Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 2-198/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2012 року м. Г алич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Мельника І.І.

секретаря - Матейко О.С.

представника позивача - ОСОБА_1 J1.B.

представника відповідачів - ОСОБА_2В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галичі справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення боргу за комунальні послуги та за ремонтні роботи, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 і просить стягнути в його користь з ОСОБА_4 3473 грн. 50 коп., а з ОСОБА_6 2328 грн.коштів, потрачених ним на оплату комунальних послуг та утримання квартири, яка належить йому та відповідачам на праві спільної власності та стягнути з них в солідарному порядку судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача, його сестра ОСОБА_1 J1.B., яка представляє інтереси позивача на підставі довіреності за № 1155 від 04.08.2011 року, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Посилається при цьому на ті обставини, що їй, ОСОБА_1 JI.B., та її братам, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 належить на праві часткової власності 3/5 квартири АДРЕСА_1. Відповідачам ОСОБА_4, яка є бувшою дружиною позивача та їхній дочці ОСОБА_4 1.1., належить 2/5 вищезазначеної квартири.

Станом на 01 березня 2011 року в квартирі зареєстрованими були лише позивач та відповідачі, тобто три особи. Не дивлячись на те, що всі повнолітні члени сімї повинні нести солідарну відповідальність за зобовязаннями, що випливають з договору найму жилого приміщення, зокрема по оплаті за комунальні послуги та квартирній платі, протягом останніх трьох років зазначені послуги позивач оплачував самостійно.

Так, за 2009 рік квартплати та за опалення ним сплачено 1764 грн. 34 коп., за 2010 рік - 2229 грн. 29 коп. Тобто, кожен із зареєстрованих в ІНФОРМАЦІЯ_1 мав би сплатити одну третину комунальних послуг. Частка відповідачів при цьому, враховуючи половину комунальних послуг за 2011 рік, становить 2662 грн.

Після 01.03.2011 року в квартирі прописаними були вже 4 особи. Позивачем сплачено за період з березня 2011 року по даний час 2309 грн. 37 коп. Частка відповідачів по оплаті компослуг становить 1154 грн. 50 коп. Таким чином, за останніх три роки позивачем сплачено за комунальні послуги, які мали би сплатити відповідачі, в сумі 2662 грн.

Крім того, позивачем самостійно проведено ремонт квартири, а саме, замінено вхідні двері вартістю 807 грн., замінено три вікна вартістю 3158 грн., встановлено газовий лічильник вартістю 1021 грн. Всього ним витрачено на ремонт квартири 4986 грн. Частка відповідачів становить 1994 грн.

Факт стягнення з позивача коштів за комунальні послуги підтверджений судовим наказом Галицького райсуду від 28.04.2009 року, яким стягнуто з нього та відповідачки ОСОБА_4 в солідарному порядку 2251 грн. 91 коп. боргу за комунальні послуги за період з 01.08.2008 року, 25 грн. судового збору та 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Ці кошти позивачем сплачено одноособово за період з 01.08.2008 року по 01.03.2009 року. По вищевказаному судовому наказу з відповідачки ОСОБА_4 слід стягнути 1145 грн. 50 коп.

Таким чином, позивачем одноособово витрачено на утримання, сплату комунальних послуг та ремонт квартири кошти, які мали б сплатити відповідачі в загальній сумі 5801 грн. 50 коп., а саме, за утримання та опалення квартири - 2662 грн., ремонтні роботи - 1994 грн. та у відповідності із судовим наказом - 1145 грн.

З вищенаведених підстав позов просила задовольнити повністю та стягнути в користь позивача з ОСОБА_4 3473 грн. 50 коп., а з ОСОБА_8 1.1. 2328 грн. коштів, потрачених ним на оплату комунальних послуг та утримання квартири, а також стягнути з них в солідарному порядку судові витрати по справі.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав і пояснив суду, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 в рівних долях по 1/5 частки та зареєстровані за вказаною адресою. Близько пяти років вони там не проживають, оскільки позивач в квартиру їх не впускає, хоч в квартирі і залишились їхні речі.

