УХВАЛА

21 вересня 2012 року

м.
Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого –судді Гуденко О.А.,

при секретарі –Куземі А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_1
на дії державного виконавця
Центрального відділу Державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції ОСОБА_2,
щодо відмови у відкритті виконавчого
провадження, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із скаргою на дії державного
виконавця Центрального відділу
Державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції ОСОБА_2 щодо відмови у
відкритті виконавчого провадження за
виконавчим листом, виданого 31.05.2012 року
Центральним районним судом м.
Миколаєва по цивільній справі
№1423/1559/2012 про про знесення ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 самовільно встановленої
дерев’яної огорожі у дворі загального
користування між квартирами №1 та №2
житлового будинку №23 по вул.
К.Лібкнехта у м.Миколаєві.

Скаржник надав суду заяву про розгляд
справи у її відсутність, вимоги скарги
підтримує.

Державний виконавець у судове
засідання не з’явився, про дату, час та
місце слухання справи повідомлявся
судом належним чином, про причини
неявки суду не повідомив.

Ухвалою суду справу розглянуто за
відсутності сторін, оскільки у справі
достатньо даних про права та взаємини
сторін.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши
матеріали справи, судом встановлені
наступні факти та відповідні ним
правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи,
рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 08 травня 2012 року
зобов’язали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знести
самовільно встановлену дерев’яну
огорожу у дворі загального
користування між квартирами №1 та №2
житлового будинку №23 по вул.
К.Лібкнехта у м.Миколаєві та стягнуто
судовий збір у розмірі 53,65 грн. з
кожного.

31.05.2012 року скаржником отримано
відповідний виконавчий лист, який було
направлено на виконання до
Центрального ВДВС ММУЮ.

15.06.2012 року старшим державним
виконавцем Центрального ВДВС ММУЮ
ОСОБА_2 було відмовлено у відкритті
виконавчого провадження за вказаним
виконавчим листом, оскільки виконавчий
документ не відповідає вимогам ст. 18 ЗУ
“Про виконавче провадження” та п. 3.3
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, а саме відсутній
реєстраційний номер та дата народження
боржника, яку було отримано скаржником
09 липня 2012 року.

Відповідно до ст. 18 ЗУ “Про виконавче
провадження”у виконавчому документі
зазначаються: 1) назва і дата видачі
документа, найменування органу,
прізвище та ініціали посадової особи,
що його видали; 2) дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові за наявності) (для фізичних
осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника за наявності (для
юридичних осіб), індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника за наявності (для фізичних
осіб - платників податків), а також інші
дані, якщо вони відомі суду чи іншому
органу, що видав виконавчий документ,
які ідентифікують стягувача та
боржника чи можуть сприяти примусовому
виконанню, зокрема, дата народження
боржника та його місце роботи (для
фізичних осіб), місцезнаходження майна
боржника, рахунки стягувача та
боржника тощо; 4) резолютивна частина
рішення; 5) дата набрання законної
(юридичної) сили рішенням; 6) строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання. Законом можуть бути
встановлені також інші додаткові
вимоги до виконавчих документів.

Пунктом 3.3. Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Мін’юсту України
від 02.04.2012 року № 512/5, визначено, що
виконавчий документ повинен
відповідати вимогам до виконавчого
документа, зазначеним у статті 18 Закону
України “Про виконавче провадження”.
При перевірці відповідності
виконавчого документа вимогам пункту 3
частини першої статті 18 Закону
державний виконавець враховує таке: а)
повне найменування для юридичних осіб
повинно містити інформацію про
організаційно-правову форму такої
особи відповідно до вимог чинного
законодавства; б) ім'я фізичної особи
(яка є громадянином України)
складається з її прізвища, власного
імені та по батькові (частина перша
статті 28 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини третьої статті 12
Закону України “Про національні
меншини в Україні” громадяни, в
національній традиції яких немає
звичаю зафіксовувати по батькові,
мають право записувати в паспорті лише
ім'я та прізвище, а у свідоцтві про
народження - імена батька та матері; в)
відсутність ідентифікаційного коду
суб'єкта господарювання - стягувача або
боржника (для юридичних осіб)
допускається, якщо законодавством
країни, на території якої
зареєстровано юридичну особу, не
передбачено присвоєння юридичній
особі ідентифікаційного коду; г) для
фізичних осіб реєстраційний номер
облікової картки платника податків не
зазначається у виконавчому документі,
якщо особа є іноземцем та
законодавством країни, на території
якої проживає фізична особа,
встановлено інші форми обліку або якщо
особа відмовилась його мати через свої
релігійні переконання, про що є
відповідна відмітка у паспорті особи.

