КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 2-1086/11
Провадження № 2/1414/162/2012 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.03.2012 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого по справі - судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі - Мізюн Р.І.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

та представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення збитків та моральної шкоди в порядку захисту прав споживача, -

встановив:

В лютому 2011 році позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що в жовтні 2008 р. він звернувся в підприємство „Теплосила з приводу купівлі та встановлення газового котла для індивідуального опалення його квартири.,З цією метою 14.10.2008 р. він сплатив відповідачу - ФОП ОСОБА_4 передплату за опалювальний котел „Vitodens-ЮО- W 3 000 грн., а 17.10.2008 р. провів кінцеву оплату цього товару у розмірі 6 625 грн., та послуги з його встановлення у розмірі 4 080 грн. Однак вказаний товар відповідач йому не доставив, а через деякий час позивача повідомили, що замовлений ним товар на складі відсутній, але є інший котел „Vitodens-222, за який необхідно доплатити 4 500 грн. Позивач погодився на заміну товару, та доплатив вищевказану суму, після чого йому доставили цей товар та пообіцяли найближчим часом встановити його.

Проте в установлений строк відповідач не виконав роботи із встановлення опалення, через що позивач був змушений звернутись до спеціалістів іншого підприємства. Останні повідомили позивача про те, що придбаний ним котел за своїми технічними характеристиками не підходить для встановлення автономного опалення в його квартирі, тому позивач повторно звернувся до відповідача із вимогою про заміну йому котла, однак відповідач цього не виконала, в звязку із чим він змушений був придбати потрібний йому товар у іншої особи.

Посилаючись на викладене, позивач просив:

розірвати договір роздрібної купівлі-продажу котла „Vitodens-222 від 14.10.2008 р., укладений між ним та відповідачем;

стягнути з відповідача на його користь вартість котла „Vitodens-222 в розмірі 18 405 грн.;

стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 500 грн. ;

cтягнути витрати з інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав повністю з підстав, викладених у його позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивач в установлений законом строк не звертався із вимогами про заміну товару чи про повернення сплачених за договором купівлі-продажу коштів та не надав доказів того, що придбаний ним товар за своїми характеристиками йому не підходить. Щодо виконання робіт з встановлення котла, представник відповідача пояснив, що позивач сам відмовився від їх проведення та звернувся з цього приводу до іншого підприємства, а тому відповідач не виконав ці роботи з незалежних від нього причин.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача та дослідивши надані ними докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Для встановлення індивідуального опалення в квартирі позивач звернувся на підприємство „Теплосила. З метою купівлі необхідного йому опалювального котла „Vitodens-100-W позивач 14.10.2008 р. сплатив відповідачу - ФОП ОСОБА_4 в якості передплати 3 000 грн., а 17.10.2008 р. провів кінцеву оплату цього товару у розмірі 6 625 грн., та сплатив вартість робіт з його встановлення у розмірі 4 080 грн. Дане підтверджується копіями квитанцій, наявних в матеріалах справи (а.с. 6).

Однак відповідач оплачений позивачем товар не доставив, посилаючись на відсутність його на складі. За домовленістю між сторонами через деякий час позивач погодився на заміну оплаченого ним товару на інший товар - опалювальний котел „Vitodens-222, та сплатив 23.04.2009 р. різницю у ціні у розмірі 4 500 грн. (а.с. 7). Проведення робіт з його встановлення сторони погодили протягом найближчих 1-2 місяців.

У вказаний строк відповідач не виконав вказані роботи, тому позивач скористався послугами спеціалістів іншого підприємства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України „Про захист прав споживачів № 1023-ХІІ від 12.05.1991 р. (в редакції, яка діяла на моменті купівлі-продажу) споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, у якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі. Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобовязаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару.

Виходячи із вимог даної статті, у випадку, коли протягом 14 днів, не рахуючи дня придбання товару, споживач звертається до продавця із проханням обміну товару належної якості - останній повинен задовольнити вимогу покупця та обміняти товар (але тільки у випадку, коли товар не був застосований і зберіг свій товарний вигляд). Повернення коштів відбувається тільки у разі неможливості обміну товару, наприклад, у звязку із відсутністю у продавця аналогічного товару.

Судовим розглядом встановлено, що позивач в 14-денний строк не звертався до відповідача із проханням обміняти товар належної якості - опалювальний котел „Vitodens-222, який за своїми технічними характеристиками не підходив для встановлення автономного опалення в його квартирі. Будь-яких претензій з цього приводу він не направляв відповідачу та не звертався за захистом своїх прав споживача до відповідних органів.

Частиною 3 ст. 5 вищевказаного Закону передбачено що захист прав споживачів здійснюють спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи, Рада Міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи і установи, що здійснюють державний санітарно-епідеміологічний нагляд, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законодавством, а також суди.

Обгрунтовуючи свій позов, позивач посилався на те, що він неодноразово звертався до відповідача з приводу заміни йому котла „Vitodens-222, який є товаром належної якості, але за своїми технічними характеристиками не міг бути придатним для встановлення опалення в його квартирі. Однак позивач не надав суду доказів того, що він звертався до відповідача з цього приводу протягом передбачених законом 14 днів. До суду ж із даним позовом позивач звернувся лише в лютому 2011 року. Виходячи із цього, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо розірвання договору купівлі-продажу та стягнення з відповідача вартості товару у розмірі 18 405 грн. задоволенню не підлягають.

Разом із цим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача вартості робіт із встановлення опалення є обґрунтованими і підлягають задоволенню через наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 1023-ХІІ від 12.05.1991 р. (далі - Закон), споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобовязань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 6 ст. 10 Закону передбачено, що виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобовязання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили.

Із копії квитанції №169 (а.с.7) вбачається, що позивач сплатив відповідачу 17.10.2008 р. вартість послуг у розмірі - 4 280 грн. В судовому засіданні сторони визнали, що це були послуги щодо встановлення автономного опалення в квартирі позивача. Представник відповідача не оспорював того, що сторони домовились про те, що роботи будуть виконані протягом найближчих 1-2 місяців. Однак представник відповідача не надав суду доказів того, що роботи не були проведені з вини самого позивача чи внаслідок дії непереборної сили.

З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача про стягнення вартості робіт із встановлення опалення у розмірі 4 280 грн.

Стосовно вимог позивача щодо стягнення з відповідача 500 грн. моральної шкоди, суд знаходить їх такими, що не підлягають задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ч.І ст. 4 Закону (зі змінами, внесеними Законом №3390-VI від 19.05.2011 р.), споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Під поняттям «продукції» в даному Законі є будь-який вибір(товар),робота чи послуга,що виготовляються,виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (п.19 ч.1 ст.1 Закону).

В судовому засіданні позивач не обґрунтував наявність у нього моральної шкоди,завданої внаслідок недоліків продукції ( дефекту в продукції),не обґрунтував її розмірі та не надав суду відповідних доказів ,чим не виконав вимоги ч.3 ст.10 ЦПК України,яка встановлює,що кожна сторона повинна довести ті обставини ,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись ст..ст.3,4,7,11,214-215 ЦПК України,суд

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до Фізичної особи- підприємця ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи- підприємця ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 4280(чотири тисячі вісімдесят) гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 у відшкодування понесених ним витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи 27 гривень.

Стягнути з Фізичної особи- підприємця ОСОБА_5 в прибуток держави 48,60 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Л.І.Селіщева