Апеляційний суд Київської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Антоненко В.І.,

суддів: Оношко Г.М., Гуль В.В.,

при секретарі : Білан К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миронівського районного суду Київської області від 08 травня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відкрите акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Гурін.В.І. звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те що під час дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої визнано відповідача, йому було завдано матеріальну та моральну шкоду, тому просив суд стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 171262,03 грн., витрати на проведення експертної оцінки транспортного засобу в сумі 1310 грн., некомпенсованої франшизи, моральну шкоду в розмірі 10000 грн. та судові витрати, повязані з розглядом справи.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 08 травня 2012 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу в розмірі 510 грн., моральну шкоду в розмірі 7000 грн., та понесені судові витрати в розмірі 128 грн. 50 коп., всього стягнуто 7638 грн. 50 коп. Решту позовних вимог залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення майнової шкоди і витрат на проведення експертної оцінки транспортного засобу, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в частині задоволення майнової шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру шкоди, надані ним висновки не може бути покладено в основу визначення розміру заподіяного збитку. Провівши оцінку пошкодженого транспортного засобу у відсутності відповідача, позивач не прийняв мір до збереження пошкодженого майна до вирішення справи, реалізував автомобіль, позбавив відповідача можливості реалізації належних йому прав щодо надання доказів, які підтверджують заперечення проти позову.

Такий висновок не відповідає вимогам законодавства.

Встановлено, що 20 грудня 2009 року на автомобільній дорозі «Київ-Знамянка» мала місце дорожньо-транспортна пригода, учасником якої був відповідач, що керував транспортним засобом автомобілем марки «СНЕRI», державний номерний знак НОМЕР_1, в даному ДТП було пошкоджено автомобіль позивача марки «NISSAN Pathfinder», державний номерний знак НОМЕР_2.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Миронівського районного суду Київської області від 19.01.2010 року, відповідача визнано винним у даному ДТП.

Цивільно-правова відповідальність відповідача, перед третіми особами на випадок ДТП була застрахована у ВАТ НАСК «Оранта». Розмір матеріального збитку, визначений НАСК «Оранта» з урахуванням зносу деталей, що замінюються, склав 88629 грн. 75 коп., на виконання своїх договірних зобовязань було здійснено страхову виплату, в межах якої страховик несе відповідальність та з урахуванням безумовної франшизи, у розмірі 24990 грн. на підставі страхового акта.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Отже обовязок відшкодовувати завдану джерелом підвищеної небезпеки шкоду покладається на володільця джерела, яким є відповідач.

Оскільки, НАСК «Оранта» не в повному обсязі покрили витрати на відновлення автомобіля позивача, то різниця вартості відновлюваних робіт покладається на відповідача.

Так як, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, постановлене по справі судове рішення підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні вимог стягнення збитків з постановленням нового рішення, яким в цій частині слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись: ст.ст.307,309,313,316,317 ЦПК України колегія,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 08 травня 2012 року в частині відмови в задоволенні вимого щодо стягнення збитків скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 63639,75 грн. збитків.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-