Справа № 1513/2708/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2012 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.

при секретарі Д'яченко М.В.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1,

до

Приозерненської сільської ради

про визначення додаткового строку,

необхідного для подачі заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом та зазначила, що 24 листопада 2003 року померла її мати, ОСОБА_2. За життя у травні 2001 р. мати позивачки склала заповіт, посвідчений виконкомом Дмитрівської сільської ради Кілійського району, за реєстром № 85, згідно якого, на випадок своєї смерті вказала, що все її майно, яке їй буде належати на день смерті, заповідає своєму сину ОСОБА_3, який після її смерті прийняв спадщину фактично, оскільки проживав та був зареєстрований разом із матірю, але її не оформив та помер 4 лютого 2012 р. Після смерті ОСОБА_3, спадщину ніхто не приймав. Оскільки позивач є спадкоємцем за законом після смерті брата і мешкає в м. Одеса, можливості на той час оформити спадщину в неї не було, в вязку з чимпозивач просить суд поновити їй строк на прийняття спадщини після смерті брата.

Позивач повідомлена належним чином відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України про дату та місце розгляду справи, за викликом суду в судове засідання не зявилась, та позовній заяві просила суд розглянути справу без її участі.

Представник відповідача, Приозерненської сільської ради ОСОБА_4, повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України про дату та місце розгляду справи, за викликом суду в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі.

Зважаючи на те, що особи, які беруть участь у справі, не прибули в судове засідання, розгляд справи проведено без фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним пристроєм, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України.

Вивчивши доводи позивача, викладені в позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Як вказано в свідоцтві про народження серії VІІ-УР № 0958836, виданого 27 листопада 1965 року, актовий запис № 96, батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, записано ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

Як вказано в свідоцтві про народження серії ІІ-ЖД № 426427, виданого 27 грудня 1978 року, актовий запис № 61, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, записано ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 369341, виданого 5 травня 1985 року Приозернянсько сільською радою Кілійського району Одеської області, актовий запис № 5, після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 та трату лат ОСОБА_7 дружині присвоєне прізвище Шевченко.

Як зазначено в свідоцтві про смерть 1-ЖД № 357673, виданого 26.11.2003 року Дмитрівською сільською радою Кілійського району Одеської області, актовий запис № 47, - ОСОБА_2, померла 24 листопада 2003 року.

Згідно свідоцтва про смерть 1-ЖД № 283342, виданого 06.02.2012 року виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 04, - ОСОБА_3, помер 4 лютого 2012 року.

Згідно заповіту ОСОБА_2 в 2001 р. секретарем виконкому Дмитрівської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 85, все її майно, яке їй буде належати на день смерті, де б воно не знаходилось, з чого б воно не складалося, заповідається її сину ОСОБА_3.

Листом від 26.09.2012 р. за № 1227/01-16 Кілійська районна державна нотаріальна контора повідомила, що ані після смерті ОСОБА_2, ані після смерті ОСОБА_3, спадкова справа не заводилась та в передбачений законом термін до Кілійської районної державної нотаріальної контори ніхто не звертався.

Згідно довідки виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області від 15.06.2012 р. № 333, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 04.02.2012 р., постійно проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 з 1978 року до дня смерті. На день його смерті за вказаною адресою ніхто крім нього в будинку не проживав.

При вирішенні справи судом застосовано відповідні положення діючого законодавства України:

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Судом встановлено, що заповіту на випадок смерті ОСОБА_3 не залишив, спадкоємці за законом більш близької смерті після його смерті відсутні, в звязку з чим позивач має право на спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця , як спадкоємець другої черги за законом згідно ст. 1262 ЦК України.

Відповідно до ст. ст. 1269, 1270 спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно ч.3 до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вказано в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08. № 7

Про судову практику у справах про спадкування- особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Зважаючи на встановлені обставини справи та відповідні положення законодавства, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10,11, 209, 212-215 ЦПК, ст. ст. 1262, 1272 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк у 3 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для звернення до Кілійської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер 4 лютого 2012 року в м. Кілія Кілійського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_9