АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/2190/2944/2012 Головуючий в І інстанції Калімбет Л.І. Категорія 20 Доповідач: Приходько Л.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2012 року грудня місяця 13 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Приходько Л.А.

суддів Кузнєцової О.А.

ОСОБА_1

при секретарі Романовій Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3, на заочне рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 24 січня 2012 року в справі

за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2008 року ОСОБА_4 звернулась в суд позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів. Під час розгляду справи позивачка неодноразово змінювала та збільшувала свої позовні вимоги. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 зазначала, що рішенням апеляційного суду Херсонської області від 17.05.2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 про розірвання договору купівлі-продажу житлового будинку встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку №27 по вул.. Вокзальній в с. Фрунзе Генічеського району є неукладеним. А отже, передані нею на виконання цього договору грошові кошти в сумі 3500 доларів США , отримані ОСОБА_3 безпідставно, а тому підлягають поверненню з підстав визначених ст.1212 ЦК України, з процентами відповідно до вимог ст. 1214 ЦК України. Крім того, позивачка зазначила, що з дозволу ОСОБА_3 вона вселилася в будинок зі своєю родиною. За час правомірного володіння нею будинком вона здійснила його покращення, які не можуть бути відокремлені від будинку без завдання йому шкоди: замінила двері та вікна, провела до будинку водопостачання, на загальну вартість 8756грн. Також весь цей час вона утримувала будинок сплачувала за електроенергію, за водопостачання, придбавала вугілля. Всього нею на утримання будинку витрачено 3543.13грн. тощо. Остаточно просила стягнути солідарно з відповідачів 35422.10грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

В червні 2008 ОСОБА_3 діючи в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_5, звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4 про стягнення неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди у звязку з порушенням зобовязання однією стороною. Просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь та користь ОСОБА_5 збитки в розмірі 691грн. та 7779грн., моральну шкоду в сумі 5000грн. та витрати на правову допомогу.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 24 січня 2012 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду. Ухвала в апеляційному порядку не оскаржена.

Заочним рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 24 січня 2012 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в загальній сумі 29948, 63 грн., з яких 15500 грн. - гроші сплачені за будинок, 8 756 грн. - вартість проведеного поліпшення майна, 658,75 грн. - проценти за користування грошима, 5033,88 грн. - судові витрати . В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 13 липня 2012 року в задоволені заяви про перегляд заочного рішення суду відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час розгляду справи представник апелянта ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги уточнив, просив рішення скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засідання не зявилися, причини неявки не повідомили. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 12.03. 2008 року ОСОБА_3 і ОСОБА_5 уклали з ОСОБА_4 нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу належного їм в рівних частках на праві особистої власності житлового будинку № 27 по вул. Вокзальній в с. Фрунзе Генічеського району Херсонської області, за який покупець зобовязався сплатити 31200грн. Пунктом 2.1 цього договору сторони правочину обумовили , що 15500грн. продавці одержали до підписання договору, а суму 15700грн. покупець зобовязався сплатити до 20.03.2008 року. Факт отримання 15500грн. відповідачі під час розгляду справи не заперечували.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 17 травня 2010 року, яке набрало законної сили (у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 на вказане вище рішення відмовлено ухвалою судді Верховного Суду України від 12 листопада 2010 року), встановлено, що державна реєстрація нотаріально посвідченого 12.03.2008 року договору купівлі-продажу житлового будинку № 27 по вул. Вокзальній в с. Фрунзе Генічеського району Херсонської області між ОСОБА_3, ОСОБА_5 та з ОСОБА_4 не здійснена.

Встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, обставини, в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідно до вимог ст.ст. 210,640, 657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку між ОСОБА_3, ОСОБА_5 та з ОСОБА_4 є неукладеним, а отримані ОСОБА_3, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5, від ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 15500грн, відповідно до умов договору, є , в силу ст. 1212 ЦК України, безпідставно набутим майном.

Відповідно до змісту частин 1,2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком поді.

У разі безпідставного одержання грошей, згідно ч.2 ст. 1214 ЦК України, нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Суд першої інстанції, відповідно до встановлених обставин, зазначених вище, з дотриманням вимог ст.ст. 1212, 1214 ЦПК України дійшов правильного висновку, що відповідачі зобовязані повернути безпідставно отримані ними від позивачки грошові кошти в сумі 15500грн. з нарахованими на них процентами в сумі 658.75грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 за власний рахунок замінила у будинку вікна, вхідні двері, провела в будинок водопровід. Вказані обставини підтверджуються договором про надання послуг №51, товарним чеком ХОА №113338 від 28.11.2007 року та товарним чеком ПП Ларіна. Загальна вартість понесених ОСОБА_4 витрат складає 8756грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що понесені ОСОБА_4 витрати по заміні вікон, дверей у будинку, проведення в будинок водопроводу повинні бути відшкодовані відповідачами, оскільки як вбачається зі змісту ч.1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат.

Разом з тим висновок суду, який міститься в мотивувальні частині рішення, щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення витрат позивачки на утримання жилого будинку в сумі 3543.23грн, а саме оплати за спожиті електроенергію в сумі 378.38грн., водопостачання в сумі 189.75, придбання вугілля для опалення на суму 2975грн. позбавлені правового обґрунтування, оскільки позивачка, як вона сама зазначає, проживала у спірному жилому будинку та несла ці витрати не з метою збереження чужого майна, а на власні потреби, для освітлення, водоспоживання, та опалення житлового приміщення, яким вона користувалася.

Зважаючи на те, що в резолютивній частині рішення у задоволенні позовних в вимог в цій частині відмовлено, колегія суддів вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини рішення висновок суду що витрати на утримання майна в сумі 3543.23грн. підлягають стягненню на користь ОСОБА_4, та зазначити, що позовні вимоги про стягнення витрат на утримання майна в сумі 3543.23грн. задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. В матеріалах справи відсутній належний документ , який би підтверджував, оплату ОСОБА_4 правової допомоги в сумі 4700грн. Наявні в матеріалах справи угода про надання правової допомоги від 08.04.2008 року та додаткова угода від 08.04.2008 року лише визначають порядок обчислення, розмір і порядок внесення гонорару і фактичних видатків, проте не є належним доказом здійснення такої оплати.

За таких обставин рішення суду в вирішення питання про розподіл судових витрат слід змінити, зменшивши розмір стягнутих з відповідачів на користь позивачки судових витрат з 5033,88грн. до 333,88грн. У звязку із чим також слід зменшити загальну суму стягнення з 29948,63грн. до 25248,63грн.

Також колегія суддів не погоджується з встановленим судом порядку солідарного стягнення з відповідачів грошових коштів.

Як вбачається з матеріалів справи жилий будинок, який був предметом договору купівлі-продажу, належить відповідачам в рівних долях на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтв про право на спадщину, а тому відсутні підстави для солідарного стягнення з відповідачів, оскільки ні договором, ні законом не встановлений солідарний обовязок щодо повернення безпідставно набутого майна та відшкодування понесених витрат на безпідставно набуте майно. Зважаючи на те, що відповідачам належить будинок в рівних долях встановлений судом порядок стягнення грошових коштів з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 слід змінити з солідарного стягнення на стягнення в рівних частинах.

В іншій частині суд з достатньою повнотою зясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, яким дав належну оцінку та постановив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,309 ЦПК України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3, задовольнити частково.

Заочне рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 24 січня 2012 року змінити.

Зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суми судових витрат з 5033,88грн. до 333,88грн. та загальну суму стягнення з 29948,63грн. до 25248,63грн.

Змінити встановлений судом порядок стягнення грошових коштів з ОСОБА_3 Миколаїхвни та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 з солідарного стягнення на стягнення в рівних частинах.

Виключити з мотивувальної частини рішення висновок суду про те, що витрати на утримання майна в сумі 3543.23грн. підлягають стягненню на користь ОСОБА_4, та зазначити, що позовні вимоги про стягнення витрат на утримання майна в сумі 3543.23грн. задоволенню не підлягають.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: