Справа №2-674/12 Головуючий у суді у 1 інстанції - Жмурченко
Номер провадження 22-ц/1890/1907/12 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 15 серпня 2012 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням-,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом мотивуючи його тим, що вона є власником будинку №1 по провулку Береговому в смт. Недригайлів, з її дозволу в названий будинок 19 вересня 2008 року вселився в якості чоловіка та зареєстрував постійне місце проживання відповідач ОСОБА_2 Однак з 01 квітня 2010 року відповідач добровільно залишив вказаний будинок. З боку позивача відповідачу ОСОБА_2 перешкод у користуванні будинком №1 по провулку Береговому в смт. Недригайлів з квітня 2010 року по квітень 2012 року не чинилось. Тому позивач вважає, що факт реєстрації відповідача в будинку, який належить їй на праві власності, порушує його абсолютні правовідносини щодо володіння, користування та розпорядження річчю. Необхідність даного позову полягає в тому, що проживаючи з неповнолітнім сином в даному будинку та маючи реєстрацію за даною адресою колишнього чоловіка, вона позбавлена можливості отримати субсидію на оплату комунальних послуг по утриманню названого будинку.

Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 15 серпня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені.

Визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку №1 по провулку Береговому в смт. Недригайлів Сумської області.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Посилаючись на неповне зясування обставин справи, порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить рішення місцевого суду скасувати і ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, з 11 жовтня 2003 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 15.09.2010 року шлюб між сторонами розірваний (а.с.16). За час шлюбу, 20 травня 2008 року, сторонами було придбано житловий будинок по провулку Береговому, 1, смт. Недригайлів Сумської області, право власності на який було зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с.7-10).

У будинку № 1 по провулку Береговому в смт. Недригайлів зареєстровано три особи у тому числі і відповідач ОСОБА_2 (а.с.15).

З 01 квітня 2010 року ОСОБА_2 в будинку № 1 по провулку Береговому в смт. Недригайлів Сумської області не проживає.

Суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно визначив характер спірних правовідносин, які виникли між сторонами, як такі, що випливають з права власності на житло, однак, не звернув достатньої уваги на підстави позову ОСОБА_3 та припустився помилки у застосуванні норм матеріального права.

Як на підставу для задоволення позову про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням позивачка посилалась на положення ч. 2 ст. 405 ЦК України, відповідно до якої член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Проте ч. 2 ст. 405 ЦК України не розповсюджуються на спірні правовідносини між сторонами, оскільки відповідач є фактичним співвласником спірного будинку.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України передбачається, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Системний аналіз змісту зазначених норм права свідчить про те, що дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов'язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобов'язань за кредитом.

Як вбачається з матеріалів справи, житловий будинок по провулку Береговому, 1, смт. Недригайлів Сумській області, був придбаний сторонами за час шлюбу, а тому він є спільною сумісною власністю подружжя, дану обставину позивачка не заперечує.

Висновок місцевого суду про наявність підстав для визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку №1 по провулку Береговому в смт. Недригайлів Сумської області є помилковим, оскільки останній є фактичним співвласником зазначеного будинку, а власникові відповідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За таких обставин відповідно до ст. 309 ЦПК України, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як таке що постановлене з порушенням норм матеріального права, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі ст. 88 ЦПК України сплачені апелянтом судові витрати в сумі 53, 65 грн. підлягають відшкодуванню позивачем у звязку з задоволенням апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 15 серпня 2012 року в даній справі скасувати, ухваливши нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування понесених судових витрат за апеляційний розгляд справи 53,65 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.,

Головуючий -

Судді -