Справа № 2034/2-3996/11
Провадження 2/2034/2497/2012
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2012 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді О.М. Пілюгіної
за участі секретаря Бабенко І.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
позивач звернулася до суду з позовом та просить розірвати з відповідачем шлюб зареєстрований 25 квітня 1998 року у Московському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, запис № 475. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що під час подружнього життя відносини з відповідачем ставали все гірше, що призвело до взаємної втрати почуття які їх об`єднувати, тому подальше спільне проживання не можливо та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Вони з відповідачем проживають окремо, спільного бюджету та спільного господарства не мають, шлюбні стосунки не підтримують. Позивач не згодна на примирення, тому звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій позов підтримала, просила його задовольнити та розглядати справу за її відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, тому суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін.
Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 квітня 1998 року у Московському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, запис № 475, що підтверджено свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 , що видане 25 квітня 1998 року Московським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова.
Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про його народження.
Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається.
Таким чином, враховуючи що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому суд вважає що шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.
Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу « ОСОБА_4 ».
Керуючись ст. ст. 10; 11; 60; 212-215 ЦПК України, ст. 51 Конституції України, ст. ст. 24 ч.1; 112; 113 Сімейного Кодексу України, суд,
позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Шлюб, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 25 квітня 1998 року у Московському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, запис № 475 - розірвати.
Прізвище дружині ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити-« ОСОБА_4 ».
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовану нбирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ О.М. Пілюгіна