АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/1990/1365/12 Доповідач - Ткач .Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2012 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів - Міщія О. Я.,

при секретарі - Нищий О.Т.

з участю сторін - ОСОБА_1 та його представника

ОСОБА_2, представника Державного

підприємства з питань поводження з

відходами як вторинною сировиною -

ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 вересня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (далі Державне підприємство Укрекоресурси), третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2012 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державного підприємства Укрекоресурси про поновлення на роботі, виплату середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що працював у відповідача на посаді начальника Обласного управління Тернопільекоресурси Державного підприємства Укрекоресурси, наказом № 257к від 18 травня 2012 року його незаконно було звільнено з роботи на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України, в наслідок чого незаконними діями відповідача йому також було заподіяно моральну шкоду.

Позивач просив визнати недійсним наказ про звільнення, поновити його на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 18 вересня 2012 року вирішено: Позов задовольнити частково.

Скасувати наказ №257к від 18 травня 2012 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Обласного управління Тернопільекоресурси Державного підприємства з питань поводження з відходами як з вторинною сировиною.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Обласного управління Тернопільекоресурси Державного підприємства з питань поводження з відходами як з вторинною сировиною з 21 травня 2012 року .

Стягнути з Державного підприємства з питань поводження з відходами як з вторинною сировиною в користь ОСОБА_1 17234 гривні 95 копійок середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 500 гривень спричиненої шкоди.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в дохід держави 536 гривень 50 копійок судового збору.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Обласного управління Тернопільекоресурси Державного підприємства з питань поводження з відходами як з вторинною сировиною та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині вирішення спору про відшкодування моральної шкоди та відповідальності директора Державного підприємства Укрекоресурси ОСОБА_5 і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що суд не врахував всіх обставин, на які він посилався в позові, не вірно визначив розмір морального відшкодування, безпідставно звільнив ОСОБА_5 від обов'язку покрити заподіяну підприємству шкоду.

Просить апеляційний суд в своєму рішенні викласти всі допущені посадовими особами відповідача порушення, що призвели до незаконного його звільнення з роботи і та дати їм відповідну правову оцінку.

В апеляційній скарзі Державного підприємства Укрекоресурси просить скасувати рішення суду і в позові відмовити, посилаючись на те, що суд не дав належної оцінки фактичним обставинам справи та вирішив спір з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема суд не взяв до уваги те, що догана від 28.03.2012 року за №181к була винесена ОСОБА_1 правомірно, суд не врахував висновку атестації начальників територіальних структурних підрозділів Державного підприємства Укрекоресурси від 01 грудня 2011 року відповідно до якого ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді, та суд безпідставно стягну на користь позивача 500 грн. на відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки в суді не доведено її заподіяння і всі збитки позивачу були відшкодовані стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Заслухавши доповідачів пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював на посаді начальника Тернопільського обласного управління з утилізації відходів як вторинної сировини Тернопільекоресурси і звільнений з роботи наказом №257к від 18 травня 2012 року на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України.

Відповідно до цього Закону, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Згідно роз'яснень даних в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року N 9 Про практику розгляду судами трудових спорів із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 1 квітня 1994 року N 4, від 26 жовтня 1995 року N 18, від 25 травня 1998 року N 15, за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Як вбачається із змісту наказу №257к від 18 травня 2012 року, підставами для звільнення позивача були:

- службова записка начальника департаменту розвитку ОСОБА_6,

- протокольне рішення наглядової ради Державного підприємства Укрекоресурси від 10.04. 2012 року.

В службовій записці ОСОБА_6 від 10.05.2012 року №224/06 з доповненням до неї від 18 травня 2012 року № 260/06, зазначено, що Тернопільським обласним управлінням Тернопільсекоресрси не виконані розпорядження керівництва Підприємства від 12.03.2012 року №13 про надання інформації в строк до 29.03.2012 року про суб'єктів, які отримують та надають послуги за збирання, заготівлі та утилізації тари та пакувальних матеріалів, та наказ від 01.03.2012 року №18 про надання Департаменту плану заходів структурного підрозділу щодо забезпечення збільшення надходжень, а також відсутній оригінал пояснень про невиконання вищевказаних розпоряджень (електронне пояснення надійшло 10.05.2012 року). Запропоновано розглянути можливість застосування до начальника управління дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.

Згідно витягу з протоколу №22 заочного голосування наглядової ради Державного підприємства Укрекоресурси від 10.04.2012 року погоджено звільнення ОСОБА_1 з посади начальника ОУ Тернопільекоресурси.

Крім того, з пояснень наданих відповідачем суду першої інстанції вбачається, що підставою для звільнення ОСОБА_1 із займаної посади послужила догана від 28 березня 2012 року, оголошена позивачу за порушення виконавчої дисципліни та неналежним виконанням доручення департаменту регіональної політики від 14 березня 2012 року №51/06.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що звільнення позивача з вищеназваних підстав є незаконним, оскільки вчинено з порушенням вимог чинного законодавства.

Так суд дав належну оцінку дисциплінарному стягненню від 28 березня 2012 року, взявши до уваги висновки рішення Тернопільського міськрайонного суду від 02 серпня 2012 року, залишеним без зміни ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 25 вересня 2012 року, яким наказ №181-к від 28.03.2012 року в частині оголошення ОСОБА_1 догани визнано незаконним та скасовано.

Доводи апелянта ДП Укрекоресурси про те, що догана була винесена правомірно, суперечать висновкам рішення суду. Встановлені у ньому обставини згідно правила ч.3 ст. 61 ЦПК України, не підлягають повторному доказуванню.

Висновок атестації начальників територіальних структурних підрозділів Державного підприємства з питань з відходами як з вторинною сировиною, що мала місце 01 грудня 2011 року, згідно якого ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді, не є підставою для звільнення позивача за п.3 ст.40 КЗпП України.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що в суді не доведено заподіяння позивачу моральної шкоди і всі збитки позивачу відшкодовані стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки спричинення моральної шкоди доведено матеріалами справи і її відшкодування передбачено ст.237-1 КЗпП України, як окремою підставою для даного виду відшкодування.

Колегія суддів також не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначив з урахуванням характеру та обсягу душевних та психічних страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, стану здоров'я позивача та те, що не відбулось тяжких вимушених змін у життєвих стосунках і підстав для збільшення розміру відшкодування моральної шкоди з мотивів викладених в апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає.

Також не має підстав для задоволення апеляційної скарги про скасування рішення суду в частині відмови у позові про зобов'язання ОСОБА_5 покрити заподіяну підприємству шкоду, оскільки вирішення цих правовідносин не впливають на права та інтереси позивача.

Доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що суд в мотивувальній частині не виклав всіх обставин неправомірних дій відповідача, що призвели до незаконного звільнення, не можуть бути підставами для скасування рішення суду та ухваленням нового, оскільки судом викладені ті обставини, що мали значення для правильного вирішення спору, їм дана належна правова оцінку з урахуванням характеру спірних правовідносин, що виникли із звільнення по п.3 ст. 40 КЗпП України.

Рішення суду ґрунтується на матеріалах справи, відповідає вимогам закону і підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 вересня 2012 року залишити без зміни.

Ухвала колегії може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_7