У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.

суддів: Парапана В.Ф.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Сенчук А.О.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 30 травня 2012 року за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту,-

В С Т А Н О В И Л А:

21 грудня 2009 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №0 від 26.06.2007 року, відповідно до якого Банк надав ОСОБА_4 кредит у сумі 150 000 доларів США, строком до 26.06.2017 року з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячно.

У якості забезпечення кредиту 26.06.2007 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено договори поруки.

Проте відповідачі не виконують своїх зобовязань, в результаті чого станом на 26.11.2009 року у них виникла заборгованість у розмірі 142 895,02 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 26.11.2009 року дорівнює 1 141 016, 85 гривень. На підставі чого, Банк звернувся до суду із позовом та просив його задовольнити у повному обсязі з наведених у позовній заяві правових підстав.

Справа розглянута за відсутності сторін, які у судове засідання не зявились, причини неявки до суду не повідомили.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 30 травня 2012 року позов задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони по справі не з'явилися, але про розгляд справи вони сповіщалися належним чином, документів підтверджуючих поважність причини неявки до суду сторін ними надано не було. Крім того, інтереси відповідача ОСОБА_2 в апеляційній інстанції представляє його довірена особа. Тому у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка в суд не перешкоджає розглядові справи та у доступі до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та пояснення на апеляцію відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 червня 2007 року ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 уклали кредитний договір №0 за умовами якого останній було надано кредит у розмірі 150 000 доларів США з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом до 26 червня 2017 року (а.с. 15-19).

Також, в забезпечення виконання усіх грошових зобовязань за кредитним договором, 26 червня 2007 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір поруки №123789, та договір поруки №123791 між Банком та ОСОБА_5, згідно яких ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на добровільних засадах взяли на себе зобов'язання відповідати по кредитним зобов'язанням ОСОБА_4, які виникають з умов кредитного договору (а.с. 24,25).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Однак, відповідач ОСОБА_4 належним чином свої зобовязання не виконує, у звязку з чим станом на 26 листопада 2011 року у неї виникла заборгованість у сумі 142 895,02 доларів США, що в еквіваленті на за курсом НБУ дорівнює 1 141 016,85 гривень та складає:

-заборгованість за основним боргом та простроченим кредитом 1 028 068,75 гривень;

-заборгованість по строковим та простроченим відсоткам за користування кредитом 92 957,62 гривень;

-суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 11 222,4 гривень;

-суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом 8 768, 08 гривень.

Відповідно до умов кредитного договору Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за весь період користування кредитними коштами, пені відповідно до умов кредитного договору у разі, якщо позичальник в період дії кредитного договору порушував будь - які умови кредитного договору, в тому числі: несвоєчасно або в неповному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості по кредиту і сплаті процентів за користування кредитними коштами, відповідно до умов кредитного договору.

У разі вимоги банку про дострокове повернення кредиту та сплати відсотків позичальник зобовязаний здійснити повне погашення заборгованості за кредитним договором, тобто повернути отримані кредитні кошти та сплатити усі відсотки протягом 31 календарного дня з моменту отримання вимог позивача.

Згідно ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Тому поручителі не звільняються від свого обовязку відповідати як солідарні боржники за зобовязаннями кредитора.

Враховуючи викладене відповідачам рекомендованою кореспонденцією було направлено письмове повідомлення про дострокове повернення кредиту та сплати відсотків за кредит у повному обсязі (а.с. 26, 27, 28).

Однак, відповідачі договірні зобовязання не виконують, кошти у встановлені строки до банку не надходять.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції вірно послався на норми закону, що регулюють правовідносини, які виникли між сторонами, перевірив усі докази по справі та зробив вірний висновок про задоволення позовних вимог.

Доводи ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню не заслуговують на увагу, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи, оскільки відповідачі належним чином прийняті на себе зобовязання по договору не виконують, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність», Цивільного Кодексу України, умов кредитного договору та договорів поруки.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 відхилити, заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 30 травня 2012 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М.Драгомерецький

ОСОБА_6

ОСОБА_1