Справа № 22-ц-283/2012 Головуючий у I інстанції Мороз К.В.
Категорія цивільна Доповідач - Мамонова О. Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2012 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про стягнення суми боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про визнання договору грошових коштів недійсним, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 грудня 2011 року позов ОСОБА_8 задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 суму заборгованості за договором позики від 22 серпня 2009 року в розмірі 1225029,20 грн., а також понесені ОСОБА_8 судові витрати по справі в сумі 1726, 93 грн.; в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 про визнання договору позики грошових коштів недійсним відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_8, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване судове рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апелянт наголошує на тому, що договір позики було ним укладено під впливом обману з боку ОСОБА_8, оскільки грошових коштів за цим договором позичальник не отримав і вони були передані не позичальнику ОСОБА_5, а його знайомому ОСОБА_9, що підтвердили в судовому засіданні суду першої інстанції свідки.

Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6І, які наполягали на задоволенні апеляційної скарги, пояснення представника позивача - ОСОБА_7, котрий просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_8 та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами по справі у відповідності до вимог ст.1047 ЦК України, було укладено договір позики, однак позичальником взяті на себе зобовязання за вказаним договором виконані не були; ОСОБА_5 в ході судового розгляду не підтверджений факт неотримання ним коштів за договором позики та факт укладання договору позики внаслідок введення його в оману.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом по справі встановлено, що 22 серпня 2009 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 було укладено договір позики грошових коштів, відповідно до якого ОСОБА_8 передала у власність ОСОБА_5 290500 грн., що є еквівалентом 35000 дол. США, зі сплатою 5% на місяць від суми позики та строком повернення до 22 грудня 2009 року (а.с.18).

Пунктом 3 вказаного договору передбачено, що у разі несплати процентів в строк, проценти нараховуються в розмірі 10% від суми позики.

Пунктом 6 договору встановлено, що відповідач взяв на себе зобовязання у разі неповернення в строк переданих коштів сплатити суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також штраф у сумі, яка дорівнює сумі позики.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За змістом ст. 1051 ЦК України позичальник може оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що грошові кошти або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позивальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Згідно ст. 230 ЦК України обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 при підписанні договору позики усвідомлював, що ним підписано саме договір позики, передача грошових коштів при підписанні договору мала місце, будь-яких дій щодо введення в оману ОСОБА_5 з боку ОСОБА_8 не встановлено, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_8 про стягнення боргу за договором позики та відмовив в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 про визнання договору недійсним.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що гроші у борг відповідач від позикодавця не отримував, не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи наявний письмовий договір позики грошових коштів, який належним чином не спростований ОСОБА_5

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що покази свідків, на які посилається відповідач як на доказ неотримання ним грошових коштів, не можуть, у відповідності до приписів ст. 1051 ЦК України, мати значення для встановлення факту неотримання грошей за наявності письмового договору.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених доказах і доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування вірного по суті рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 грудня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: