Номер провадження: 22-ц/1590/9510/12
Головуючий у першій інстанції Жигулін
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Павлін О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житлом, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31 липня 2012 року,

встановила:

У лютому 2011 р. ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому вказала, що на її імя 13.01.95 р. виконкомом Ізмаїльської міської ради було видано ордер на кімнату № 13 по вул. Нахімова, 437 в м. Ізмаїлі. Вона зареєструвалася за зазначеною адресою, але відповідачка перешкоджає їй вселитися в кімнату, самовільно зайнявши спірну кімнату. В добровільному порядку не звільняє її.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 58 ЖК України, ОСОБА_3 просила визнати за нею право користування кімнатою № 13 в будинку № 437 по вул. Нахімова в м. Ізмаїл. Зобовязати ОСОБА_4 звільнити самовільно зайняту кімнату і провести ремонті роботи, повязані з відновленням стіни-перегородки між кімнатами.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що спірна кімната є службовою, вона користується нею на законних підставах

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.07.12 р. визнано за ОСОБА_3 право на користування кімнатою № 13 будинку № 437 по вул. Нахімова м. Ізмаїла Одеської області. Зобовязано ОСОБА_4 звільнити самочинно зайняту кімнату № 13 будинку № 437 по вул. Нахімова м. Ізмаїла Одеської області. Зобовязано ОСОБА_4 провести ремонтні роботи по відновленню стіни-перегородки між кімнатами № 12 та № 13 будинку № 437 по вул. Нахімова м. Ізмаїла Одеської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 повністю відмовити. Посилається на те, що рішення ухвалено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального (ст. ст. 10, 74, 213 ЦПК України) права.

Апелянт в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Надала суду заяву про підтримку доводів та вимог, які викладені в апеляційній скарзі, та розгляд справи за її відсутності.

ОСОБА_3 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу треба відхилити за таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивачці на підставі спільного рішення адміністрації та профкому за рішенням виконкому № 1421 від 04.11.04 р. надане право на вселення у кімнату № 13 будинку № 437 по вул. Нахімова м. Ізмаїла Одеської області, площею 81,6 кв. м.. Відповідач не надала доказів на підтвердження її права на вселення до вказаної кімнати (а. с. 88).

Вказані в апеляційній скарзі доводи не спростовують вказаних висновків суду.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом правильно встановлено наявність між сторонами житлових правовідносин.

Відповідно до ст. 58 ЖК України єдино підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер, який видається виконавчим комітетом міської ради на підставі рішення про надання жилого приміщення.

Висновки суду першої інстанції зроблені, відповідні правовідносини між сторонами встановлені, на підставі наявних у справі і наданих сторонами доказів: приписів від 13.09.04 р. 20.03.05 р. (а. с. 6, 9) щодо звільнення ОСОБА_4 самовільно зайнятої спірної кімнати та відновлення її попереднього стану; ордеру № 1 від 13.01.05 р. (а. с. 7) ОСОБА_3 на вселення до спірної кімнати; витягу з рішення № 1421 від 04.1104 р. (а. с. 10) про надання кімнати ОСОБА_3; акту від 16.09.04 р. (а. с. 12) про самовільне зайняття ОСОБА_4 спірної кімнати.

Апелянт не надала суду доказів, які б спростовували вищевказані висновки суду першої інстанції, як не надала апеляційному суду доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги. Доводи апелянта про порушення норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими, оскільки вони не ґрунтуються на обставинах справи та нормах чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і

залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, ухвалив рішення на підставі наданих сторонами та досліджених у судовому засіданні доказів, повно і всебічно зясувавши обставини, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин, вірно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову. Рішення суду є справедливим, законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31 липня 2012 р - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. Є. Федорова

ОСОБА_2