Аналіз вищевказаних норм дозволяє суду
зробити висновок про наступне.

Вимогами ЗУ “Про виконавче
провадження” не передбачена
необхідність обов’язкової вказівки у
виконавчому документі індивідуального
ідентифікаційного номеру боржника та
інших даних, які ідентифікують
боржника чи можуть сприяти примусовому
виконанню, зокрема, дата народження
боржника та його місце роботи (для
фізичних осіб), місцезнаходження майна
боржника, рахунки боржника тощо.

Закон встановлює необхідність
вказівки цих відомостей лише у разі,
якщо вони були встановлені під час
розгляду справи.

Інші додаткові вимоги до виконавчих
документів можуть бути встановлені
лише законом.

Враховуючи те, що інші додаткові вимоги
визначені п. 3.3. Інструкції, вказані у
нормативному документі, який є лише
підзаконним актом, то вони не можуть
нести юридичної сили норм закону.

Таким чином, вимоги скарги ОСОБА_1 на
дії державного виконавця Центрального
відділу Державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції ОСОБА_2 щодо відмови у
відкритті виконавчого провадження,
обґрунтовані та підлягають
задоволенню, у зв’язку з чим слід
скасувати постанову від 15 червня 2012
року старшого державного виконавця
Центрального ВДВС ММУЮ ОСОБА_2 про
відмову у відкритті виконавчого
провадження за виконавчим листом №
1423/1559/2012, виданого 31 травня 2012 року
Центральним районним судом м.
Миколаєва про знесення ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 самовільно встановленої
дерев’яної огорожі у дворі загального
користування між квартирами №1 та №2
житлового будинку №23 по вул.
К.Лібкнехта у м.Миколаєві, та
зобов’язати державного виконавця
прийняти вказаний виконавчий лист до
виконання.

Керуючись ст.ст. 208-210, 383-387 ЦПК України,
суд, –

УХВАЛИВ:

Скаргу скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця Центрального відділу
Державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції ОСОБА_2, щодо відмови у
відкритті виконавчого провадження
–задовольнити.

Скасувати постанову від 15 червня 2012
року старшого державного виконавця
Центрального відділу Державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції ОСОБА_2
про відмову у відкритті виконавчого
провадження за виконавчим листом №
1423/1559/2012, виданого 31.05.2012 року
Центральним районним судом м.
Миколаєва про знесення ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 самовільно встановленої
дерев’яної огорожі у дворі загального
користування між квартирами №1 та №2
житлового будинку №23 по вул.
К.Лібкнехта у м.Миколаєв.

Зобов’язати старшого державного
виконавця Центрального відділу
Державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції ОСОБА_2 прийняти до виконання
виконавчий лист № 1423/1559/2012, виданий
31.05.2012 року Центральним районним судом
м. Миколаєва про знесення ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 самовільно встановленої
дерев’яної огорожі у дворі загального
користування між квартирами №1 та №2
житлового будинку №23 по вул.
К.Лібкнехта у м.Миколаєв.

Ухвала може бути оскаржена через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п’яти
днів з дня її проголошення.

Суддя Центрального
районного суду

м. Миколаєва

ОСОБА_5