Дергачівський районний суд Харківської області
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
11 жовтня 2012 року Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого - судді ЖорнякО.М. за участю секретаря Веріженко А.Ф.
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Харківської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1, управління Держкомзему в Дергачівському районі Харківської області, Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», третя особа: Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області про визнання недійсним та скасування державного акту
В обґрунтування позову представник Харківської обласної державної адміністрації зазначив, що розпорядженням голови Дергачівської районної державної адміністрації від 24.04.2008 року № 461 «Про передачу земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства громадянам» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам із земель запасу державної власності зі зміною цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області. Пунктом 2 зазначеного розпорядження змінено цільове призначення земельних ділянок загальною площею 25,5245 га за межами населеного пункту на території Черкасько-Лозівської сільської ради, з переведенням їх із категорії земель лісогосподарського призначення до категорії земель сільськогосподарського призначення. Пунктом 3 розпорядження від 24.04.2008 року № 461 передано безоплатно громадянам у власність земельні ділянки загальною площею 25, 5245 га на території Черкасько-Лозівської сільської ради за межами населеного пункту для ведення особистого селянського господарства.
Представник Харківської обласної державної адміністрації ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, які зазначені у позовній заяві.
Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не зявилася , але подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі та участі відповідача,зазначивши, що вони з позовними вимогами не погоджуються, просять відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі з підстав визначених у запереченнях на позовну заяву,вказавши,що Конституція України як ОСОБА_4 статтею 14 та Земельний кодекс України статтею 1 визнають землю основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Законодавець констатує пріоритетну роль землі з урахуванням функцій, які вона виконує у процесі життєдіяльності людини та примноження національної спадщини. Відтак земля - різновид об'єктів матеріального світу, але особливий за своїм походженням, що потребує особливого режиму охорони у процесі використання та відтворення саме з боку держави, оскільки вона становить матеріально-просторову базу державно-територіального устрою, її незалежності, суверенітету, територіальної цілісності і національної безпеки.
Конституція України містить імперативні норми в ст.ст. 14, 41 про те, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.
Стаття 116 Земельного кодексу України встановлює, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Закон України « Про місцеві державні адміністрації» від 9 квітня 1999 року N 586-XIV в редакції на 01.01.2008 р. статею 1 встановлює, що виконавчу владу в областях, районах, районах Автономної Республіки Крим, у містах Києві та Севастополі здійснюють обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.
П.2 ст. 21 зазначеного вище закону надає місцевим державним адміністраціям повноваження, щодо розпорядження землями державної власності відповідно до закону.
Відповідно до ч.3 ст. 32 Лісового кодексу України ( в редакції на 29.03.2006 року) районні державні адміністрації у сфері лісових відносин на їх території наділені повноваженнями, щодо передачі у власність, та у постійне користування для нелісогосподарських потреб земельні лісові ділянки площею до 1 гектара, що перебувають у державній власності.
Так, розпорядженням Дергачівської районної адміністрації від 10 січня 2008 року № 03 було надано громадянам дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель запасу державної власності зі зміною цільового призначення, загальною площею 25,33 га із категорії земель лісогосподарського призначення на категорію земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства на території Черкасько-Лозівської сільської ради за межами населеного пункту. Згідно списку громадян, що додається до зазначеного розпорядження відповідачу ОСОБА_1 визначена земельна ділянка розміром 0,89 га.
Зміна цільового призначення земельних лісових ділянок здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища.
На виконання зазначених норм відповідач отримав відповідний висновок Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства від 12.03.2008 року № 02-07/289, яким було погоджено відведення земельних ділянок із зміною їх цільового призначення для потреб не повязаних з веденням лісового господарства при умовах відшкодування втрат і збитків лісогосподарського виробництва. Зазначений документ є складовою затвердженого проекту землеустрою відповідача.