В березні 2011 року за позовом ОСОБА_3 Галицький районний суд постановив заочне рішення, яким ОСОБА_4 було визнано особою, що втратила право на користування вказаною квартирою. Однак, 11 січня 2012 року вказане заочне рішення було скасоване судом та прийнято нове рішення, яким ОСОБА_3 в задоволенні позову відмовлено. Також рішенням Галицького районного суду від 17.02.2012 року задоволено позов ОСОБА_4 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_1 J1.B., Бурштинської міської ради про визнання права на проживання в спірній квартирі, вселення та встановлення порядку користування квартирою. Обставини та причини позбавлення відповідачів правомочностей співвласників квартири мають силу преюдиції для спірних правовідносин, не потребують доказування, а їхні дії визнано неправомірними, через що не може наступати відповідальності за невиконання зобовязань відповідно до ст. 614 ЦК України в звязку з відсутністю вини. Крім того, будь-яких цивільно-правових угод позивачем не пропонувалось, в тому числі і по питанню здійснення поліпшень житла, без погодження у встановленому порядку, як цього вимагає ч.І ст. 358 та ч. 1 ст 369 ЦК України. В задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_4 є бувшою дружиною позивача ОСОБА_3, шлюб між ними розірвано у 2009 році. ОСОБА_8 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 є їхньою дочкою.

З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.03.2011 року вбачається, що в лютому 1995 року сторони приватизували трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_6 належить кожній по 1/5 частці у вказаній квартирі.

З довідки Бурштинського КП «Житловик» за № 2856 від 04.08.2011 року вбачається, що станом на час видачі довідки в квартирі зареєстрованими були позивач, його брат ОСОБА_7, який теж є співвласником вказаної вище квартири та відповідачка ОСОБА_5.

Згідно рішення Галицького районного суду від 11 січня 2012 року після скасування заочного рішення Галицького районного суду від 22.03.2011 року про визнання ОСОБА_4 особою, що втратила право на користування квартирою, позивачу ОСОБА_3 в задоволенні такого позову відмовлено, а рішенням Галицького районного суду від 17.02.2012 року задоволено позов ОСОБА_4 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_1, Бурштинської міської ради про визнання права на проживання в спірній квартирі, вселення та встановлення порядку користування квартирою.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повзаними із спільним майном.

Як зазначено в ч. З ст. 156 Житлового кодексу України члени сімї власника будинку зобовязані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сімї власника зобовязані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сімї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку.

Виходячи із змісту вищевказаних статтей вважається справедливим, що кожний співвласник відповідно до розміру своєї частки має брати участь у різноманітних витратах, повязаних з управлінням, утриманням та збереженням спільного майна. Якщо один із співвласників відмовиться брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно й вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутися до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

З представлених представником позивача копій розрахункової газової книжки, договору купівлі-продажу продукції (вікон та дверей), квитанцій про оплату комунальних послуг, копії судового наказу вбачається, що за 2009 рік позивачем сплачено квартплати та за опалення 1764 грн. 34 кой., за 2010 рік - 2229 грн. 29 коп. За період з березня 2011 року по даний час позивачем сплачено 2309 грн. 37 коп. компослуг. Тобто, кожен із зареєстрованих в ІНФОРМАЦІЯ_1 мав би сплатити одну третину комунальних послуг. Частка відповідачів при цьому, враховуючи половину комунальних послуг за 2011 рік, становить 2662 грн.

Таким чином суд вважає, що з відповідачів слід стягнути з кожного в користь позивача по 1331 грн. витрат, понесених ним на оплату комунальних послуг.

Що стосується стягнення з відповідачів витрат по ремонту квартири, а саме вартості заміни вхідних дверей на суму 807 грн., заміни трьох вікон на суму 3158 грн., встановленню газового лічильника на суму 1021 грн. суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити, оскільки за змістом ч. 1 ст 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, яка може бути виражена у формі письмового договору, наданого доручення одному із співвласників чи іншій особі на вчинення тієї чи іншої дії, у вигляді нотаріально оформленої довіреності. Такої згоди в даному випадку із сторони відповідачів не було, через що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Що стосується стягненя в користь позивача з відповідачки ОСОБА_4 у відповідності із судовим наказом - 1145 грн. суд вважає, що й ця вимога до задоволення не підлягає, оскільки ставиться вона про оплату комунальних послуг за період з 01.08.2008 року по 01.03.2009 року, тобто за минуванням строків позовної давності.

На підставі ст. ст. 64, 66, 67 ЖК України, ст. ст. 356, 360, 359 ЦК України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 1331 грн. витрат, понесених ним на оплату комунальних послуг.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_3 1331 грн. витрат, понесених ним на оплату комунальних послуг.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в солідарному порядку 214 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_9