Краснопільський районний суд Сумської області
Справа № 1808/863/2012
провадження № 2/1808/176/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2012 року Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

за участю

секретарів судового засідання Литвин А.В., Авраменко О.Є.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

прокурора Бречка В.Д.

представників органу опіки та піклування Краснопільської РДА Овчаренко М.В., Бабич К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснопілля цивільну справу позовного провадження

за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_5

до ОСОБА_2

третя особа: орган опіки та піклування Краснопільської районної державної адміністрації

про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах малолітньої ОСОБА_5 з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення 1101, 60 грн. неустойки за прострочення сплати аліментів на дитину за 2010 рік.

В обґрунтування позову позивач вказувала, що з 18 липня 2009 року по 17 жовтня 2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_5, і в свідоцтві про народження якої відповідач вказаний як батько. Після одруження подружжя майже 2,6 місяців проживало АДРЕСА_1, у цей період вона завагітніла, чоловік почав вживати оковиту, звільнився з роботи, застосовував до неї фізичне та моральне насильство, вимагав кошти і в сім'ї склалися неприязні відносини, що і спонукало позивача повернутися в оселю батьків в с. Осоївка Краснопільського району, де згідно паспортної реєстрації з 12 січня 2010 року вона мешкає з донькою по теперішній час. Відповідач знав про її вагітність, проте жив своїм життям, не підтримував ні матеріально, ні морально, не провідував коли вона лежала у лікарні, не приїхав після народження доньки і вперше побачив дитину лише коли їй виповнилося 8,6 місяців. Після народження доньки відповідач як батько дитини злісно ухилився від виконання батьківських обов'язків, передбачених законом та моральними засадами суспільства. Він самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною та її виховання і утримання, не проявляв жодного інтересу до доньки, не піклувався про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; не поважав дитину, що змусило її звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів як на доньку, так і на неї як матір -дружину. За рішенням суду від 23 вересня 2010 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку кожного місяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, та 300 гривень щомісяця на утримання матері - дружини до досягнення донькою трирічного віку з 01 червня 2010 року до ІНФОРМАЦІЯ_2. Не зважаючи на те, що суд своїм рішенням примусив відповідача сплачувати аліменти на утримання її як матері - дружини та доньки, він продовжував нехтувати законом та моральними засадами суспільства, аліменти сплачував нерегулярно, що змушувало її звертатись до органів ДВС. Станом на 19.03.2012 заборгованість по несплаті аліментів на дитину складала 10575,16 грн., на дружину -3122,32 грн.Окрім того, з дня народження доньки відповідач зустрічався з нею близько 5 разів у її присутності, у нетверезому стані, зустрічі були не тривалими, при яких спілкування з дитиною зводилося на нівець, закінчувалися з'ясуванням відносин між ними у присутності доньки. Іграшок або продуктів харчування не привозив, не цікавився її станом здоров'я і не відвідував з нею лікарню, не приходив до дитячого садка, на Дні народження не приїздив. Донька взагалі не сприймає ОСОБА_2 як батька, боїться його, ставиться до нього як до чужої людини. У жовтні 2011 року вона попередила відповідача як батька, що має на меті оздоровити доньку в Латвійській республіці на запрошення родички і попрохала його оформити дозвіл на вивезення дитини на 2 неділі, ОСОБА_2 спочатку погодився, але потім передумав і вона дозвіл не отримала. У такий спосіб відповідач діє всупереч інтересам їхньої малолітньої доньки. В зв'язку з ситуацією, яка склалася, вона у 2012 році двічі зверталась з відповідною заявою до служби у справах дітей Краснопільської РДА з проханням надати висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і двічі комісією з питань захисту прав дитини Краснопільської районної державної адміністрації прийнято рішення № 2/6 від 22 березня 2012 та № 45 від 24 травня 2012 року про недоцільність надати висновок про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав. З зазначеними рішеннями вона не погоджується, оскільки вони носять формальний характер і не відповідають інтересам дитини, прийняті без з'ясування фактичних обставин справи, зокрема ставлення батька до дитини.

Також стверджувала, що лише після того, як ОСОБА_2 стало відомо про її намір позбавити його батьківських прав, почав проявляти інтерес до доньки, забажав щоб йому було встановлено час та місце зустрічі з донькою першої та третьої суботи кожного місяця з 9.00 год. до 13.00 год. в м. Суми. На терепішній час відповідач без поважних на те підстав не дотримується встановленого часу щодо зустрічей з донькою. З 02 червня 2012 року він жодного разу не бачився з дитиною.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, позивач розцінює як ухилення батька ОСОБА_2 від виховання дитини з його винної поведінки, свідомого нехтування ним своїми обов'язками. Відповідач періодично сплачує аліменти, проте вважає, що це абсолютно не має жодного значення, оскільки відсутність допомоги в утриманні не є підставою для позбавлення батьківських прав. А те що батько дитини не допомогає в її вихованні, то це вже є саме тією підставою для позбавлення батьківських прав і не важливо чи сплачує ОСОБА_2 аліменти чи ні.

В ході судових засідань позивач заявила клопотання про залишення без розгляду позовних вимог в частині стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, про що суд постановив ухвалу від 28 вересня 2012 року, якою позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів залишив без розгляду /ас. 123/.

Позов в частині позбавлення відповідача ОСОБА_1 батьківських прав підтримала, та посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, вважає, що в інтересах дитини буде доцільно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав, на теперішній час вона вдруге одружилася і у доньки з'явилась можливість мати повноцінну сім'ю.

Відповідач позов не визнав та пояснив, що живе в АДРЕСА_1, тому не має можливості часто приїздити до дитини на побачення. Працює гірничим майстром в шахті, отримує заробітну плату, від якої відраховують належні суми для сплати аліментів на дитину та матір -дружину до досягнення дитиною трьох років, а також утримуються кошти на погашення виниклої заборгованості по аліментах, тим самим стверджуючи, що сплачуючи аліменти приймає участь в утриманні та вихованні дитини, але позивач чинить перешкоди у спілкуванні з донькою.

Представник третьої особи проти позову заперечила, пояснюючи, що Висновками комісії з питань захисту прав дитини Краснопільської районної державної адміністрації прийнято рішення про недоцільність надання висновку щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та встановлено час і місце зустрічі батька з дитиною.

Прокурор Бречка В.Д., яка брала участь у розгляді справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими, оскільки відповідач з дитиною не спілкується, не цікавиться про її фізичний та духовний розвиток, контакту із дитиною ним не встановлено, хоча така можливість надавалася та продовжує не належним чином виконувати свої батьківські обов'язки, тому є всі підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, покази свідків, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 18 липня 2009 року сторонами по справі було укладено шлюб, зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за № 392 /ас. 6/.

Подружнє життя не склалося і перебуваючи в стані вагітності позивач переїхала в с. Осоївка Краснопільського району Сумської області, де і мешкає з 12 січня 2010 року.

В шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 них народилася донька ОСОБА_5, і в свідоцтві про народження якої відповідач ОСОБА_2 вказаний як батько, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2, виданого Осоївською сільською радою Краснопільського району Сумської області 26 квітня 2010 р. /ас.5/.

З довідок № 3 від 11.02.2012 р., № 76 від 29.02.2012 р., № 286 від 02.07.2012 р., виданих виконкомом Осоївської сільської ради Краснопільського району Сумської області /ас. 10-12/ вбачається, що дитина ОСОБА_5 з народження проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, ОСОБА_2 вихованням доньки не займався, декілька разів знаходився на території Осоївської сільської ради в нетверезому стані.

За рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 23 вересня 2010 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку кожного місяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, та 300 гривень щомісяця на утримання матері - дружини до досягнення донькою трирічного віку з 01 червня 2010 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 /ас.8/.

