Справа № 2-612/11 Головуючий у 1
інстанції:Кухтей Р.В. Провадження №
22-ц/0390/635/2012 Категорія:56 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2012 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Подолюка
В.А.,

суддів -Данилюк В.А., Веремчук Л.М.,

при секретарі Понедєльнику
О.А.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів -ОСОБА_2,
ОСОБА_3,

представника третьої особи - ВДВС
Луцького районного управління юстиції
Бондарука П.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа на
стороні відповідача без самостійних
вимог - відділ державної виконавчої
служби Луцького районного управління
юстиції, про виключення майна з акту
опису та звільнення майна з під арешту,
за апеляційною скаргою позивача
ОСОБА_5 на рішення Луцького районного
суду від 20 лютого 2012 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

22 жовтня 2010 року ОСОБА_5
звернулася в суд з уточненими під час
розгляду позовними вимогами до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, третя особа на стороні
відповідача - Відділ державної
виконавчої служби Луцького районного
управління юстиції, про виключення
майна з акту опису і звільнення з під
арешту.

Позовні вимоги мотивувала тим, що
на виконання судового рішення від 12
липня 2010 року про стягнення з боржника
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 317040 грн. боргу
за договором позики, державним
виконавцем Луцького районного
управління юстиції 6 жовтня 2010 року був
складений акт опису й арешту майна АА
№965099, а саме: земельних ділянок площею
0,0043 га. та 0.31 га., незавершеного
будівництвом житлового будинку по
АДРЕСА_1.

Описане майно є спільною сумісною
власністю подружжя, частки позивача та
відповідача ОСОБА_6 є рівними а
житловий будинок незавершений
будівництвом, тому просила виключити
по 12 частині незавершеного
будівництвом житлового будинку та
земельної ділянки площею 0,3571 га.,
наданої для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель за вказаною
адресою, з акту опису та арешту,
складеного державним виконавцем ВДВС
Луцького районного управління юстиції
Шумчуком В.Г. на виконання судового
рішення про стягнення боргу, оскільки
такі дії третьої особи вчинені
всупереч вимог ст.ст.321,328 ЦК України та
ст.41 Конституції України і порушують
право власності іншого співвласника,
яким є позивач.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 20 лютого 2012 року в задоволені
позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним
судовим рішенням представник позивача
ОСОБА_1 в поданій в інтересах позивача
апеляційній скарзі покликаючись на
незаконність судового рішення із-за
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідності
висновків суду встановленим
обставинам справи, просив скасувати
оскаржуване ними судове рішення та
ухвалити нове про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.
Виключити з акту опису по 12 частині
земельної ділянки,12 частину
незавершеного будівництвом житлового
будинку як таких, що належать на праві
спільної сумісної власності позивачу
та відповідачу ОСОБА_6

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 апеляційну скаргу
підтримав в повному обсязі з підстав
наведених в ній, представник
відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_2 також
просить задовольнити апеляційну
скаргу як обґрунтовану, представник
відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_3 та
представник третьої особи Бондарук П.В.
апеляційну скаргу заперечили і
просять відхилити її як безпідставну.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга не
підлягає до задоволення виходячи з
таких підстав.

Судом з пояснень осіб, які беруть
участь у справі, письмових матеріалів
справи (а.с.6-9,12-16,31-34) встановлено, що 6
жовтня 2010 року відділом державної
виконавчої служби Луцького районного
управління юстиції на виконання
виконавчого листа №2-4860 від 12 липня 2010
року про стягнення з ОСОБА_6 в дохід
ОСОБА_7 323368,05 грн. боргу за договором
позики, був складений акт опису й
арешту майна, а саме: земельні ділянки в
АДРЕСА_1 площею 0,38 га. та 0,0043га.;
житловий будинок площею 422 кв.м. на які
відсутні правовстановлюючі документи
у позивача.

Відмовляючи в задоволені вимог про
виключення з акту опису й арешту
земельної ділянки та незавершеного
будівництвом житлового будинку, суд
першої інстанції обґрунтовував свої
висновки тим, що подружжю зазначене
майно належить на праві спільної
сумісної власності, частки у натурі
сторонам не виділені, а відповідно до
ч.1 ст.73 СК України та ч.6 ст.52 Закону
України «Про виконавче
провадження»стягнення може бути
накладено лише на особисте майно
боржника або його частку у праві
спільної сумісної власності подружжя,
яка виділена в натурі. У випадку, коли
частка боржника у натурі не виділена,
стягнення на його частку, що
визначається судом за поданням
державного виконавця, порядок
визначення частки встановлено ст.379 ЦК
України.

Такі висновки суду першої інстанції, як
вважає колегія суддів, зроблені з
додержанням норм матеріального права,
на які є посилання в оскаржуваному
позивачем судовому рішенні та
відповідають встановленим обставинам
справи. Крім того, позивач та
відповідач ОСОБА_6 не надали доказів
проте, що зазначене нерухоме майно
зареєстроване за ними на праві
власності в установленому законом
порядку, оскільки саме з часу
державної реєстрації такого майна в
особи виникає право власності, а
земельні ділянки, передані органом
влади в приватну власність та в
користування особі, не можуть належати
до спільної сумісної власності
подружжя, оскільки вони не набувалися
як спільне майно подружжя та за спільні
кошти.

Доводи апеляційної скарги в цій
частині, що право власності позивачки
на 12 частину житлового будинку та
земельної ділянки визнано судовим
рішенням (а.с.46-47) не впливає на
правильність висновків суду, оскільки
право власності на таке майно виникає
лише після його державної реєстрації
та видачі відповідних
правовстановлюючих документів. За цим
рішенням реальний поділ майна подружжя
проведений не був.

Крім того, зазначене судове рішення
постановлене 28 вересня 2011 року, тобто
після дати складання державним
виконавцем 6 жовтня 2010 року акту описуй
арешту майна, без реального поділу
майна.

Суд апеляційної інстанції вважає
безпідставними посилання в
апеляційній скарзі і на ті обставини,
що в подальшому позивач позбавлений
права і можливості розпоряджатися
належною їй часткою спірного майна на
власний розсуд, оскільки особа
відповідно до ст.3 ЦПК України має право
на звернення до суду за захистом
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, які існують на момент звернення
до суду із позовом а не можуть
виникнути в майбутньому.

Отже, рішення ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, підстав для його зміни чи
скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.308 , 313, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_1 подану в інтересах
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
від 20 лютого 2012 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді