Справа № 1513/863/12
03 травня 2012 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області
головуючого судді Масленикова О.А.,
при секретарі Д'яченко М.В.
розглянувши цивільну справу за позовом
Вилківської міської ради
визнання права власності
Позивач, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому вказала, що вона та її чоловік, ОСОБА_2, володіли на праві власності житловим будинком, розташованим по вул. Гагаріна, 15, в м. Вилкове Кілійського району Одеської області. Після закінчення будівництва та складання акту вводу будинку в експлуатацію позивачами було проведено добудову та реконструкцію будинку. 27.12.2009 р. чоловік позивачки помер. Оскільки ОСОБА_2 заповіту не залишив, позивач як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину, однак в звязку з тим, що за життя чоловіка ними не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок, вона не має можливості в нотаріальній конторі отримати свідоцтво про право на спадщину в звязку чим просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок по вул. Гагаріна, 15 в м. Вилкове Кілійського району Одеської області. На призначену дату розгляду справи позивачем було надано клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Представник відповідача, Вилківської міської ради, повідомлений належним чином про дату та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не прибув, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав.
На підставі письмової заяви представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за відсутності сторін без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України.
Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:
Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії І-УР № 506177, виданого 19 жовтня 1960 року Вилківською міською радою, актовий запис № 69, після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дружині присвоєне прізвище Костенко.
Рішенням виконавчого комітету Вилківської міської ради від 26 жовтня 1967 року № 219, ОСОБА_1, ОСОБА_2 було відведено земельну ділянку по вул. Гагаріна в м. Вилкове для будівництва житлового будинку.

1 січня 1970 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 рішенням виконавчого комітету Вилківської міської ради було надано дозвіл на проведення будівельних робіт по будівництву житлового будинку по вул. Гагаріна в м. Вилкове.

Після завершення ОСОБА_1, ОСОБА_2 будівництва житлового будинку було складено акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію житлового будинку.

Згідно технічного паспорту, складеного КП Кілійське РБТІ та РОН, житловий будинок по вул. Гагаріна, 15, в м. Вилкове Кілійського району Одеської області в цілому складається з: житлового будинку літ. А; убиральні літ. В; надвірних споруд № 1-2, І, розміщених на земельній ділянці фактичною площею 1372 квадратні метри.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії І-ЖД № 212804, виданому виконкомом Вилківської міської ради, актовий запис № 174, ОСОБА_2 помер 27 грудня 2009 року.

Згідно листа Кілійської районної державної нотаріальної контори від 05.04.2012 року № 454/01-16, після смерті ОСОБА_2, померлого 27 грудня 2009 року спадкова справа № 46/2010 була заведена 18 лютого 2010 року за заявою про прийняття спадщини від імені ОСОБА_1. Інших заяв до Кілійської районної державної нотаріальної контори не надходило.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ст. 112 ЦК УРСР /який діяв на час проведення будівництва нерухомого майна з приводу якого заявлені позовні вимоги/ - майно може належати на праві спільної власності двом або

кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Оскільки нерухоме майно було побудовано спадкодавцем в період перебування у шлюбі з позивачем, згідно положень ст. 22 КпШС України, який діяв на момент проведення будівництва, на вказане майно розповсюджуються відповідні положення ст. 112 ЦК УРСР, тобто позивач має право на Ѕ частину будинку, як співвласник нерухомого майна.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до розяснення Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за №19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ на це майно відсутній, питання визначення належності цього майна померлим та наступного власника, повинно вирішуватися у судовому порядку України.

Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по обєктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки чоловік позивачки, який був співвласником нерухомого майна, помер та за його життя не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок, в звязку з чим позивач, який є спадкоємцем першої черги за законом та прийняв її у встановленому діючим законодавством порядку, не має можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право власності на спадщину, інші спадкоємці за заповітом або законом відсутні, на підставі чого суд вважає, що право власності позивача підлягає захисту згідно ст. 16 ЦК України, а позов задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212-215, 256 ЦПК, ст. 16, 1261 ЦК України, ст. 112 ЦК УРСР, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований по вул. Гагаріна, 15, в м. Вилкове Кілійського району Одеської області, - в тому числі на 1/2 частину будинку, як за співвласником нерухомого майна та на 1/2 частину будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 27 грудня 2009 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Згідно ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_4