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 17 жовтня 2011 року шлюб між сторонами розірвано /ас. 9/.

Відповідно до акту обстеження житлово -побутових умов проживання сім'ї від 16.01.2012 р. ОСОБА_1 створені належні умови для всебічного та гармонійного розвитку дитини, за місцем проживання характеризується позитивно /ас. 77 - 78/. Відповідно до довідки № 75 від 23.04.2012 р., виданої Сумським дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) № 12 «Олімпійський», ОСОБА_5 відвідує даний дошкільний навчальний заклад, батько жодного разу не приходив до дитячого садка /ас. 19/.

Відповідач ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1, працює на шахті імені Святої Матрони Московської гірничим майстром з 28 січня 2012 року, за місцем роботи характеризується позитивно, борг по сплаті аліментів станом на 01.09.2012 року становить 9835,49 грн., згідно акту обстеження житлово -побутових умов проживання сім'ї від 06.02.2012 р має належні житлово -побутові умови проживання /ас. 84, 121, 123/.

Комісією з питань захисту прав дитини Краснопільської районної державної адміністрації 22 березня 2012 р. та 24 травня 2012 р. прийняті рішення № 2/6 та 4/5 про надання ОСОБА_1 висновку про недоцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно спільної доньки ОСОБА_5, та встановлено час та місце зустрічі батька з донькою першої та третьої суботи кожного місяця з 9.00 год. до 13.00 год. в м. Суми /ас. 20-22/.

З листа Служби у справах дітей Краснопільської районної державної адміністраціях від 20.08.2012 року вбачається, що ОСОБА_2 в установлений комісією час та місце протягом травня -серпня 2012 року не зустрічався /ас. 96/.

В ході судового розгляду справи судом надавався відповідачу певний час з 22.08.2012 року по 28.09.2012 р. для встановлення зв'язку з дитиною, та з'ясування, наскільки після каяття змінилася поведінка того, до кого пред'явлено позов про позбавлення батьківських прав.

Згідно свідоцтва про шлюб від 14.07.2012 року Ризький Ауструмський відділ запису актів цивільного стану зареєстрував шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_13, актовий запис за № 298.

Допитані в судовому засіданні свідки дали такі свідчення.

Так, свідок ОСОБА_7 показала, що у 2012 році працювала начальником служби у справах дітей Краснопільської РДА, ОСОБА_2 у травні 2012 р. з власної ініціативи порушив питання щодо встановлення йому часу та місця побачень з донькою ОСОБА_5, мав намір приймати участь у її вихованні.

Свідок ОСОБА_8, яка працює секретарем в Осоївській сільській раді, показала, що дитина сторін проживає на території сільської ради і виховується в сім'ї матері ОСОБА_1 та її родини.

Свідок ОСОБА_9, мати позивача, показала, що безпосередньо приймає участь у вихованні онуки ОСОБА_5, яка з народження проживає в її родині. Відповідач не підтримував її доньку у період вагітності і до 11 грудня 2010 р. ніякої допомоги на утримання дитини та дружини не надавав, усього приїздив до них 4 рази. Вперше приїхав 11 грудня 2010 року, коли ОСОБА_5 виповнилося 8 місяців і 3 дні. Після цього приїздив ще два рази. Останній раз приїжджав у квітні 2012 року та надав квитанцію на 40,00 грн., про те, що ним придбані цукерки. Також вказала, що відповідачу ніколи не забороняли бачитися з дитиною, зустрічали та приймали в себе вдома гостинно, але ОСОБА_2 приїздив в нетверезому стані. Батьки відповідача не цікавляться життям їх онуки.

Свідок ОСОБА_10, яка є рідною сестрою позивача, показала, що відповідач не приймає участі у вихованні доньки, жодного разу не бачила його за місцем проживання позивача та її доньки, не приїздив на родинні свята. Сестра вдруге одружилася, у їх сім'ї панує любов та повага до дитини.

