Справа № 1007/2907/12
Провадження № 2/1007/1292/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Лисенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення

в с т а н о в и в:

У березні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить суд виселити ОСОБА_2 із житлового приміщення квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що в період з 16.09.1995 року по 28.10.2011 року він перебував в зареєстрованому шлюбі із відповідачкою по даній справі.

Від спільного подружнього життя в них народися двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На момент розірвання шлюбу він та неповнолітні діти були зареєстровані в квартирі його батьків за адресою АДРЕСА_2. З 01.02.2012 року вони значаться зареєстрованими в спірній квартирі, власником якої є він.

Далі вказує, що під час шлюбу із відповідачкою вони фактично проживали в ІНФОРМАЦІЯ_3, при цьому остання проживає в спірній квартирі і на даний час. Після розірвання шлюбу стосунки між ними ще більш загострилися, постійно виникають сварки та конфлікти, що робить неможливим подальше сумісне проживання. На даний час відповідач не є членом його родини, має право на праві власності квартиру АДРЕСА_3 та значиться зареєстрованою в даному житловому приміщенні.

Враховуючи ту обставину, що між ним та відповідачкою не укладалося договору найму житла, остання підлягає виселенню в судовому порядку, так як права на проживання в спірному житловому приміщенні не має.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Уточнив, що до спірної квартири відповідачка була заселена в 2002 році в період перебування в шлюбі. На даний час остання займає більшу кімнату, а він спільно з дітьми проживає в меншій. Протягом останніх років відповідач агресивно поводить себе по відношенню до нього та дітей. Не бажає виселятися із спірної квартири, хоча має свою власну, яку здає в оренду та отримує грошові кошти.

Додав, що особисто займається вихованням дітей та їх матеріальним утриманням, оскільки вони заважають відповідачці.

Вважає, що остання не є членом його родини, в квартирі не зареєстрована, має своє власне житло, тому підлягає виселенню.

Представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав, пояснив, що відповідачка заселилася до спірної квартири як член сімї, на даний час вона не є дружиною позивача, постійно ініціює конфлікти, порушує громадський порядок, має власне житло, яке здає в найом. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 позовні вимоги не визнала, пояснила, що в період шлюбу її чоловік отримав молодіжний кредит на придбання квартири, перший внесок в розмірі 3000 доларів США, був сплачений батьками позивача. У подальшому вони сплачували кошти із сімейного бюджету. До квітня 2010 року проживали в шлюбі із позивачем вели спільне господарство, в жовтні 2011 року розлучилися. Має на праві власності квартиру, однак у звязку з недостатком коштів здає її в найом. Виселятися із спірної квартири не бажає.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, заперечення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Правилами ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цієї власністю на свій розсуд, продавати, дарувати, заповідати здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 169 ЖК України у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобовязані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого житлового приміщення.

Судом встановлено, що сторони по даній справі перебували в зареєстрованому шлюбі.

Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.10.2011 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 16.09.1995 року відділом РАЦС Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 451

З матеріалів справи вбачається, що позивачу по даній справі на підставі свідоцтва про право власності від 11.09.2001 року належить квартира АДРЕСА_4.

Право власності на квартиру зареєстровано за бюро технічної інвентаризації, що про свідчить реєстраційний напис на правовстановлюючому документі, зареєстрований в реєстрову книгу № 24/2 за реєстрованим номером 6405 від 11.09.2001 року.

Згідно з довідкою за № 36 від 09.02.2012 року, виданої ДП «Житло Сервіс» в квартирі АДРЕСА_5 значаться зареєстрованим ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Відповідно до акту обстеження побутових умов в квартирі № 30 за вищевказаною адресою значаться зареєстрованими ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, фактично проживає ще й ОСОБА_6

З довідки № 8 від 01.02.2012 року, виданої КП «Служба замовника» видно, що ОСОБА_6 значиться зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Одночасно зі свідоцтва про право власності на житло вбачається, що відповідач є співвласником квартири АДРЕСА_6.

Аналізуючи в сукупності всі докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог, так як вони є недоведеними в розумінні ст. 60 ЦПК України та необґрунтованими. У судовому засіданні при розгляді даної справи по суті безспірно встановлено, що відповідач по даній справі заселена до спірної квартири як член сімї власника квартири, що була придбана на період їх перебування в шлюбі, проти чого не заперечила в судовому засіданні сторона позивача. ОСОБА_2 постійно проживає в спірній квартирі, наявність в неї іншого житла зареєстрованого на праві власності та відсутність реєстрації в спірній квартирі не є підставою для виселення з підстав заявлених позивачем, а саме ст. 169 ЖК України.

Згідно з ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Будь-яких підстав для виселення відповідача з спірної квартири встановлено не було.

На підставі викладеного та керуючись ст. 47 Конституції України, ст. ст. 9, 150, 169 ЖК України, ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н. П. Маценко