Справа № 412/964/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2012 року

Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі:           головуючого судді -
Маймур Ф.Ф.

при секретарі -
Чоха К.О.

за участю:           представника
скаржника –ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи
–ОСОБА_2,

представника
заінтересованої особи –ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську скаргу
ОСОБА_4 на дії державного виконавця
Підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області, –

В С Т А Н О В И В:

19 січня 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду зі скаргою на дії державного
виконавця Підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області (а.с. 3-6).

В обґрунтування скарги ОСОБА_4 та його
представник посилалися на те, що 12
жовтня 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5
було укладено договір купівлі-продажу
нерухомого майна, з метою реєстрації
права власності остання звернулась до
КП «ДМБТІ»на що було отримана
відповідь про відмову в реєстрації
прав власності у зв’язку з накладенням
арешту відповідно до постанови
державного виконавця Підрозділу
примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ
у Дніпропетровській області від 21.10.2011
року. При зверненні ОСОБА_4 до
державного виконавця з заявою про
скасування арешту, накладеного на дане
нерухоме майно, йому було відмовлено у
задоволенні заяви та повідомлено, що
арешт може бути знято за рішенням суду,
у зв’язку з чим ОСОБА_4 звернувся з
даною скаргою в якій просив суд визнати
дії державного виконавця Підрозділу
примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ
у Дніпропетровській області та
звільнити з-під арешту нерухоме майно,
яке належить ОСОБА_5 (а.с. 3-6).

У судовому засіданні представник
скаржника –ОСОБА_1, доводи викладені у
скарзі підтримав та наполягав на її
задоволенні у повному обсязі.

Старший державний виконавець
підрозділу примусового виконання
рішень Відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області ОСОБА_2 у
судовому засіданні зазначив, що при
здійсненні виконавчих дій він діяв
відповідно до чинних норм
законодавства, накладав арешт саме на
майно боржника, а не ОСОБА_5, проте у
нього відсутні повноваження щодо
скасування арешту, накладеного на
нерухоме майно, яке належить ОСОБА_5

Представник заінтересованої особи
ОСОБА_5 –ОСОБА_3, у судовому засіданні
також не заперечував проти задоволення
даної скарги.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали скарги, суд
вважає, що її такою, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 12 жовтня 2011 року між
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір
купівлі-продажу нерухомого майна,
відповідно до якого остання придбала
офісні приміщення, які розташовані у
буд. № 2 по вул. Глинки в м.
Дніпропетровську, що підтверджується
копією зазначеного договору,
посвідченого приватним нотаріусом
ДМНО ОСОБА_6, та зареєстрованого в
реєстрі за № 5113 (а.с. 9-10).

Встановлено, що ОСОБА_5 було відмовлено
в реєстрації права власності на офісні
приміщення, які розташовані у буд. № 2
по вул. Глинки в м. Дніпропетровську, що
підтверджується копією рішення КП
«ДМБТІ» від 17 листопада 2011 року (а.с.
17-18).

Згідно до статті 383 ЦПК України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України
„Про виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право
накладати арешт на майно боржника,
опечатувати, вилучати, передавати таке
майно на зберігання та реалізовувати
його в установленому законодавством
порядку.

Відповідно до ст. 57 Закону України „Про
виконавче провадження" арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах.

Аналізуючи зміст правовідносин, що
склалися між сторонами, суд приходить
до висновку, що діями державного
виконавця, який наклав арешт на все
майно боржника, не було порушено права
і свободи ОСОБА_4, а новий власник
зазначеного нерухомого майна має право
на звернення до суду з відповідним
цивільним позовом, оскільки ст. 383 ЦПК
України, право оскаржувати дії або
бездіяльність державного виконавця
надано лише учасникам виконавчого
провадження та особам, які залучаються
до проведення виконавчих дій.

З огляду на викладене та приймаючи до
уваги, що накладення арешту здійснено
державним виконавцем у встановленому
законодавством порядку, суд прийшов до
висновку, що у задоволенні скарги слід
відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 208, 210-218, 383-389 ЦПК України, ЗУ „Про
виконавче провадження”, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 на дії державного
виконавця Підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області –залишити
без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено у
Апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 5 днів з
дня її проголошення, у разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом 5 днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя:

Ф.Ф. Маймур