Справа № 2506/2395/2012 Провадження №
22-ц/2590/2628/2012 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції -
Карапута Л.В. Доповідач - Євстафіїв О. К.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2012 року м. ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЄвстафіїва
О.К.,суддів:Тагієва С.Р., Шарапової
О.Л.,при секретарі:Рачовій І.І.,за
участю:позивача ОСОБА_5 та його
представників: ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові апеляційну
скаргу ОСОБА_5 на рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 11 липня
2012 року по справі за позовом ОСОБА_5 до
Публічного акціонерного товариства
«ПриватБанк» про визнання договору
припиненим та стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У квітні 2012 р. ОСОБА_5 пред'явив позов до
ПАТ КБ «ПриватБанк», в якому просив
визнати припиненим укладений між ним,
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_8 договір
поруки від 26.10.2007 р. № CNCNG5/1 та
стягти з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його
користь 57279 грн. 26 коп. грошових коштів.
Дані вимоги обґрунтовуються наступним.
За вищевказаним договором ОСОБА_5
зобов'язався у повному обсязі
солідарно з ОСОБА_8 відповідати перед
ПАТ КБ «ПриватБанк» за виконання
ОСОБА_8 зобов'язань за укладеним між
останнім та ПАТ КБ «ПриватБанк»
договором про іпотечний кредит. У
зв'язку з смертю ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
договір поруки, що є предметом спору,
припинився, проте ПАТ КБ «ПриватБанк»
вимагав від ОСОБА_5 на виконання цього
договору поруки сплатити непогашену
ОСОБА_8 заборгованість за кредитом. На
вимогу ПАТ КБ «ПриватБанк» позивач в
період з 14.11.2008 р. по 15.01.2009 р. чотирма
платежами сплатив відповідачеві
заборгованість ОСОБА_8 за кредитним
договором у загальній сумі 57279 грн. 26
коп. Рішенням Ріпкинського районного
суду, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 17.08.2010 р., відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_5 до ПАТ КБ
«ПриватБанк» про визнання права
власності на квартиру, що належала
ОСОБА_8, якою було забезпечено
виконання зобов'язань останнього за
укладеним між ним та ПАТ КБ
«ПриватБанк» кредитним договором. У
цьому рішенні, серед інших мотивів,
зазначено, що укладений між ОСОБА_5, ПАТ
КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_8 договір
поруки припинився у момент смерті
ОСОБА_8 Тому сплачені ОСОБА_5 ПАТ КБ
«ПриватБанк» кошти у сумі 57279 грн. 26 коп.
після припинення дії цього договору є
безпідставно набутим ПАТ КБ
«ПриватБанк» майном.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати дане рішення і задовольнити
його вимоги. Доводи скарги зводяться до
того, що згідно з нормами матеріального
права, що регулюють спірні
правовідносини, кредитор має право у
будь-який час вимагати від боржника
повернення безпідставно набутого
останнім майна, і що місцевим судом
помилково застосовано до спірних
правовідносин норми ст.ст. 256, 267, 1282 ЦК
України.

У судовому засіданні ОСОБА_5 та його
представники підтримали апеляційну
скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
суд вважає, що вона піддягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи рішення, суд І інстанції
виходив з того, що позивачем без
поважних причин пропущено строк
позовної давності, на застосуванні
якого при вирішенні даної справи
наполягав відповідач. Цього висновку
суд дійшов з порушенням норм
матеріального й процесуального права,
які регулюють спірні правовідносини.

Так, по справі встановлено наступне.

26.10.2007 р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
нинішня назва якого - ПАТ КБ
«ПриватБанк» і ОСОБА_8 було укладено
договір про іпотечний кредит №
CNCNG5 (його копія на а.с. 10-15). Згідно
з цим договором, ПАТ КБ «ПриватБанк»
надав ОСОБА_8 кредит у сумі 50000 грн. 00
коп. під 15% річних на строк до 26.10.2017 р. У
даному договорі також зазначено, що
виконання ОСОБА_8 кредитних зобов'язань
забезпечено, зокрема, іпотекою
належної останньому АДРЕСА_1 та
укладеним з ОСОБА_5 договором поруки
від 26.10.2007 р. № CNCNG5/1.

Згідно з укладеним між ЗАТ КБ
«ПриватБанк», ОСОБА_8 і ОСОБА_5
договором поруки від 26.10.2007 р. №
CNCNG5/1 (його копія на а.с. 6-8), ОСОБА_5
зобов'язався відповідати солідарно з
ОСОБА_8 перед ЗАТ КБ «ПриватБанк» за
своєчасне виконання ОСОБА_8 зобов'язань
за названим вище кредитним договором.

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_8 помер, що
вбачається з копії рішення
Ріпкинського районного суду від 31.05.2012
р. по справі за позовом ОСОБА_5 до
Ріпкинської селищної ради, ПАТ КБ
«ПриватБанк» про визнання права
власності на нерухоме майно, яке
набрало законної сили (а.с. 18-20). Крім
того, даний факт жодним з учасників
судового розгляду не оспорюється.

Після смерті ОСОБА_8 ПАТ КБ
«ПриватБанк» стало вимагати від ОСОБА_5
сплатити непогашену ОСОБА_8 кредитну
заборгованість, посилаючись на те, що
ОСОБА_5 зобов'язаний сплатити дану
заборгованість на виконання
зобов'язань за договором поруки від
26.10.2007 р. № CNCNG5/1. Це
підтверджується поясненнями позовної
сторони, запереченнями відповідача на
позов (а.с. 78-80) та доданою до них копією
претензії ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_5 від 06.10.2008 р. № 30.0.0.0.0.-03 (а.с. 81-82).

На виконання вимог ПАТ КБ «ПриватБанк»,
ОСОБА_5 сплатив йому заборгованість
ОСОБА_8 за кредитним договором
останнього з ПАТ КБ «ПриватБанк» у
загальній сумі 57279 грн. 26 коп., а саме:
14.11.2008 р. ОСОБА_5 сплатив 17000 грн. 00 коп.,
27.11.2008 р. - 5545 грн. 33 коп., 26.12.2008 р. - 8130 грн.
70 коп., 15.01.2009 р. - 26603 грн. 23 коп., що
підтверджується копіями платіжних
доручень відповідного змісту а.с. 16).

Рішенням Ріпкинського районного суду
від 31.05.2010 р. (його копія на а.с. 18-20), яке
залишене без змін ухвалою апеляційного
суду Чернігівської області від 17.08.2010 р.
(копія даної ухвали на а.с. 72), у
задоволенні позову ОСОБА_5 до
Ріпкинської селищної ради і ПАТ КБ
«ПриватБанк» про визнання права
власності на АДРЕСА_1 відмовлено,
незважаючи на визнання відповідачами
позову. Цими судовими рішеннями
встановлено, що укладений між ЗАТ КБ
«ПриватБанк», ОСОБА_8 і ОСОБА_5 договір
поруки від 26.10.2007 р. № CNCNG5/1
припинився внаслідок смерті ОСОБА_8, у
зв'язку з чим ОСОБА_5 не був зобов'язаний
сплачувати ПАТ КБ «ПриватБанк»
непогашену заборгованість ОСОБА_8 за
кредитним договором.

Про те, що договір поруки, який є
об'єктом спору по справі, припинився
ІНФОРМАЦІЯ_1 р., позивач дізнався із
згаданого вище рішення Ріпкинського
районного суду.

11.03.2012 р. ОСОБА_5 здав на пошту вимогу до
ПАТ КБ «ПриватБанк» про повернення
безпідставно сплачених останньому
коштів на погашення заборгованості за
укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_8 кредитним договором. Дану
вимогу ПАТ КБ «ПриватБанк» отримало
14.03.2012 р. (а.с. 22-26). Розглянувши її, банк
листом від 18.04.2012 р. № 30.1.0.0/2-120314/553
сповістив ОСОБА_5 про те, що вирішення
його вимоги потребує додаткового часу;
одночасно банк приніс вибачення за
спричинені ОСОБА_5 незручності та
зазначив, що про результати розгляду
вимоги його буде повідомлено письмово
(а.с. 73).

З встановленого апеляційний суд робить
наступні висновки.

Укладений між ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
ОСОБА_8 і ОСОБА_5 договір поруки
припинився ІНФОРМАЦІЯ_1 р. внаслідок
смерті ОСОБА_8 Отже після смерті
останнього відповідач не мав правових
підстав вимагати від позивача
погашення заборгованості ОСОБА_8 за
кредитним договором. Таким чином,
сплачені ОСОБА_8 ПАТ КБ «ПриватБанк»
кошти у загальній сумі 57279 грн. 26 коп. на
погашення заборгованості ОСОБА_8 за
кредитним договором за своєю юридичною
природою є безпідставно набутим ПАТ КБ
«ПриватБанк» майном. Тож в силу ст.ст.
1212, 1213 ЦК України ці кошти підлягають
поверненню позивачеві.

Висновок суду І інстанції про пропуск
ОСОБА_5 без поважних причин строку
позовної давності є невірним. Так, ст. 261
ЦК України приписує, що перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права.
Твердження позовної сторони про те, що
про відсутність в неї обов'язку
сплатити ПАТ КБ «ПриватБанк» суму
непогашеної ОСОБА_8 заборгованості за
кредитним договором після смерті
останнього вона довідалася з рішення
Ріпкинського районного суду від 31.05.2010
р. про відмову у задоволенні позову
ОСОБА_5 до Ріпкинської селищної ради і
ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання права
власності на квартиру, ні у який спосіб
не спростовано. Отже передбачений ст. 256
ЦК України трирічний строк позовної
давності по даній справі має
обчислюватися з 31.05.2010 р. Тож станом на
18.04.2012 р. (на дату пред'явлення позову)
цей строк не пропущено.

З викладеного випливає, що вимоги
позивача про повернення відповідачем
безпідставно отриманих коштів
підлягають задоволенню.

Позов в частині визнання припиненим
укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк»,
ОСОБА_5 і ОСОБА_8 договору поруки
задоволенню не підлягає, оскільки для
встановлення (підтвердження) факту
припинення договору поруки внаслідок
смерті боржника за забезпеченим
порукою зобов'язанням постановляти
рішення суду нема необхідності.

Таким чином, оскаржуване рішення
підлягає скасуванню з постановленням
рішення про стягнення з відповідача на
користь позивача безпідставно
отриманих коштів і про відмову у решті
позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
307, 309 ч. 1 п. 4, 314, 316 ЦПК України, ст.ст. 256,
261 ч. 1, 559, 1212 ч.ч. 1, 2, 1213 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити,
рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 11 липня 2012 року
скасувати, позов задовольнити
частково.

Стягти з Публічного акціонерного
товариства «ПриватБанк» на користь
ОСОБА_5 57279 (п'ятдесят сім тисяч двісті
сімдесят дев'ять) грн. 26 коп. на
повернення безпідставно отриманих
коштів та 859 (вісімсот п'ятдесят дев'ять)
грн. 19 коп. на повернення судових
витрат.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але воно
може бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий:Судді: