22 листопада 2012 року
Справа № 2-3135/11
У Х В А Л А

22 листопада 2012 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді Маймур Ф.Ф.,

при секретарі Авраменко А.М.,

за участю: представників позивача Косяк К.В., ОСОБА_1 ,

представника відповідача Замп Г.С.,

представника відповідача Чорної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську клопотання представника позивача Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк`про забезпечення позову, а також клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про призначення судово-психіатричної експертизи по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк`до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк`про визнання договору недійсним, зобов`язання вчинити дії та про застосування наслідків нікчемного правочину, а також за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Повєткіна Надія Миколаївна, про визнання договору частково недійсним, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищезазначена цивільна справа, в ході розгляду якої представником позивача ПАТ КБ «ПриватБанк`заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом обмеження відповідача у праві виїзду за межі України.

Крім того, представником відповідача ОСОБА_2 було заявлено клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи щодо усвідомлення даним відповідачем своїх дій під час укладення спірного договору іпотеки від 22 квітня 2012 року.

В судовому засіданні представники позивача клопотання про забезпечення позову шляхом обмеження відповідача у праві виїзду за межі України підтримали, а проти задоволення клопотання представника відповідача про призначення судово-психіатричної експертизи заперечували, посилаючись на його необґрунтованість.

Представник відповідача ОСОБА_2 своє клопотання підтримала, наполягала на його задоволенні. Представник другого відповідача залишила вирішення клопотань на розсуд суду.

Вислухавши учасників розгляду справи, дослідивши матеріали письмових клопотань та справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, відповідно до ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, при цьому в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Та ж норма цивільно-процесуального законодавства встановлює, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а отже встановлює обов`язок для особи, яка звертається до суду із заявою про забезпечення позову, довести необхідність вчинення судом таких процесуальних дій. Зазначені вимоги процесуального закону не були виконані належним чином представником позивача при поданні заяви та заявленні клопотання про забезпечення позову шляхом обмеження відповідача у праві виїзду за межі України, а викладені представником позивача підстави є неналежно обґрунтованими, а отже не є достатніми для задоволення цього клопотання.

Таким чином, враховуючи, що представником позивача не обґрунтовано належно вид забезпечення позову, не дотримана співмірність обсягу такого забезпечення із позовними вимогами, не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, не доказано, що відповідачі в подальшому будуть ухилятись від виконання можливого рішення суду, винесеного на користь позивача, суд приходить до висновку, що клопотання представника позивача про забезпечення позову є необґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню.

Щодо клопотання представника відповідача Єрохіна А.М.

Відповідно до ст.143 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.145 ЦПК України призначення експертизи є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи. При цьому за змістом ст.ст.8, 239 ЦПК України призначення судово-психіатричної експертизи можливе за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи. Наявність таких даних у відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України має бути доведена стороною, яка заявляє клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи.

Підсумовуючи викладене та враховуючи, що представником відповідача ОСОБА_2 не долучено до свого письмового клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи та не надано в судовому засіданні жодних доказів, які б свідчили про можливий психічний розлад здоров`я ОСОБА_2 , зокрема на час укладення спірного договору іпотеки, в суду відсутні підстави вважати заявлене клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи обґрунтованим, а відтак відсутні підстави для його задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк`про забезпечення позову відмовити.

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про призначення судово-психіатричної експертизи відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська до Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Ф.Ф. Маймур