27.11.2012 Справа №2/1416/3574/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2012 року Ленінський районний суд м. Миколаєва, у складі: головуючого судді - Румянцевої Н.О., при секретарі Ляшик С.В., за участю: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2012 року позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, вказавши, що 24.12.1998р. вони придбали у відповідачів квартиру АДРЕСА_1, оформивши договір купівлі-продажу нерухомого майна від 24.12.1998р. за № 2400-Л на Універсальній товарно-сировинній біржі.

Сторони домовилися про всі істотні умови договору, які ними були виконані, крім нотаріального посвідчення договору.

На теперішній час позивачі не мають можливості розпоряджатися своєю квартирою, тому що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 24.12.1998р. за № 2400-Л не був посвідчений нотаріально.

Посилаючись на вищевикладене, позивачі просили суд визнати вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна від 24.12.1998р. за № 2400-Л дійсним.

У судовому засіданні позивачі підтримали свої позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала.

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали заяви про слухання справи за їх відсутності, позов підтримують.

Представник Універсальної товарно-сировинної біржі в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши думку позивачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Квартира АДРЕСА_1, належала на праві власності відповідачам на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 21.12.1998р., зареєстрованого в ММБТІ за р. № 16046 від 24.12.1998р.

24.12.1998р. на Універсальній товарно-сировинній біржі був зареєстрований договір купівлі-продажу нерухомого майна за № 2400-Л, а саме: квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, з однієї сторони, та ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з іншої сторони. Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 2400-Л був зареєстрований в ММБТІ 28.12.1998р. за р. № 16046.

Претензій сторони один до одного не мали на момент укладання угоди та за минулий час. Всі істотні умови угоди дотримані, договір зареєстрований в ММБТІ 28.12.1998р. за р. № 16046.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР), ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу квартири, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ст. 47 цього Кодексу недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурор вправі визнати угоду дійсною.

На час укладання договору купівлі-продажу сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення.

На підставі вищевикладеного, оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24.12.1998р. за № 2400-Л підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 14, 60, 62, 212-214, 226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, укладений 24.12.1998р. за № 2400-Л між ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, - з однієї сторони та ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - з іншої сторони, на Універсальній товарно-сировинній біржі, зареєстрованого в ММБТІ 28.12.1998р. за р. № 16046 дійсним.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 судовий збір у сумі 107 грн. 30 коп. по 35 грн. 77 коп. (тридцять пять грн. сімдесят сім коп.) з кожного.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя: