Номер провадження: 22-ц/1590/4261/12
Головуючий у першій інстанції Дерус
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Сватаненка В.І., Суворова В.О.

за участю секретаря Павлін О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 липня 2009 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської Ради про визнання права власності на підвальне приміщення, за зустрічним позовом приватного підприємства «Інта плюс» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майно, виселені, скасуванні державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності на нежитлове підвальне приміщення посилаючись на те, що підвальне приміщення площею 77,2 кв.м. під будинком № 32 по вул. Базарній у м. Одесі є спільною частковою власністю власників квартир зазначеного будинку, які дали згоду на передачу належних їм частин у власність позивачу.

В ході судового розгляду ПП «Інта плюс» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення ОСОБА_1 з спірного приміщення та скасування державної реєстрації права власності на вказане приміщення за ОСОБА_1 посилаючись на правомірне користування спірним майном на підставі договору оренди від 08.04.2005 року.

Зазначені позови обєднані судом в одне провадження.

Рішенням суду від 02 липня 2009 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, позов ПП «Інта плюс» задоволено, ОСОБА_1 виселено із нежилого підвального приміщення, площею 77,2 кв.м., розташованого під будинком №32 по вул. Базарній у м. Одесі, скасовано державну реєстрацію КП «ОМБТІ та РОН» права власності на ОСОБА_1 на зазначене приміщення та стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати.

Вважаючи рішення суду незаконним ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси, постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.1 п.1, 3 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 та задовольняючи позов ПП «Інта плюс» суд помилково дійшов висновку про наявність достатніх підстав для зазначеного рішення.

Судом встановлено, що спірне підвальне приміщення площею 77,2 кв.м. в будинку №32 по вул. Базарній у м. Одесі відповідно до рішення Одеської обласної ради від 25 листопада 1991 року № 226-ХХІ перебувало у комунальній власності.

ОСОБА_1 користується зазначеним приміщенням з 2003 року з дозволу жителів власників квартир, які проживають у зазначеному будинку. За час користування ним здійснено ремонт у приміщенні та здійснюються витрати на його утримання.

Відповідно до висновків судової будівельно-технічної експертизи від 18 серпня 2005 року зазначене приміщення є підвальним, нежилим, допоміжним, більша частина якого знаходиться нижче рівня землі. Згідно довідки КП «ОМБТІ та РОН» від 19 липня 2005 року зазначене спірне приміщення не зареєстровано за будь-яким власником.

Відповідно до рішення Конституційного суду України (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків від 02 квітня 2004 року), Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» допоміжні нежилі приміщення передаються безоплатно у спільну власність громадян, одночасно з приватизацією ними квартир багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення обєднання співвласників багатоквартирних будинків, вступу до нього.

Власник неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником допоміжних приміщень на рівні з власниками приватизованих квартир.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 є власниками квартир у зазначеному будинку тому вони мають право на частку у спірному нежилому приміщенні, яким вони розпоряджалися на свій розсуд, передавши свої частки позивачу. Жодних вимог зазначеними особами до позивача з спірних правовідносин не заявлено.

Задовольняючи зустрічний позов ПП «Інта Плюс» суд посилався на існування договору оренди між ПП «Інта Плюс» та Приморською районною адміністрацією ОМР від 08 квітня 2005 року № 709 відповідно до якого орендатор прийняв у строкове оплатне користування спірне приміщення. Зазначене посилання суду не ґрунтується на належних доказах, оскільки такого договору у матеріалах справи немає.

До позовної заяви ПП «Інта Плюс» (а.с. 154) додано ксерокопії податкового погодження та розрахунку (а.с. 157, 158), які не можна вважати належними доказами, оскільки оригіналів не існує, печатки на документах немає. Суд помилково визнав зазначені докази підставою для задоволення позову.

Відсутність у Приморської районної адміністрації та у департамента комунальної власності ОМР свідоцтва про право власності на спірні приміщення підтверджує відсутність правових підстав для укладення договору оренди з ПП «Інта Плюс».

За викладених обставин колегія вважає, що договір оренди на спірне приміщення не укладався.

ОСОБА_1 постійно володіє спірним приміщенням з 2003 року, у жодних інших осіб зазначене приміщення у користуванні до цього часу не перебувало. Надані докази ПП «Інта Плюс» про оренду зазначеного приміщення є необґрунтованими.

Виходячи з викладеного колегія вважає, що позовні вимоги ПП «Інта Плюс» задоволенню не підлягають, а позовні вимоги ОСОБА_1 вважає обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню.

Викладені обставини судом зясовано неповно, висновок суду не відповідає зазначеним обставинам, що є підставою для скасування рішення суду і ухваленню нового рішення по суті позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.302, п.2 ч.1 ст.307, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 липня 2009 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким вимоги ОСОБА_1 задовольнити, визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення № 409 загальною площею 78 кв.м., розташоване по вул. Базарній №32 у м. Одесі. У задоволенні позову приватного підприємства «Інта плюс» відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.І. Сватаненко

ОСОБА_8