Справа № 1620/3135/2012
Провадження № 4-с/1620/20/2012
У Х В А Л А

23 листопада 2012 року. Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі : головуючого - судді Чернюк В.Д.,

при секретарі Міщанін Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді справу за скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Полтавагаз" на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції,-

встановив :

14 листопада 2012 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації „Полтавагаз" ( надалі ПАТ „Полтавагаз" ) звернулося в суд зі скаргою, в якій оскаржує дії державного виконавця Мочаліної О.В., пов'язані з винесенням постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ( відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа ) через відсутність у поданому на виконання судовому наказі ідентифікаційного коду боржника чи номеру або серії його паспорта / а.с. 1 - 2 /.

Представник заявника ОСОБА_1, який діє на підставі відповідної довіреності / а.с. 15 /, подану скаргу підтримав просив задовольнити її, пояснивши, що ст. 103 ЦПК України, якою визначено зміст судового наказу, не передбачено обов'язкового зазначення у судовому наказі ідентифікаційного коду боржника чи номеру або серії його паспорта.

Представник Відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, яка діє на підставі відповідної довіреності / а.с. 14 /, подану скаргу не визнала, просила відмовити у її задоволенні, пояснивши, що відмова у прийнятті до провадження виконавчого документу була обґрунтована не тільки відсутністю у наданому судовому наказі ідентифікаційного коду боржника чи номеру або серії його паспорта, але й відсутністю на цьому документі печатки суду.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши письмові докази, надані стороною заявника і суб'єкта оскарження, оглянувши оригінали окремих документів, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні поданої скарги слід відмовити з наступних обгрунтувань.

Відповідно до ст. ст. 383, 385 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 09 серпня 2012 року було винесено судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_3 заборгованості за надані послуги газопостачання в сумі 705 гривень 68 копійок, а також понесені судові витрати в сумі 107 гривень 30 копійок / а.с. 5 /.

Після отримання копії цього наказу, стягувач пред'явив його до Відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції для виконання в частині стягнення судових витрат, оскільки основний борг ОСОБА_4 виплатила.

04 жовтня 2012 року постановою державного виконавця ВДВС Миргородського МРУЮ ОСОБА_2 винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження за згаданим виконавчим документом з посиланням на відсутність у ньому ідентифікаційного коду боржника чи номеру і серії його паспорта. Серед іншого в оскаржуваній постанові державним виконавцем вказано на відсутність печатки суду на примірнику судового наказу поданого стягувачем / а.с. 4 /.

Копія цієї постанови стягувачем отримана 08 листопада 2012 року за вхідним № 1644 / а.с. 13 /.

Зміст судового наказу визначається положеннями ч. 1 ст. 103 ЦПК України. Згадана норма не містить вимоги про обов'язкове зазначення в судовому наказі коду боржника чи номеру і серії його паспорта.

Між тим, ч. З ст. 103 ЦПК України визначено, що судовий наказ складається і підписується суддею у двох примірниках, один з яких залишається у справі, а другий скріплюється печаткою суду і видається стягувану після набрання ним законної сили.

При безпосередньому огляді судом другого примірника судового наказу від 09 серпня 2012 року, виданого стягувачу, встановлено, що цей примірник в супереч вимогам ч. З ст. 103 ЦПК України, не скріплений печаткою суду / а.с. 18 / і в такому вигляді був пред'явлений стягувачем для виконання до ВДВС Миргородського МРУЮ.

Відповідно до ст. 7 Закону України „Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Таким чином, оскільки виконавчий документ, пред'явлений до виконання, не відповідав вимогам, визначеним ч. З ст. 103 ЦПК України, дії державного виконавця щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження в цій частині відповідали вимогам закону, з огляду на що підстав для скасування оскаржуваної постанови в цілому немає.

Таким чином, керуючись ст. 386 - 388, 103 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Полтавагаз" від 13.11.2012 року на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду ОСОБА_5