Справа № 1007/4786/2012
Провадження № 2/1007/1845/2012
УХВАЛА

07 травня 2012 року Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Маценко Н.П. вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області, Броварської районної санітарно-епідеміологічної станції, санітарно-епідеміологічної служби Київської області. ОСОБА_2 в особі директора магазина «Соната» та фірми «Візит» про визнання недійсним рішення міської ради та компенсацію моральної шкоди

встановив:

У квітні 2012 року ОСОБА_3 в порядку цивільного судочинства звернувся до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати недійсним рішення за № 112- 08-05 від 21.09.2006 року в частині надання в оренду земельної ділянки ПП «Візит», визнати недійсним висновок Броварської міської ради Київської області за № 02-2-04/13 на проект будівництва реконструкції та розширення магазину «Соната» з надвірними будівлями в частині дозволу на спорудження відомчої вантажної автостоянки та вироблення обслуговування та ремонту двигунів автомобілів поруч із його житловою зоною, визнати недійсним фактичну організацію фірми міжміських вантажоперевезень, заборонити промислове використання прилеглої до його будинку території.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Правилами статті 2 КАС України передбачено, іцо завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Визначення поняття «справа адміністративної юрисдикції»наведено у ст. З КАС України, під якою розуміється, переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 17 КАС України встановлено категорію спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно зі ст. З цього Кодексу субєкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що спір, який виник між сторонами є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки виник із публічно-правових відносин за участю субєкта владних повноважень, який саме у цих відносинах здійснює надані йому чинним законодавством владні управлінські функції.

Предметом розгляду в даній справі є вимога про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування.

01.04.2010 року Конституційним Судом України прийнято рішення №10- рп/2010 «У справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів а, б, в, г статті 12 Земельного Кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 КАС « в якому зазначено, що положення пункту 1 частини першої статті 17 КАС» стосовно поширення компетенції адміністративних судів на «спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності» слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як субєктом владних повноважень, повязані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що даний спір є справою адміністративної юрисдикції, тому у відкритті провадження по даній цивільній справі слід відмовити.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження по справі якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суд -

ухвалив:

у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області, Броварської районної санітарно-епідеміологічної станції, санітарно-епідеміологічної служби Київської області, ОСОБА_2 в особі директора магазина «Соната» та фірми «Візит» про визнання рішення міської ради компенсацію моральної шкоди -відмовити.

Розяснити позивачу, що дана справа підсудна загальним місцевим судам як адміністративним судам у порядку адміністративної юрисдикції.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н. П. Маценко