2012 року відповідача визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ст..126 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Внаслідок неправомірних дій відповідача син переніс сильний стрес та вони звернулися до невролога дитячої поліклініки, в якій сину був поставлений діагноз: «невроз, як наслідок стресу» та призначено лікування в денному стаціонарі відділення реабілітації. З цього часу вони періодично звертаються до невролога зі скаргами на порушення психічного стану сина, який у звязку з цим періодично проходить лікування.

Посилаючись на те, що внаслідок неправомірних дій його малолітньому сину завдано значної моральної шкоди, яка полягає у перенесеному ним фізичному і душевних стражданнях, погіршенням психічного стану здоровя, необхідності у звязку з цим проходження лікування, позивач просив суд стягнути з відповідача 27164 грн. 87 коп. компенсації моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов, просив про його задоволення.

Відповідач та його представник проти позову ОСОБА_6 заперечували. Відповідач посилався на те, що фізичного болю малолітньому ОСОБА_5 він не завдавав, оскільки лише посмикав його за ніс. До того ж малолітній ОСОБА_5 був свідком конфлікту, який склався між ним та його батьком ОСОБА_1, коли останній умисно наносив йому удари руками та ногами по голові та тулубу, заподіявши тілесні ушкодження, що і могло спричинити стрес дитині.

Посилаючись на викладене, в задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали цивільної справи, матеріали кримінальної справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її заподіяла за наявності її вини.

З матеріалів справи вбачається, що 18 вересня 2010 року близько 14.00 год. відповідач ОСОБА_3, знаходячись у дворі будинку № 37-А по вул..Васляєва в м.Миколаєві у стані спяніння вчинив насильницькі дії відносно неповнолітнього ОСОБА_5 у вигляді здавлювання та викручування носа пальцями руки, завдавши фізичного болю.

Вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 7 серпня 2012 року відповідача визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ст..126 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Внаслідок протиправних дій відповідача неповнолітній ОСОБА_5 зазнав фізичних та душевних страждань з приводу перенесеного фізичного болю, переніс душевні хвилювання.

Виходячи з фактичних обставин справи, зазначеного вище положення Закону та ст.1167 ЦК України наявні підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої неповнолітньому сину позивача.

Враховуючи характер неправомірних дій відповідача, характер, обсяг і глубину душевних страждань неповнолітнього, приймаючи до уваги розяснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з наступними змінами), виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір відшкодування необхідно визначити в 1500 грн.

При цьому суд не може взяти до уваги доводи позивача про те, що погіршення психічного стану здоровя неповнолітнього сталося саме внаслідок неправомірних дій відповідача, оскільки в їх підтвердження позивачем не надано відповідних доказів.

Крім того як вбачається з матеріалів справи 18 вересня 2010 року неповнолітній ОСОБА_5 був також присутній при конфліктній ситуації та нанесенні ОСОБА_1 тілесних ушкоджень ОСОБА_3

У відповідності до ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1500 (одну тисячу пятсот) грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої неповнолітньому ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 107 грн. 30 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Н.А. Спінчевська