08.04.2008 року був отриманий висновок державної експертизи землевпорядної документації Головного управління земельних ресурсів у Харківській області, в якому зазначено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам із земель запасу державної власності розроблений згідно з розпорядженням Дергачівської райдержадміністрації від 08.04.2008 року № 0899 та погоджений з Харківським обласним управлінням лісового та мисливського господарства висновок від 12.03.2008 р. № 02-07/289. Висновком зазначеного документа є те, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам підготовлений згідно з вимогами законодавства, встановленими стандартами, нормами і правилами, оцінюється позитивно та погоджується.
На підставі розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 24.04.2008 року № 461 проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність був затверджений та передана у власність відповідача земельна ділянка розміром 0,89 га.
Розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 24.04.2008 року № 461 «Про передачу земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства громадянам» є актом одноразового застосування, вичерпує свою дію фактом його виконання, тому воно не може бути скасовано чи змінено після його виконання.
Таким чином, станом на 26 липня 2011 року, тобто на дату прийняття розпорядження голови Харківської обласної адміністрації від 26.07.2011 р. № 417 розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 24.04.2008 року № 461 вичерпало свою дію.
Відповідно до п.а ч.1 ст.21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам. Розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 24.04.2008 року № 461 «Про передачу земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства громадянам» було скасовано розпорядженням голови Харківської обласної державної адміністрації від 26.07.2011 року № 417, а не визнане недійсним. Враховуючи, що відповідач у встановленому законом порядку набув право власності на земельну ділянку, крім того підстава, за якої відповідач набув право власності, а саме розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 24.04.2008 року № 461 недійсним не визнано, то відсутні підстави для визнання державного акту недійсним, скасування його та витребування майна з чужого незаконного володіння.
Представник управління Держкомзему в Дергачівському районі Харківської області, Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», в судове засідання не зявився , необгрунтованими,та такими,що не підлягають задоволенню
Представник Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не зявився , але подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, вважаючи позовні вимоги позивача обгрунтованими
Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи розпорядженням голови Дергачівської районної державної адміністрації від 24.04.2008 року № 461 був затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 із земель запасу державної власності зі зміною цільового призначення для ведення особистого селянського господарства яка розташована за межами населеного пункту на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області.
Відповідно до розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 24.04.2008 року № 461 ОСОБА_1 безоплатно передано у власність земельну ділянку площею 0,89 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області.
Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ 3515960, ОСОБА_1 на підставі розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 24.04.2008 року № 461є власником земельної ділянки площею 0,89 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області.
Відповідно до розпорядження голови Харківської обласної державної адміністрації від 26.07.2011 року № 417, було скасовано розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 24.04.2008 року № 461 «Про передачу земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства громадянам».
Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 19 Конституції України, встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно до п.12 перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року в редакції 01.01.2008 року до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.
На час набуття відповідачем ОСОБА_1 земельних ділянок у власність порядок переведення із категорії земель лісогосподарського призначення до категорії земель сільськогосподарського призначення відрізнявся від сучасного, а саме: районні державні адміністрації у сфері лісових відносин на їх території були наділені повноваженнями, щодо передачі у власність, та у постійне користування для нелісогосподарських потреб земельні лісові ділянки площею до 1 гектара, що перебувають у державній власності.
Положеннями Лісового кодексу України в редакції на 29.03.2006 року, яка діяла на час винесення розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 24.04.2008 року № 461 у ч.3 ст. 32 Лісового кодексу України імперативно визначено, що районні державні адміністрації у сфері лісових відносин на їх території передають у власність, та надають у постійне користування для нелісогосподарських потреб земельні лісові ділянки площею до 1 гектара, що перебувають у державній власності, у межах сіл, селищ, міст районного значення та припиняють права користування ними.
Отже, в даному випадку зазначена норма визначала умови, при наявності яких районні державні адміністрації на їх території мали право на передачу у власність або та у постійне користування земельних лісових ділянок громадянам, як підставу виникнення права власності або користування земельною ділянкою: використання для не лісогосподарських потреб, площа земельної лісової ділянки до 1 га, з земель державної власності.
Щодо посилання позивача, що зміна цільового призначення спірної земельної ділянки була проведена з порушенням.
Лісовий кодексу України в ч.ч. 1, 3 ст. 57 передбачав, що зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов'язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України. Зміна цільового призначення земельних лісових ділянок здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища.
Приймаючи, як доказ в підтвердження позиції відповідача проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність, суд виходив з наступного.
Дергачівським районним відділом земельних ресурсів було видане технічне завдання на виконання робіт по складанню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та у відповідності до положень Земельного кодексу України,Закону України «Про землеустрій» та Постанови КМ України від 26.05.2004 року №677 «Про затвердження Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» відповідач розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність, що підтверджується погодженнями проекту землеустрою з усіма передбаченими державними органами:
-ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»
-Управлінням культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації.
-Відділом містобудування та архітектури Дергачівської районної державної адміністрацією.
-Державним управлінням охорони навколишнього середовища в Харківській області.
-Управлінням земельних ресурсів у Дергачівському районі Харківської області.
-Дергачівською районною санітарно-епідеміологічною станцією.
-Харківським обласним управлінням лісового та мисливського господарства.
Відповідач отримав відповідний висновок Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства від 12.03.2008 року № 02-07/289, яким було погоджено відведення земельних ділянок із зміною їх цільового призначення для потреб не повязаних з веденням лісового господарства при умовах відшкодування втрат і збитків лісогосподарського виробництва. Зазначений документ є складовою затвердженого проекту землеустрою відповідача.
Відповідно до Постанови КМУ від 17 листопада 2004 р. N 1553 «Про затвердження Положення про Державний фонд документації із землеустрою» управління земельних ресурсів у Дергачівському районі Харківської області отримує на зберігання перший примірник проекту землеустрою з усіма оригіналами.
Посилання відповідача, як на доказ на лист Головного управління Держкомзему у Харківській області, щодо відсутності в управлінні Держкомзему у Дергачівському районі проекту землеустрою не може прийматися до уваги, тому як сама по собі відсутність проекту землеустрою в управлінні Держкомзему у Дергачівському районі, при наявності екземпляру у відповідача не підтверджує, що відповідачем не отримувався висновок Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства від 12.03.2008 року № 02-07/289.
Отже, позивачем не доведено та не надано суду належних допустимих доказів того, що зміна цільового призначення земельних ділянок була проведена з порушенням чинного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно з ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. а ч.1 ст.21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.
Позивачем не надано суду належних допустимих доказів того, що розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 24.04.2008 року № 461 «Про передачу земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства громадянам» було визнано недійсним, а тому у суду відсутні підстави для визнання державного акту недійсним, скасування його та витребування майна з чужого незаконного володіння.
Крім того, по суті вимога позивача про визнання державного акту недійсним та його скасування є вимогою про припинення права власності на земельну ділянку. Порядок припинення прав на землю регулюється гл. 22 Земельного Кодексу України.
Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених ст.ст. 140-149 ЗК України.
Перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку визначений ст. 140 ЗК України.
Так, підставами припинення права власності на земельну ділянку є: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Указаний перелік є вичерпним.
Отже, такої підстави припинення права власності на земельну ділянку, як скасування рішення органу виконавчої влади, на підставі якого було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, ЗК України не передбачено.
Подібну позицію висловив Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п. 8 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (уредакції постанови Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), згідно з яким при вирішенні в судовому порядку питання про недійсність документів, виданих на підставі переглянутого рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про скасування свого рішення, за яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність чи користування, слід враховувати Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), відповідно до п. 5 мотивувальної частини якого органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.
Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.
Дану правову позицію також підтримав Верховний Суд України у спорі про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним. Так в постанові Верховного суду України від 12 вересня 2012 року по справі № 6-71 цс викладений правовий висновок Верховного Суду України у спорі про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, виданий на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого в разі, якщо на підставі розпорядження органу державної влади в особи виникло право власності на земельну ділянку, позбавити її цього права цей орган може лише з підстав і за умов, передбачених ст.ст. 140-149 Земельного Кодексу України, а не шляхом подальшого скасування розпорядження про передачу земельної ділянки у власність особи, нехай навіть і вищестоящим органом державної влади.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд
У задоволенні позову Харківської обласної державної адміністрації відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Жорняк