Справа №22-2690/1504/12 Головуючий у 1-й інстанції : Шереметьєва Л.А.
Доповідач: Невідома Т.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді Невідомої Т.О.

суддів Пікуль А.А., Левенця Б.Б.

при секретарі Дем'яненко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м Києва від 21 жовтня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання незаконним підвищення відсоткової ставки, зобов'язання здійснити перерахунок сплачених коштів та стягнення надмірно сплачених коштів,

Встановила :

Рішенням Солом'янського районного суду м Києва від 21 жовтня 2011року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Просив оскаржене рішення скасувати та ухвалити нове, яким визнати незаконним збільшення ПАТ «Укрсоцбанк» відсоткової ставки з 20.10.2008 року; зобов'язати перерахувати та повернути йому сплачені понад, встановлених договором відсотки в розмірі 15306,75 грн.. При цьому апелянт вказує на те, що суд не взяв до уваги, що додаткову угоду про підвищення відсоткової ставки він, ОСОБА_1, не підписав, тобто не надав згоду на підвищення відсоткової ставки.

В суді апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове про задоволення заявленого позову в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце апеляційного розгляду ПАТ «Укрсоцбанк» повідомлений належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України розглянула справу у відсутність представника відповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 06.03.2008 року між сторонами був укладений Кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позивачу кредит у розмірі 112 284 грн. на придбання автомобіля під 13,5 % річних з кінцевим терміном повернення останньої його частини не пізніше 05.03.2015 року.

Листом від 07.10.2008 року відповідач повідомив позивача, як позичальника, про збільшення розміру відсоткової ставки з 20.10.2008 року до 21% річних.

При цьому до листа була прикладена Додаткова угода до Кредитного договору та повідомлено позивача, що в разі відмови від її підпису він може достроково погасити кредит та відсотки по ньому або прийняти умови Додаткової угоди та погашати кредит за новими відсотками.

Додаткова угода позивачем підписана не була, однак відсотки за користування грошовими коштами сплачувалися ним, виходячи з 21% річних (а.с.11-16; 19-31).

В червні 2011 року позивач достроково виконав умови договору та повернув залишки кредиту в повному обсязі, про що йому відповідачем 10.06.2011 року була видана відповідна довідка ( а.с.17).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що банк скористався належним йому за договором правом підвищити відсоткову ставку, а відповідач запропоновану пропозицію прийняв, а тому заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Зазначений висновок суду є правильним, ґрунтується на вимогах закону, доказах, досліджених у судовому засіданні, яким надана належна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності згоди боржника на підвищення відсоткової ставки, оскільки додаткова угода є не підписаною, є безпідставними виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.6. кредитного договору, укладеного між сторонами, банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом. Позивач, підписавши кредитний договір, з даними умовами договору погодився.

Відповідно до ч.3 ст.653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Досягнення сторонами при укладенні Кредитного договору домовленості щодо права банку підвищувати відсотки в односторонньому порядку згідно з положеннями ст.ст.207, 640 ЦК України, підписання такого договору сторонами, суд правильно вважав, що вони мають виконуватися і вважаються такими, що момент досягнення домовленості настав.

Крім того,заборона підвищення процентної ставки банком в односторонньому порядку була закріплена статтею 1056-1 ЦК України і дана норма закону набрала чинності з 10.01.2009 року

Відповідно до ст.58 Конституції України та ст.5 ЦК України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Позивач при зверненні до суду надав квитанції, згідно з якими після повідомлення банку в жовтні 2008 року, тобто з моменту підвищення відповідачем процентної ставки за договором, сплачував відсотки за користування кредитним коштами в підвищеному розмірі до повного погашення кредиту (а.с.22-31).

Ч.ч.2,3 ст.205 ЦК України встановлено, що правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Так як, боржник сплачував проценти за новою ставкою, то пропозицію слід вважати прийнятою і правочин вчиненим, враховуючи положення частини 2, 3 ст. 205, ч. 2 ст. 642 ЦК, оскільки фактичні дії свідчать про прийняття пропозиції.

Відсутність підпису позивача в Додатковій угоді до Кредитного договору в даному випадку не впливає на законність договору та дій відповідача при цьому.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для його зміни або скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м Києва від 21 жовтня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий:

Судді: