Справа № 0417/4390/2012
Справа № 2/0417/3140/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 липня 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Коструб В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приват Банкдо Публічного акціонерного товариства Акцент Банк, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ВСТАНОВИВ:

Позивач в жовтні 2011 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості. У позовній заяві позивач посилається на те, що відповідно до Кредитного договору №МК-66 від 25.03.2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 30000,00 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 25.03.2013 року. Відповідач ОСОБА_1 порушив умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в звязку з чим станом на 04.10.2011 року виникла заборгованість за сумою кредиту у розмірі 16716,97 дол. США, що по курсу НБУ становить 372 334,25 грн. Вимоги до відповідача, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк договором поруки № 167 від 20.10.2010 року та договором поруки №МК-66-2, від 25.03.2008 року, з відповідачкою ОСОБА_2, у звязку з чим останні є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. Просив суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму заборгованості у розмірі 372 134 грн. 25 коп. за кредитним договором № МК-66 від 25.03.2008 року стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ Приват Банксуму 200,00 грн., стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ Приват Банквитрати на правову допомогу у розмірі 1950 грн.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2011 року позовні вимоги ПАТ КБ Приват Банкбули задоволені.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, від 06 березня 2012 року, заочне рішення від 21 листопада 2011 року було скасовано.

При новому розгляді справи представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання зявився, позовні вимоги не визнав.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судове засідання зявилася, проти задоволення позову заперечувала. Суду пояснила, що відповідачем ОСОБА_1 позивачу було передано предмет застави, в рахунок виконання забезпечених Договором застави № МК-66-1 від 25.03.2008 року зобовязань за кредитним договором № МК-66 від 25.03.2008 року однак даний автомобіль не був реалізований позивачем і до цього часу перебуває у його володінні.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного:

Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору №МК-66 від 25.03.2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 30000,00 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, 25.03.2013 року. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, у звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 46 716,97 дол. США, з яких 26 933,66 дол. США заборгованість за кредитом; 14 391,92 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 5 391,39 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі.

Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_1 усіх грошових зобовязань за кредитним договором № МК-66 від 25.03.2008 року, 25.03.2008 року з відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір поруки № МК-66-1, та 20.10.2010 року з відповідачем ПАТ А-Банк, договір поруки № 167, згідно якого розмір відповідальності Поручителя перед Кредитором обмежується сумою у розмірі 200 грн. відповідно до яких останні є солідарними відповідачами за предявленим позовом.

Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення суми пені, оскільки згідно акту прийому автомобіля, від 10.09.2009 року, відповідачем ОСОБА_1 було передано позивачу заставний автомобіль ГАЗ СПВ 20 РУТА, 2008 року випуску, державний номер АЕ 4758АА. для його реалізації та направлення коштів на погашення заборгованості за Кредитним договором № МК-66 від 25.03.2008 року. З відповіді ПАТ КБ Приват Банкза №38.0.0.0.0/41-120315/1424 від 11.05.2012 року, вбачається, що даний автомобіль позивачем не реалізований, а тому з вересня 2009 року перебуває у його розпорядженні.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, оскільки позивачем не надано суду документального підтвердження сплати та вартості наданих юридичних послуг.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення суми заборгованості за кредитом та процентів, за користування кредитом.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на його користь.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 526, 549, 551, 554, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 64, 79, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приват Банкзадовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приват Банксуму заборгованості за кредитним договором №МК-66 від 25.03.2008 року у розмірі 329 164 грн. 87 коп. а також стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приват Банксуму боргу у розмірі 200 грн., а всього 329 364 грн. 87 коп., що еквівалентно 41 325,58 дол. США з яких 26 933,66 дол. США - заборгованість за кредитом; 14 391.92 дол. США - заборгованість по процентам за користуванням кредитом.

Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приват Банкпонесені судові витрати: судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., всього 1820 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко