У Х В А Л А

11 жовтня 2012 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Свячена Ю.Б., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВС Т А Н О В И В:

В проваджені Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

05 жовтня 2012 року представник позивача ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на нежитлове приміщення офісу-магазину, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська,48, загальною площею 43,6 кв.м., власником якого є ОСОБА_3.

Свою заяву про забезпечення позову представник позивача обґрунтовує тим, що майно, яке є у відповідача ОСОБА_3 в даний момент, може бути відчужено ним у будь-який спосіб у майбутньому, з метою ухилення від відповідальності, що в свою чергу може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, вважає за необхідне накласти арешт на майно відповідача, а саме: на нежитлове приміщення офіс-магазину, розташованого за адресою: м. Одеса, вул.. Катерининська,48, загальною площею 43,6 кв.м.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане або оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ч.1 та 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. п. 1, 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві та знаходяться у нього або у інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.1 ст. 153 заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»№9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, відповідач може розпорядитися належним йому майном та відчужити його третім особам, та існує очевидна небезпека неможливості виконання рішення суду та заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики- задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення офісу-магазину, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська,48, загальною площею 43,6 кв.м., власником якого є ОСОБА_3.

Копію ухвали направити для виконання до комунального підприємства «Одеського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості»(65012, м. Одеса, вул. Троїцька, 25) Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (м. Одеса, вул. Гаванна,13) , а також сторонам для відома.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Свячена Ю.Б.