пр. № 4-с/2608/55/12
ун. № 2608/1750/12
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2012 року

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Лазаренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність та постанову державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м.Києва,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із скаргою на бездіяльність та постанову державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м.Києва, яку обґрунтовує тим, що на виконанні ВДВС Святошинського РУЮ м.Києва знаходиться рішення Святошинського районного суду м.Києва від 23.11.2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на його користь 6780 грн. 12 коп. Листом ГУЮ у м.Києві від 18.11.2010р. йому було повідомлено, що державним виконавцем здійснювався вихід до квартири боржника, але доступу до квартири надано не було, у зв»зку з чим державним виконавцем направлено відповідне подання до суду про примусове входження до неї, тоді як згідно листа Святошинського районного суду м.Києва такого подання не виявлено. Крім того, на автомобіль боржника накладався арешт та виносилась постанова про його розшук, тоді як листом УДАІ ГУМВС України в м.Києві від 24.11.2011р. йому повідомили, що такий автомобіль в розшуку не значиться, будь-яких постанов з цього приводу не приходило. Виконавче провадження на час такого розшуку автомобіля зупинено, але жодних відповідних дій з цього приводу виконавцем не вчинено. Таку бездіяльність державного виконавця та постанову про зупинення провадження вважає неправомірною, просить її скасувати, зобов»язати виконавця направити до суду клопотання щодо проникнення до житла боржника, направити УДАІ постанову про розшук автомобіля боржника.

Скаржник у судове засідання не з»явився, просив розглядати справу без його участі, скаргу задовольнити.

Суб»єкт оскарження до суду не з»явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином, надіслав письмові заперечення та копію виконавчого провадження, згідно яких проти скарги заперечує, пояснюючи, що всі дії по виконанню вказаного рішення проводяться відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження».

Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши письмові пояснення державного виконавця, виконавче провадження, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи, державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У судовому засіданні встановлено, що на виконанні ВДВС Святошинського РУЮ м.Києва знаходився виконавчий лист № 2-1051-1 виданий 23.06.2010р. Святошинським райсудом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 6780,12 грн.

Із наданої копії виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем були вчинені наступні виконавчі дії: 11.08.2010р. відкрито виконавче провадження; надіслано запити до БТІ, УДАІ, ДПІ для перевірки майнового стану боржника; постановою від 24.09.2010р. накладено арешт на все майно боржника; на виявлений за боржником автомобіль накладено арешт та заборону відчуження; 28.10.2010р. здійснено виїзд за місцем проживання боржника, а 19.10.2010р. складено Акт про неможливість опису та вилучення майна; 02.11.2010р. встановлено місце реєстрації боржника за іншою адресою; 24.12.2010р. у боржника відібрані пояснення щодо невиконання останнім рішення суду; 10.02.2011р. державним виконавцем прийнято постанову про розшук майна боржника, а саме: затримання та постановлення на спеціальний майданчик чи стоянку тимчасового зберігання автомобіля боржника; 01.03.2011р. державним виконавцем прийнято постанову про зупинення виконавчого провадження у зв»язку з розшуком майна боржника; 12.01.2012р. державним виконавцем направлено запит до УДАІ м.Києва щодо перебування автомобіля боржника в базі даних автоматизованої-пошукової системи УДАІ Києва; станом на 21.05.2012р. на депозитний рахунок ВДВС надійшли кошти від боржника та перераховані стягувану у розмірі 1818,19 грн.

Статтею 11 ЗУ «Про виконавче провадження» визначені обов»язки та права державного виконавця, серед яких: державний виконавець зобов»язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.2 ст. 25 вказаного Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчихдій, передбачених цим Законом.

Згідно ч.1 ст. 27 Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що боржником ОСОБА_2 рішення суду, на підставі якого видавався виконавчий лист та відкривалось вказане виконавче провадження, добровільно не виконується, у зв»язку з чим державним виконавцем розпочате його примусове виконання.

Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (ч.2 ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Серед заходів примусового виконання рішень: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням (стаття 32 Закону).

Вказаним законом визначений порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. Згідно якого, стягнення звертається в першу чергу на кошти боржника, а у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення ( ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Тоді як, із наданих державним виконавцем письмових пояснень та матеріалів самого виконавчого провадження, вбачається неповне проведення виконавчих дій передбачених виконавчим законом по примусовому виконанню рішення суду.

Так, державним виконавцем лише з»ясовано, що за боржником рахується на праві власності автомобіль «Форд», д.н. НОМЕР_1, у зв»язку з чим його було оголошено в розшук та зупинено виконавче провадження.

Наявність у боржника іншого майна, коштів чи інших доходів на яке можливо звернути стягнення, державним виконавцем належним чином не встановлювалось.

Лише 11.08.2010р. державним виконавцем направлялись відповідні запити до БТІ, УДАІ, ДПІ, які так і не були виконанні БТІ та ДПІ. Повторно вказані запити чи нагадування по їх виконанню не вчинялись, додаткова перевірка не проводилась.

Щодо здійснення виїзду 28.10.2010р. державного виконавця за місцем проживання боржника та не неможливість опису та вилучення майна, у зв»язку з ненадання доступу до квартири, то із складеного державним виконавцем Акту від 19.10.2010р. не зрозуміло, за якою адресою, якого дня, о котрій годині було зроблено такий виїзд, не зазначено жодного понятого, який й би засвідчив такі дії.

03.11.2010р. державному виконавцю стало відомо про інше місце реєстрації боржника, проте жодних дій щодо виявлення майна вже за вказаною адресою також не вчинялось.

24.12.2010р. та 01.06.2011р. у боржника відбирались пояснення щодо невиконання останнім рішення суду, в яких боржник вказував на свій намір погашати борг частками.

Так, із розпоряджень, які містяться в матеріалах виконавчого провадження, вбачається внесення боржником коштів на відповідний депозитний рахунок коштів: у грудні 2011р. 440,94 грн., у лютому 2012р. 922,70 грн., у травні 2012р. 454,55 грн. Тобто, лише через рік і чотири місяці, з дня відкриття виконавчого провадження, боржником було повернуто стягувачу борг на суму 440,94 грн., відповідно через два роки і три місяці 1 818,19 грн., що вказує на неефективність виконання та неповноту вчинення виконавчих дій.

Щодо розшуку автомобіля «Форд», д.н. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, у зв»язку з яким і було зупинено виконавче провадження, то згідно відповіді УДАІ, яка надавалась стягувану, станом на 23.11.2011р., вказаний автомобіль у розшуку не перебуває, будь-яких постанов щодо його розшуку та затримання до УДАІ не надходило, що так і не було спростовано державним виконавцем.

Отже, у судовому засіданні встановлено неповноту проведення державним виконавцем виконавчих дій по примусовому виконанню рішення суду, а відтак неправомірне постановлення ухвали про зупинення виконавчого провадження у зв»язку з розшуком автомобіля боржника, без встановлення наявності іншого майна, коштів чи інших доходів на яке можливо звернути стягнення.

З огляду на викладене, вказана бездіяльність державного виконавця та постанова про зупинення виконавчого провадження є неправомірним, а відтак остання підлягає скасуванню.

Щодо відсутності у Святошинському районному суді м.Києва подання державного виконавця про примусове входження до помешкання боржника, то як видно із провадження таке рішення щодо направлення вказаного подання державним виконавцем взагалі не приймалось.

Вимоги скаржника по зобов»язанню державного виконавця направити таке подання до суду, задоволенню не підлягають, оскільки спосіб вчинення виконавчих дій по виконання рішення суду визначається самим державним виконавцем, а не судом. В даному випадку, суд не виконує функції виконавця рішення, а лише здійснює контроль за їх належним виконанням.

Оскільки, із відповіді УДАІ від 23.11.2011р. вбачається відсутність у них на виконанні постанови державного виконавця від 10.02.2011р. про розшук майна боржника, а саме: затримання та постановлення на спеціальний майданчик чи стоянку тимчасового зберігання автомобіля боржника, вимога скаржника щодо зобов»язання державного виконавця направити її копію до УДАІ підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 383, 386, 387 ЦПК України ЦПК України, Законом України Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Сирічевої Н.Г. по веденню виконавчого провадження по виконанню рішення Святошинського районного суду м.Києва від 23.06.2011р. за № 2-1051-1/09 неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 від 01.03.2011 року про зупинення виконавчого повадження.

Зобовязати державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 направити УДАІ ГУ МВС України у м.Києві для виконання копію постанови від 10.02.2011р. про розшук майна боржника.

В іншій частині скарги відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення через Святошинський районний суд м.Києва, особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: