Справа № 0418/5496/2012
Р І Ш Е Н Н Я

12 вересня 2012 року

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2012 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Вобліковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,

у с т а н о в и в:

09 серпня 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що на виділеній земельній ділянці виконав самочинне будівництво гаражу. Відповідно до висновку, виданого будівельною організацією будівництво виконано у відповідності з чинними будівельними, технічними нормами й правилами. На разі позивач не має можливості зареєструвати за собою право власності на спірний об`єкт через порушення процедури попереднього узгодження будівництва. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання за ним без прийняття в експлуатацію права власності на самочинно збудований гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.а.с. 2, 3).

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.11.1998 р. рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 2315 за позивачем для будівництва гаражу було закріплено земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 (а.с. 4).

21 січня 1999 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю було видано дозвіл № 23/99 на виконання позивачем будівельних робіт (а.с.5).

У тому ж році позивачем без затвердження відповідної проектної документації було збудовано гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з технічним висновком, виконаним фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 14.08.2012 р. (ліцензія серії АВ № 558401 видана Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області 11.08.2010 р., строк дії з 09.07.2010 р. по 09.07.2013 р.), несучі, огороджувальні конструкції знаходяться в нормальному та задовільному стані; конструкції відповідають вимогам будівельних норм і правил, нормативним актам пожежної безпеки та санітарному законодавству. Подальша експлуатація будівлі гаражу за функціональним призначенням можлива.

Відповідно до частини 1 статті 376 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

В ході судового розгляду встановлено, що при виконанні робіт з будівництва спірного об`єкту нерухомого майна не було затверджено відповідної проектної документації, отже, результат таких робіт є самочинним будівництвом, у розумінні

приведеної норми.

Згідно з частиною 3 статті 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

У відповідності зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, приймаючи до уваги, що позивач є законним користувачем земельної ділянки, а виконане самочинне будівництво здійснено із додержанням встановлених норм й правил, суд вважає за можливе задовольнити позов.

Керуючись статтями 4 11, 18, 57 60, 208, 209, 212 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 без прийняття в експлуатацію право власності на гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 223 ЦПК України, і може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 12 вересня 2012 року.

Суддя М.О. Католікян