АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа №22-ц/2690/2263/12 головуючий у 1-й інстанції: Українець В.В.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:
головуючого: Головачова Я.В.
суддів: Шахової О.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Охневській Т.В.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Залізниче» Солом`янської районної у м. Києві ради, ОСОБА_2 , треті особи: комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом`янської районної у м. Києві ради, домоуправління № 12 Київської квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України, про визнання права користування жилим приміщенням та вселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 листопада 2011 року,

встановила:
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 листопада 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову.
ОСОБА_1 та її представник в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.
ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав, що спір вирішено правильно.
Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка їх представників не перешкоджає розглядові справи.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Судом установлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12 березня 2010 року в задоволенні позову КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом`янської районної у м. Києві ради до ОСОБА_2 про виселення відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 було задоволено та визнано за ним право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 на зазначене рішення подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухваленим рішенням суд вирішив питання про її права та обов`язки, оскільки вона також має право користування цією квартирою.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2010 року відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 березня 2010 року залишено без змін.
Ухвалюючи рішення про задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 , суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, керувався тим, що відповідно до протоколу засідання житлової комісії за № 11 від 22.12.2004 року ОСОБА_2 було надане службове житло по АДРЕСА_2 ; починаючи з грудня 2004 року відповідач постійно проживає у спірній квартирі та здійснює оплату житлово-комунальних послуг; рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 28 січня 2010 року ОСОБА_2 надана однокімнатна квартира АДРЕСА_1 із зняттям з квартирного обліку для постійного проживання, а тому є підстави для визнання за ним права користування цією квартирою.
Постановляючи ухвалу про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції також було установлено, що позивач проживала у спірній квартирі разом з чоловіком, проте забезпечена житлом в м. Києві, зареєстрована в квартирі АДРЕСА_3 , свою квартиру подарувала донькам.
За змістом ст. 65 ЖК У країни за особою, яка проживає у наймача житлового приміщення як член його сім`ї, не може бути визнано право користування цим приміщенням, якщо вона провела відчуження належного їй на праві власності жилого приміщення або зберігає за собою право користування іншим жилим приміщенням у будинку приватного житлового фонду.
Установивши, що позивачка зберігає за собою право користування іншим жилим приміщенням у приватному житловому фонді квартирою АДРЕСА_3 , яка раніше нею була відчужена своїм донькам, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання за позивачкою права користування квартирою квартира АДРЕСА_1 та правильно відмовив у задоволенні позову.
Під час установлення зазначених фактів судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи.
Наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість ухвалення рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.
Ураховуючи викладене, підстави для скасування рішення суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 відхилити.
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 листопада 2011 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.
Головуючий Я.В. Головачов
Судді: О.В. Шахова
Л.Д. Поливач