Справа № 230/1212/2012 Провадження № 22-ц/0290/1841/2012Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 42 Доповідач: Жданкін В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2012 м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого : Жданкіна В.В.

суддів: Мартьянової Л.І., Пащенко Л.В.

при секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 14 травня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та Сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Шаргородського районного відділу УМВС України у Вінницькій області про визнання таким, що втратив право на користування житлом та зняття з реєстрації та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання об'єктом права спільної сумісної власності, права на проживання, користування житловим будинком та вселення, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та Сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Шаргородського районного відділу УМВС України у Вінницькій області про визнання таким, що втратив право на користування житлом та зняття з реєстрації. Заявою від 29.03.2012 року позивачка збільшила позовні вимоги та просила суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житлом в будинку № 38 по вул. Червоноармійській в с. Рахни-Лісові, Шаргородського району, Вінницької області; зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом п'ятнадцяти днів, з дня набрання рішенням законної сили, знятися з реєстрації в житловому будинку № 38 по вул. Червоноармійській в с. Рахни-Лісові, Шаргородського району, Вінницької області; зобов'язати Сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Шаргородського районного відділу УМВС України у Вінницькій області зняти з реєстрації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку № 38 по вул. Червоноармійській в с. Рахни-Лісові, Шаргородського району, Вінницької області, якщо вона сама не зніметься з даної реєстрації, протягом п'ятнадцяти днів, з дня набрання рішенням законної сили; стягнути з ОСОБА_2 судові витрати та витрати на правову допомогу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до свідоцтва про право на власність від 11.08.1987р., зареєстрованого в Могилів-Подільському МБТІ11.08.1987р. за № 38 позивачка є власником житлового будинку з господарськими будівлями в с. Рахни-Лісові, вул. Червоноармійська, 38, Шаргородського району, Вінницької області. У зазначеному вище будинку зареєстрована ОСОБА_2, з якою син позивачки - певний час проживав у шлюбі і позивачка дозволила її зареєструвати в своєму будинку, де вона проживала спільно з її сином. Тривалий час в сина з ОСОБА_2 сімейні відносини припинено і вони розлучились 30.11.2000 року.

З вересня 2010 року (понад рік і шість місяців) ОСОБА_2 не проживає в будинку позивачки, але продовжує бути в ньому зареєстрована, що підтверджується довідкою сільської ради. З часу вибуття ОСОБА_2 з належного позивачці будинку, вона добровільно з нього не виписується (не знімається з реєстрації), незважаючи на неодноразові нагадування позивачки. Зазначене створює позивачці значні незручності та перешкоди у використанні власного будинку для проживання та отримання відповідних виплат субсидій, соціальної допомоги і т.д., оскільки в довідці за вказаною вище адресою зазначають ОСОБА_2, яка фактично, не проживає в даному будинку і до членів сім'ї позивачки не відноситься. В зв'язку з вибуттям з належного позивачці будинку, ОСОБА_2 втратила право на користування житлом в будинку, а тому має бути знята з реєстрації в даному будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З аналізу ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321, ст. 391 ЦК України, ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживаннявбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у користуванні власністю на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням і зняття особи з реєстраційного обліку.

20.03.2012 року ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву. 14.05.2012 року ОСОБА_2 подала заяву про збільшення розміру позовних вимог за зустрічним позовом. В зустрічній позовній заяві з урахуванням збільшених позовних вимог ОСОБА_2, просила суд в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 і третя особа - сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Шаргородського районного відділу УМВС України у Вінницькій області, про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації відмовити за безпідставністю та протизаконністю її вимог; визнати за ОСОБА_2 право на користування зазначеним будинком; ухвалити рішення про вселення ОСОБА_2 в будинок, за адресою: вул. Червоноармійська буд. № 38, с. Рахни-Лісові, Шаргородського району, Вінницької області; зобов'язати відповідачку відшкодувати витрати, судового збору в сумі 107,30 грн. та витрати пов'язані з наданням юридичної допомоги в сумі 1500 грн., а всього 1800 грн. 30 коп.

Заперечення відповідачки та зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що в 1987 році вона вступила в шлюб з ОСОБА_4, зареєстрованому виконавчим комітетом Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району. Одразу після укладення шлюбу ОСОБА_2 у встановленому законом порядку вселилася в належний його матері ОСОБА_3 будинок, за адресою вул. Червоноармійська буд. №38, с. Рахни-Лісові, Шаргородського району. Зазначений будинок для позивачки за зустрічним позовом, є єдиним постійним місцем проживання. У даному будинку ОСОБА_2 з своїм чоловіком ОСОБА_4, синами ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також з ОСОБА_3, проживали однією сім'єю вели спільне господарство, за власні кошти та власними силами вони з чоловіком здійснювали ремонт цього будинку, в тому числі капітальний та добудували кухню, кімнату, ванну та веранду. Крім того, в 2007 році, позивачка за зустрічним позовом виконуючи роботу по сумісному веденню господарства, пов'язаного з спільним побутом, впала з висоти біля вказаного будинку та отримала травму хребта, в результаті чого їй ЛКК призначив 3 групу інвалідності, повторно 11.02.2010 року, вона впала та отримала тяжку травму коліна. У відповідності до вимог ст. З СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. 10 СК України, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Беручи до уваги те, що позивачка за зустрічним позовом на протязі 23 років проживала однією сім'єю з ОСОБА_7 в її будинку за адресою: вул. Червоноармійська, 38 в с.Рахни-Лісові, Шаргородського району і за цей період нею особисто та членами її сім'ї значно перебудовано та добудовано вказаний будинок, постійно проводився як поточний, так і капітальний ремонти, виконуючи роботу по сумісному веденню господарства, пов'язаного зі спільним побутом, вона отримала інвалідність та значно пошкодила своє здоров'я, а тому має право на проживання в ньому. Під час спільного проживання її чоловік - ОСОБА_4 зловживав спиртними напоями і учиняв сварки та бійки, внаслідок чого вона припинила з ним шлюбні стосунки 30. 11.2000 року та розірвала шлюб.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2 до вересня 2010 року, коли чоловік вигнав її на вулицю та більше додому не пустив. Таким чином, він позбавив позивачку за зустрічним позовом можливості користуватися житлом і вона вимушена була оселитися в свого племінника ОСОБА_8 у належному йому житловому будинку №42 по вул. Боженка в с. Рахни-Лісові. З того часу, вона в будинку ОСОБА_3 не проживала, у зв'язку з чим ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про визнання її такою, що втратила право користування житлом. З цими вимогами вона не згідна, оскільки у відповідності з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника будинку втрачає право на користування його житлом лише в разі, якщо він не проживав у житловому будинку понад один рік без поважних причин. Позивачка за зустрічним позовом не проживала у будинку ОСОБА_3 з поважних причин, внаслідок того, що її син, колишній чоловік позивачки за зустрічним позовом - ОСОБА_4 не пускав її до нього. У відповідності з ч. 1 ст. 405 ЦК України ч. 4 ст. 156 ЖК України член сім'ї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом відповідно до закону, і припинення сімейних відносин не позбавляє їх права' користування займаним приміщенням. Виходячи з цього позивачка за зустрічним позовом вважає, що має право на користування будинком ОСОБА_3 і на вселення в нього.

Ухвалою суду від 29.03.2012 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання об'єктом права спільної сумісної власності, права на проживання, користування житловим будинком та вселення - об'єднано в одне провадження та прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та Сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Шаргородського районного відділу УМВС України у Вінницькій області про визнання таким, що втратив право на користування житлом та зняття з реєстрації.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 14 травня 2012 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та Сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Шаргородського районного відділу УМВС України у Вінницькій області про визнання таким, що втратив право на користування житлом та зняття з реєстрації - задоволено. Визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житлом в будинку № 38 по вул. Червоноармійській в с. Рахни-Лісові, Шаргородського району, Вінницької області. Зобов'язано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом п'ятнадцяти днів, з дня набрання рішенням законної сили, знятися з реєстрації в житловому будинку № 38 по вул. Червоноармійській в с. Рахни-Лісові, Шаргородського району, Вінницької області. Зобов'язано Сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Шаргородського районного відділу УМВС України у Вінницькій області зняти з реєстрації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку № 38 по вул. Червоноармійській в с. Рахни-Лісові, Шаргородського району, Вінницької області, якщо вона сама не зніметься з даної реєстрації, протягом п'ятнадцяти днів, з дня набрання рішенням законної сили. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий збір в сумі 107 гривень 30 коп. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 витрати на правову допомогу в сумі 200 гривень. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 та задоволення її зустрічних позовних вимог, оскільки вважає зазначене рішення незаконним та необґрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що остання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що власником будинку № 38 по вул. Червоноармійській в с. Рахни-Лісові, Шаргородського району, Вінницької області на свідоцтва на право приватної власності на житловий будинок від 11 серпня 1987 року є ОСОБА_3 Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Шаргородської районної ради народних депутатів № 123 від 21.05.1987 року.

Згідно відмітки на зазначеному вище свідоцтві та довідки від 16.01.2012р. № 05, виданої КП Міжрайбюро технічної інвентаризації, будинок № 38 по вул. Червоноармійській в с. Рахни-Лісові, Шаргородського району в цілому зареєстровано в Могилів-Подільському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_3 і записано в реєстрову книгу № 428.

Згідно довідки виконавчого комітету Рахнівсько-Лісової сільської ради № 3805 від 12.09.2011 року склад сім'ї ОСОБА_3 наступний: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; невістка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; онук ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу Серії 1-АМ №071577 виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області 21.09.2011 року, шлюб між чоловіком ОСОБА_4 і дружиною ОСОБА_2 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 162 від 30.11.2000 року.

В силу ст.ст. 10, 60 ЦПК України, відповідач 1 та позивач по зустрічному позову ОСОБА_2 не довела в судовому засіданні, а суд дослідженими матеріалами про поважні причини не проживання її в будинку ОСОБА_3 понад рік.

Ні матеріалами - доказами, поданими до суду, ні поясненнями свідків в суді не доведено, що ОСОБА_2, проти її волі, була позбавлена можливості проживати в будинку ОСОБА_3. Навпаки, в судовому засідання знайшло своє підтвердження, що після черговихнепорозумінь зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_4, відповідач 1 ОСОБА_2 добровільно забрала свої речі з будинку ОСОБА_3 і перейшла жити в будинок батька по вул. Боженка, 42 с. Рахни-Лісові.

Посилання ОСОБА_2 на те, що її обмежують в праві на житло, оскільки батьківський будинок, в якому вона проживає, від спадщини частки в якому відмовилась, батько продав своєму онуку по договору купівлі-продажу від 07.10.2011 року, не може бути підставою для задоволення зустрічного позову і відмові в первинному позові.

ОСОБА_2 свідомо сама залишила будинок ОСОБА_3 і понад рік там не проживала та не намагалась туди вселитись до предявлення до неї позову. В силу фактичних обставин ОСОБА_2 понад рік не являється членом сім*ї ОСОБА_3, а тому є всі підстави визнати її такою, що втратила право на користування житлом в будинку № 38 по вул. Червоноармійська в с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області.

Крім того, ОСОБА_2 визнає той факт, що, щонайменше, з вересня 2010 року (понад рік і шість місяців) вона не проживає в будинку позивача ОСОБА_3

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Водночас відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Українізняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україніє спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до роз'яснень п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судове рішеннявід 29.12.1976 року рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до таких правовідносин.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про задоволення позову ОСОБА_10 та про відмову у задоволенні зустрічного позову, оскільки останні ґрунтуються на повно зясованих обставинах справи.

Керуючись ст. ст. 308, 313 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 14 травня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: