АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/1301/2012
Головуючий по 1-й інстанції Яценко В.В.
Суддя-доповідач: Карпушин Г. Л.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2012 року
м.Полтава

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Карпушина Г.Л.,

Суддів: Винниченка Ю.М., Абрамова П.С.,.

при секретарі : Цюрі Я.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за апеляційною скаргою
управління Пенсійного Фонду України в
м. Лубнах та Лубенському районі

на рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 05 січня 2012
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного Фонду України в
м. Лубнах та Лубенському районі про
визнання права на отримання соціальної
виплати

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача
Апеляційного суду, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2011 року позивачка звернулась
до суду з позовом до управління
Пенсійного Фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі про визнання права
на отримання соціальної виплати.

Рішенням Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 05 січня 2012
позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного
Фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі про визнання права
на отримання соціальної виплати
задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_2 право на одержання
сум щомісячної соціальної допомоги
«Дітям війни»відповідно до Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», що була зобов'язана до виплати
згідно з постановою Лубенського
міськрайонного суду від 16.12.2010 року
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, але не
була ним одержана за життя.

Судовий збір віднесено за рахунок
держави.

З даним рішенням суду не
погодилося управління Пенсійного
Фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі та подало на нього
апеляційну скаргу. Прохають скасувати
рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 05 січня 2012
року та ухвалити нове яким в задоволені
позовних вимог позивачки відмовити.
Апелянт вважає, що рішення суду є
помилковим та таким, що підлягає
скасуванню, оскільки постановлено з
порушенням норм матеріального права.

Судове засідання проводилося за
відсутності сторін по справі, які були
належним чином та завчасно повідомлені
про час та місце судового розгляду, при
цьому апелянт про причини неявки до
суду не повідомив, а від позивачки
надійшла заява з проханням справу
слухати у її відсутність.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
пояснення осіб, що з'явилися в судове
засідання, перевіривши матеріали
справи та мотиви апеляційної скарги,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, рішення
суду скасуванню з постановленням
нового рішення.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального права.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11
ЦПК України, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу позовних вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів
справи, постановою Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 16.12.2010 року, позов ОСОБА_3
задоволено частково, зобов'язано УПФ
України в м. Лубни здійснити
перерахунок пенсії останнього
підвищивши її на 30% мінімальної пенсії
за віком та провести її виплату за
період з 09.07. по 31.12.2007 року, та починаючи
з 22.05.2008 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.
За життя ним постанова суду на
виконання не подавалася, а тому
відповідно відповідачем перерахунок
його пенсії не проводився, питання про
її виплату не вирішувалося. Вказана
постанова суду, позивачкою, як дружиною
померлого ОСОБА_3 та його спадкоємцем,
03.08.2011 року була подана відповідачу з
проханням провести їй виплату не
донарахованої померлому ОСОБА_3
надбавки до пенсії, як «Дитині війни».
09.08.2011 року відповідачем було
повідомлено позивачку про
неможливість виконання рішення суду,
оскільки воно було пред'явлено після
смерті особи, прав якої воно
стосувалося та без виконавчого листа.
Не оскаржуючи дій відповідача щодо
правомірності відмови у добровільному
виконанні рішення суду, позивачка
звернулася до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, виходив з того, що факт
винесення за життя чоловіка позивачки
рішення суду, яким зобов'язано
відповідача провести перерахунок та
виплату не донарахованої пенсії
останньому, вказує та те, що зазначені
суми пенсії належали останньому на
день його смерті, а тому позивачка має
право на їх одержання, як член сім'ї
покійного відповідно до ст. 1227 ЦК
України.

Проте колегія суддів не може
погодитися з таким висновком районного
суду з наступних підстав.

Пунктом 4 статті 1219 ЦК України
передбачено, що не входять до складу
спадщини права та обов'язки, що
нерозривно пов'язані з особою
спадкодавця, зокрема: права на
аліменти, пенсію, допомогу або інші
виплати, встановлені законом.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України
суми заробітної плати, пенсії,
стипендії, аліментів, допомог у зв'язку
з тимчасовою непрацездатністю,
відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, інших
соціальних виплат, які належали
спадкодавцеві, але не були ним одержані
за життя, передаються членам його сім'ї,
а у разі їх відсутності -входять до
складу спадщини.

При прийняті рішення, місцевим
судом, було залишено поза увагою
положення ст. 1219 ЦК України, зокрема, що
право на одержання сум щомісячної
соціальної допомоги «Дітям війни», яке
було визнано за ОСОБА_3 постановою суду
від 16.12.2010 року, яке нерозривно
пов'язане з особою останнього, не
входить до складу спадщини, а тому не
може бути визнано за його спадкоємцями.

Виходячи із загальних правил
встановлених ст. 1227 ЦК України, суми
пенсії, які належали спадкодавцеві, до
складу спадщини останнього також не
включаються, а підлягають виплаті
членам сім'ї померлого. Лише за
відсутності таких осіб згадані суми
включаються до складу спадщини. При
цьому пенсією, яка «належала
спадкодавцеві»може бути лише пенсія,
рішення про призначення (перерахунок)
якої було прийняте органом Пенсійного
Фонду України до дня смерті такої
особи.

Беручи до уваги викладене вище, та
те, що позивачкою дії відповідача, щодо
відмови у виплаті недоотриманих
померлим ОСОБА_3 сум пенсії, не
оскаржувались у передбаченому законом
порядку, колегія суддів, вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не
підлягають у зв'язку з їх
необґрунтованістю та безпідставністю.

Викладені в апеляційній скарзі
доводи є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню. З урахуванням
викладеного, колегія суддів приходить
до висновку про необхідність
скасування рішення Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 05 січня 2012 року та
постановлення нового, про відмову у
задоволені позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 303, 309, 314,316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного Фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі - задовольнити.

Рішення Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 05 січня 2012 року - скасувати.

Постановити нове рішення, яким у
задоволені позову ОСОБА_2 до управління
Пенсійного Фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі про визнання права
на отримання соціальної виплати
-відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:
Г.Л. Карпушин

Судді: Ю.М. Винниченко П.С.
Абрамов

Копія