Справа № 2-2743/11 Головуючий у 1
інстанції:Пахолюк А.М. Провадження №
22-ц/0390/505/2012 Категорія:27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2012 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Овсієнка А А

суддів - Свистун О.В., Осіпука В.В.,

при секретарі Галицькій І.П.,

з участю: представника позивача
Тарасюка Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Кредитпромбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення боргу за
кредитним договором за апеляційною
скаргою відповідача ОСОБА_2 на ухвалу
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 08 лютого 2012
року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 08 лютого 2012 року
залишено без задоволення заяву ОСОБА_2
про перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення цього ж суду від 18
квітня 2011 року.

Не погоджуючись із такою ухвалою,
відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, у якій, покликаючись на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просив скасувати вищевказану ухвалу та
постановити нову про задоволення його
заяви.

В ході апеляційного розгляду даної
справи представник позивача Тарасюк
Ю.М. просив відхилити апеляційну скаргу
ОСОБА_2 з огляду на безпідставність
викладених у ній доводів.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, хоча були належним чином та
своєчасно повідомлені про дату, час та
місце апеляційного розгляду даної
справи за зареєстрованою адресою
їхнього місця проживання у
відповідності з вимогами ст.74 ЦПК
України, що підтверджується
відповідними поштовими
повідомленнями. І оскільки про причини
своєї неявки зазначені особи суд не
повідомляли, про відкладення розгляду
справи не клопотали, то у відповідності
з вимогами ст.305 ЦПК України колегією
суддів було визнано за можливе
апеляційний розгляд даної справи
проводити за їхньої відсутності.

Заслухавши пояснення представника
позивача, перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваної ухвали, а
також доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а ухвала суду першої
інстанції залишенню без змін з
наступних підстав.

Згідно з п.1 ст.312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Відмовляючи в задоволенні заяви
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із
того, що наведені відповідачем
обставини не являються нововиявленими
в розумінні ч.2 ст.361 ЦПК України.

Такий висновок суду першої інстанції
відповідає фактичним обставинам
справи та ґрунтується на нормах ЦПК
України.

Судом встановлено, і це
підтверджується матеріалами справи, що
рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 18 квітня 2011
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Волинської області
від 31 серпня 2011 року, задоволено позов
Публічного акціонерного товариства
«Кредитпромбанк» та стягнуто з ОСОБА_2
солідарно з ОСОБА_3 та солідарно з
ОСОБА_4 на користь Публічного
акціонерного товариства
«Кредитпромбанк» 142089 грн. боргу за
кредитним договором № 14.9/8/07-МК від 31.11.07
року.

Звертаючись 10 січня 2012 року до суду з
заявою про перегляд вищевказаного
рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 18 квітня 2011 року
у зв'язку з нововиявленими обставинами,
ОСОБА_2 покликався на те, що банком було
в односторонньому порядку змінено
передбачений кредитним договором
кінцевий термін повернення кредиту з 26
листопада 2010 року на 24 травня 2010 року, а
також в односторонньому порядку
збільшено розмір кредитного
зобов'язання шляхом конвертування суми
отриманого в доларах США кредиту в
гривневий еквівалент не за визначеним
кредитним договором курсом 4,6 грн. за
один долар США, а за курсом 7,99 грн. за
один долар США, який склався на момент
пред'явлення позову.

Крім того, рішенням Конституційного
Суду України № 15-рп/2011 від 10.11.2011 року
визначено, що положення пунктів 22, 23
статті 1, статті 11 Закону України "Про
захист прав споживачів" від 12 травня 1991
року N 1023-XII з наступними змінами у
взаємозв'язку з положеннями частини
четвертої статті 42 Конституції України
треба розуміти так, що їх дія
поширюється на правовідносини між
кредитодавцем та позичальником
(споживачем) за договором про надання
споживчого кредиту, що виникають як під
час укладення, так і виконання такого
договору, що на думку заявника також є
нововиявленою обставиною.

Вважаючи вищенаведені обставини
істотними для справи, та такими, що не
були і не могли бути відомі на час
розгляду справи, ОСОБА_2 просив
вищевказане рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 18 квітня 2011 року скасувати,
а справу направити на новий розгляд.

Відповідно до ч.2 ст.361 ЦПК України,
підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав
законної сили, завідомо неправдиві
показання свідка, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення;

3) скасування судового рішення, яке
стало підставою для ухвалення рішення
чи постановлення ухвали, що підлягають
перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом
України неконституційність закону,
іншого правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

За змістом положень п.1 ч.2 ст.361 ЦПК
України нововиявленими є лише істотні
для справи обставини, що не були і не
могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

На ті обставини, що банком було в
односторонньому порядку змінено
передбачений кредитним договором
кінцевий термін повернення кредиту з 26
листопада 2010 року на 24 травня 2010 року, а
також в односторонньому порядку
збільшено розмір кредитного
зобов'язання шляхом конвертування суми
отриманого в доларах США кредиту в
гривневий еквівалент не за визначеним
кредитним договором курсом 4,6 грн. за
один долар США, а за курсом 7,99 грн. за
один долар США, який склався на момент
пред'явлення позову, відповідач ОСОБА_2
вже покликався у своїх письмових
запереченнях проти позову (а.с.154-155).
Зазначені обставини перевірялися та
оцінювалися судом першої інстанції при
ухваленні рішення від 18 квітня 2011 року,
а отже не можуть вважатися
нововиявленими.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 15-рп/2011 від 10.11.2011 року, на яке ОСОБА_2
також покликається у своїй заяві як на
нововиявлену обставину, не було
встановлено неконституційність
закону, іншого правового акта чи їх
окремого положення, застосованого
судом при вирішенні даної справи, а
лише надано офіційне тлумачення
положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11
Закону України "Про захист прав
споживачів" від 12 травня 1991 року N 1023-XII,
і тому згадане рішення Конституційного
Суду України не являється
нововиявленою обставиною в розумінні
положень п.4 ч.2 ст.361 ЦПК України.

Вищенаведеним обставинам та доводам
відповідача суд першої інстанції дав
належну правову оцінку і, дійшовши
обґрунтованого висновку про
безпідставність поданої ОСОБА_2 заяви,
правомірно залишив її без задоволення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу
відповідача ОСОБА_2 слід відхилити, а
оскаржувану ухвалу залишити без змін
як таку, що постановлена з додержанням
вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 08 лютого 2012
року у даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді