Справа № 1521/5593/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2012 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі :

судді Гандзій Д.М.

при секретарі Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційного банку «Надра»до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

В С Т А Н О В И В :

5 грудня 2012 року, ПАТ КБ «Надра», в назву якого згідно зі Статутом, 04.02.2011 р. були внесені зміни на ПАТ «КБ «Надра», звернулися до суду з позовом в якому зазначили, що відповідно до умов кредитного договору № ОД10/01/2008/980-К/255 від 21.01.2008 р., банк надав відповідачці ОСОБА_1, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, споживчий кредит в сумі 15000 грн., з процентною ставкою 2,90 % на місяць, строком до 20.01.2011 року.

Згідно із п. 1.5 кредитного договору, в якості забезпечення позичальницею договірних зобовязань за кредитним договором (погашення кредиту, сплаті відсотків, інших передбачених договором платежів, а також штрафних санкцій), 21.01.2008 р. між банком та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки, згідно умов яких, останній поручився за виконання ОСОБА_1, взятих на себе зобовязань за кредитним договором у повному обсязі та відповідати перед банком, як солідарні боржники.

Внаслідок неналежного виконання, взятих на себе кредитних зобовязань, станом на 06.01.2012 р., у відповідачки ОСОБА_1 виникла прострочена заборгованість у розмірі 19275,52 грн., яка складається з непогашеного кредиту 11295,99 грн., заборгованість по відсоткам 5172,87 грн., пеня за прострочення строків виконання зобовязань 2446,66 грн., несплаченого штрафу за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу 360 грн., які на дату винесення рішення, банку не сплачені та які представник позивача просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів та суму судового збору у розмірі 214,60 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду свою заяву, в якій, посилаючись на ст. 158 ч. 2 ЦПК України, підтримав свої позовні вимоги та просив суд слухати справу за його відсутності і не заперечував проти прийняття заочного рішення по даній справі (а.с. 1).

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, під розписки, причини неявки суду не повідомили, однак надіслали на адресу суду заяви, в яких позов визнали повністю та пославшись на ст. 158 ч. 2 ЦПК України, просили суд, слухати справу без їх участі (а.с. 31,32).

Дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено зобовязання позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, відповідно до ч.3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За умовами ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.

Частинами 1 та 2 статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобовязання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (частина 1), поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (ч.2).

Приписами статей 525, 526 ЦК України передбачено, що зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Також, статтею 617 ЦК України передбачено особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обовязків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобовязання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення вирішення справи.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Виходячи з приписів статті 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд встановив, що відповідно до умов кредитного договору № ОД10/01/2008/980-К/255 від 21.01.2008 р., банк надав відповідачці ОСОБА_1, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, споживчий кредит в сумі 15000 грн., з процентною ставкою 2,90 % на місяць, строком до 20.01.2011 року (а.с. 7-9).

Відповідно до п. 3.2.3 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальниці дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором, якщо позичальниця не внесла черговий платіж у термін, визначений п. 2.3.2 кредитного договору.

Крім цього, п. 4.1 кредитного договору передбачено, що у разі прострочення позичальницею строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п. 2.3.2 договору, а також, у випадку прострочення строку виконання зобовязань позичальниці щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений п. 3.5.5 кредитного договору, остання сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Також, п. 4.2 кредитного договору передбачено, що у разі прострочення позичальницею строку мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п. 2.3.2 кредитного договору більш ніж на два дні, остання сплачує банку фіксований штраф у розмірі 30 грн.

Згідно із п. 1.5 кредитного договору, в якості забезпечення позичальницею договірних зобовязань за кредитним договором (погашення кредиту, сплаті відсотків, інших передбачених договором платежів, а також штрафних санкцій), 21.01.2008 р. між банком та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки, згідно умов яких, останній поручився за виконання ОСОБА_1, взятих на себе зобовязань за кредитним договором у повному обсязі та відповідати перед банком, як солідарні боржники (а.с. 10-12).

Крім цього, п.п. 1.2,1.3,1.4,1.5 договорів поруки передбачено позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобовязань, вказаних у п. 1.1. цього договору повністю як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобовязань, так і при невиконанні позичальником зобовязань в цілому. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань у повному об`ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами (а.с. 10,12).

Пункт 1.5 договорів поруки, зазначає поручитель підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з умовами кредитного договору.

Відповідно до п.п. 2.1, 3.1 договору поруки, кредитор набуває право вимагати від поручителя виконання зобовязання, що витікає із кредитного договору при умові, якщо в установлений кредитним договором строк виконання позичальником зобовязання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані. Поручитель, у випадку невиконання чи неналежного виконання взятих на себе зобовязань по цьому договору, виплачує кредитору пеню від загальної суми заборгованості позичальника по кредитному договору у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення зобовязання поручителя погасити заборгованість позичальника.

Крім іншого, згідно розділу 5 договору поруки, сторони визначають, що цей договір підписаний на добровільних засадах та відповідає намірам сторін по безумовному виконанню взятих на себе зобовязань. Дія цього договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобовязань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобовязань, згідно з умовами цього договору.

Внаслідок неналежного виконання, взятих на себе кредитних зобовязань, станом на 06.01.2012 р., у відповідачки ОСОБА_1 виникла прострочена заборгованість у розмірі 19275,52 грн., яка складається з непогашеного кредиту 11295,99 грн., заборгованість по відсоткам 5172,87 грн., пеня за прострочення строків виконання зобовязань 2446,66 грн., несплаченого штрафу за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу 360 грн., обґрунтований і складений у відповідності до чинного законодавства України розрахунок якої, був наданий позивачами до позову та перевірений судом (а.с. 12-14).

У звязку з викладеним та враховуючи позицію відповідачів, які в своїх письмових заявах повністю визнали позов, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Надра»є обґрунтованими, доведеними документально, які найшли своє підтвердження в судовому засіданні та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім заборгованості за невиконання умов кредитного договору, з відповідачів, у дольовому відношенні підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, а саме 214,60 грн., тобто по 107,30 грн. з кожного на користь позивачів, які були підтверджені банком документально (а.с. 20).

Керуючись ст.ст. 10,11,57-60,208-209,213-215,218 ЦПК України, ст.ст. 524,525,526,530,533, 549,550,553,554,626,612,625,629,1048,1050,1054,1055 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційного банку «Надра»до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту - задовольнити ;

2. Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра»(к/р 2, МФО 321024, ) заборгованість за кредитним договором ОД10/01/2008/980-К/255 від 21.01.2008 р. - у розмірі 19275 грн. 52 коп. ;

3. Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційного банка «Надра»(к/р 2, МФО 321024, ) - судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 214,60 грн., а саме, з кожного по 107 грн. 30 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Д.М. Гандзій