справа №2-9619/11
10 лютого 2012 року          Жовтневий
районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді –Браги А.В.,
при секретарі –Лапміки О.В.,
за участю представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Сведбанк»в особі
Дніпропетровського відділення №4
Публічного акціонерного товариства
«Сведбанк»до ОСОБА_2 про стягнення суми
28 вересня 2011 року до Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
звернувся позивач через свого
представника із вищезазначеним
позовом, в обґрунтування якого, з
урахуванням уточнення позовних вимог,
послався на те, що 28 липня 2008 року між
позивачем та відповідачем укладено
кредитний договір №0301/0708/71-149, за яким
відповідач отримала 100000 доларів США,
зобов’язавшись повернути кредит до 20
липня 2038 року на умовах договору,
сплативши за користування кредитом 11,9%
річних, а також інші обов’язкові
платежі. Посилаючись на зазначені
обставини, вказуючи, що відповідачі не
виконують свої договірні
зобов’язання, достроково повертати
кредит не бажають, позивач просив суд
стягнути солідарно з відповідачів на
користь позивача суму заборгованості в
загальному розмірі 1024704,4 гривень.
Судові витрати позивач просив покласти
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
наполягав на їх задоволенні в повному
Відповідачі в судове засідання не
з’явились про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялись
Враховуючи дані обставини, суд вважає
за можливе на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК
України здійснити розгляд даної
цивільної справи в заочному порядку
відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК
Вислухавши пояснення представника
позивача та дослідивши матеріали
цивільної справи, суд приходить до
наступного висновку з таких підстав.
Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.
В судовому засіданні встановлено, що 28
липня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», як
кредитором, правонаступником якого є
позивач, та відповідачем, як
позичальником, укладено кредитний
договір №0301/0708/71-149, за яким кредитор
зобов’язався надати позичальнику
кредит в розмірі 100000 доларів США, а
позичальник –повернути кредит
відповідно до графіку погашення
кредиту, в строк до 20 липня 2038 року,
сплативши 11,9% за користування кредитом,
а також інші обов’язкові платежі.
Також договором передбачено право
кредитора вимагати дострокове
повернення кредиту, сплату процентів
за користування кредитом у випадку
порушення позичальником графіку
повернення кредиту. Викладені
обставини підтверджуються копією
кредитного договору №0301/0708/71-149 від 28
липня 2008 року, копією витягу зі Статуту
Як свідчить копія заяви на видачу
готівки №1 від 28 липня 2008 року
кредитором на виконання умов
кредитного договору №0301/0708/71-149 від 28
липня 2008 року були надані позичальнику
обумовлені в договорі кредитні кошти в
Із матеріалів справи встановлено, що
відповідач перестала виконувати
належним чином взяті на себе договірні
зобов’язання, в зв’язку із чим виникла
заборгованість, розмір якої станом на 30
травня 2011 року склав 1024704,4 гривень, а
саме: 788274,15 гривень –заборгованість за
кредитом; 236430,25 гривень
–заборгованість за простроченими
процентами. Викладене підтверджується
розрахунком заборгованості за
кредитним договором №0301/0708/71-149 від 28
липня 2008 року станом 30 травня 2011 року.
Правовідносини, які виникли між
сторонами, окрім положень вказаного
вище договору, врегульовані нормами ЦК
Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.
Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК
України підставами для виникнення
цивільних прав та обов’язків, зокрема,
є договір, який є обов’язковим для
виконання сторонами, одностороння
відмова від зобов’язання не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Різновидом
договору є кредитний договір, який
обов’язково укладається в письмові
формі (ст.1054, 1055 ЦК України).
Нормою ст.1054 ЦК України визначено, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові в розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.
Відповідно до норми ст.1050 ЦК України, в
контексті положення ст.1054 ч.2 ЦК
України, якщо кредитним договором
встановлений обов’язок позичальника
повернути кредит частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини кредитор
має право вимагати дострокового
повернення частини кредиту, що
залишилась зі сплатою процентів.
При цьому відповідно до норми ст.612 ЦК
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов’язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
Згідно до ст.526 ЦК України зобов’язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Частиною 1 ст.530 ЦК
України передбачено, що якщо у
зобов’язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України
порушенням зобов’язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов’язання
(неналежне виконання).
Нормою ст.625 ч.1 ЦК України передбачено,
що боржник не звільняться від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов’язання.
Згідно ст.16 ЦК України однією із форм
судового захисту цивільних прав та
інтересів є примусове виконання
Оцінюючи дослідженні в судовому
засіданні докази в їх сукупності, суд
вважає їх належними, допустимими та
достатніми для прийняття рішення у
справі по суті.
На підставі таких доказів, наведених
вище норм діючого законодавства,
враховуючи, що у судовому засіданні
знайшов підтвердження факт укладення
між ВАТ «Сведбанк», правонаступником
якого є позивач, та відповідачем
кредитного договору №0301/0708/71-149 від 28
липня 2008 року, а також встановлено
невиконання відповідачем, на відміну
від позивача, своїх зобов’язань за
даним договором та встановлено
наявність у позивача права вимагати
дострокове повернення кредиту, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача є обґрунтованими та
підлягають задоволенню в повному
Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд на підставі ст.88 ЦПК
України, враховуючи результат
вирішення справи, вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача, понесенім останніми при
зверненні до суду судові витрати по
сплаті судового збору (державного мита)
на суму 1700 гривень та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 120 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 16, 509, 526, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.
ст. 10, 11, 31, 57, 60 - 61, 88, 110, 209, 212 - 215, 223 ЦПК
України, суд –
Позов, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
акціонерного товариства «Сведбанк»в
особі Дніпропетровського відділення №
4 Публічного акціонерного товариства
«Сведбанк»суму боргу за кредитним
договором № 0301/0708/71-149 від 28.07.2008 року в
сумі 1 024 704, 40 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
акціонерного товариства «Сведбанк»в
особі Дніпропетровського відділення №
4 Публічного акціонерного товариства
«Сведбанк»1700, 00 гривень судового збору
та 120, 00 гривень збору на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.
Заочне рішення суду набирає законної
сили в порядку передбаченому ст. ст. 223,
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача про перегляд
заочного рішення, яка може бути подана
відповідачем протягом десяти днів з
дня отримання копії рішення.
Заочне рішення суду може бути
оскаржено позивачем в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через суд
першої інстанції шляхом подання
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
Суддя          А.В. Брага