Свідок ОСОБА_11, яка є подругою позивача, показала, що кожного разу перед днями зустрічі відповідача з донькою, позивач прохала її бути присутньою при цих побаченнях, але у зв'язку з тим, що відповідач не приїжджав, то була присутньою лише при останній прогулянці, яка відбулася в травні 2012 р. о 12.00 год. на центральній площі міста Суми. При цій зустрічі відповідач на дитину уваги не звертав, не грався з нею, не приділив їй належної уваги, натомість з'ясовував відносини з позивачем. Крім того, ОСОБА_2 не зустрічав позивача з пологового будинку, вперше побачив дитину, коли їй виповнилося 8 місяців.

Свідок ОСОБА_12, хрещений батько ОСОБА_5, показав, що відповідач не приймає участі у вихованні доньки, не спілкується з нею, не приділяє уваги навіть на день народження.

Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що правовідносини що склалися між сторонами, виникли із сімейних правовідносин, врегульовані нормами статей 150, 164, 165, 166 СК України.

Згідно ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959р.), «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості».

Закон України «Про охорону дитинства»від 26.04.2001р. передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.п.15, 16 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно ст.ст. 10- 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При постановлені законного та справедливого рішення суд враховує положення Європейської Конвенції "Про права дитини", в ч.2 ст.6 якої говориться, що держави учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини, а в ч.1 ст. 19 зазначено, що держава вживає всіх необхідних заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань по відношенню до дитини.

У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано.

Проте, Краснопільська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування надала Висновок від 21.08.2012 р. № 1824 /02-26 про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 /ас. 72-73/.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України: «Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини».

Суд, дослідивши обставини справи, приходить до висновку, що наданий органом опіки та піклування висновок є таким, що суперечать інтересам дитини та не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_2 не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, маючи при цьому таку можливість, а відтак ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. При вирішенні питання щодо надання висновку про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 комісією не були враховані дані обставини, тому, суд не погоджується з висновком органу опіку та піклування та не може прийняти його до уваги при вирішенні спору про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Пояснення відповідача в обґрунтування заперечення проти позову стосовно неможливості приїздити на побачення та перешкод з боку позивача у побаченнях з донькою, суд не може взяти до уваги, оскільки останній не надав належних доказів на підтвердження своєї позиції у справі, чим не виконав вимоги ст.ст.10, 58, 59 ЦПК України. Судом таких доказів не встановлено і при розгляді справи.

На позицію відповідача, що сплачуючи аліменти він турбується про дитину, суд дотримується думки, що участь батька у житті дитини не має обмежуватися лише сплатою аліментів, оскільки це є обов'язком батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На підставі п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а саме справедливості, добросовісності та розумності, ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (Страсбург, 25 січня 1996р.), з урахуванням вище викладеного та виходячи з інтересів дитини, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні доведено факт ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мало місце у відсутності піклування про її фізичний і духовний розвиток, у відсутності спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її морального самоусвідомлення, не виявленні інтересу до її внутрішнього світу, не здійснення медичного догляду.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюється судом як ухилення відповідача як батька від виховання дитини з його винної поведінки, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджений судовий збір у розмірі 214 гривень 60 копійок судового збору.

Керуючись ст.ст. 3, 10 - 11, 58 - 61, 79, 88, 209, 212, 214 -215, 217- 218, 294 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Краснопільської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, працюючого гірничим майстром в товаристві з додатковою відповідальністю «орендному підприємстві «Шахта Імені Святої Матрони Московської»позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження с. Осоївка Краснопільського району Сумської області Україна, зареєстрованої виконкомом Осоївської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 06.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 214 (двісті чотирнадцять) гривень 60 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. І . Косар

Повний текст рішення виготовлено 03 жовтня 2012 року о 16 год. 00 хв.