Справа № 2-о-233/12
Провадження № 2-о/1015/171/2012
РІШЕННЯ

Іменем України

04.12.2012 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нікушина В.В.

при секретарі Василенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1, заінтересованоа особа: державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернувся з даною заявою до суду. Свої вимоги мотивував тим, 16 вересня 2007 року помер ОСОБА_3, який був його двоюрідним дядьком. Із дядьком за його життя вони часто спілкувались та підтримували тісний зв'язок. Вказує, що він є спадкоємцем пятої черги після смерті ОСОБА_3, оскільки спадкоємців інших черг не залишилось, то він є його єдиним спадкоємцем. На випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповіту не залишив. В порядку та в строки, визначені цивільним законодавством, заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю документів, за якими можна було б перевірити наявність родинних відносин зі спадкодавцем. Документи на підтвердження родинних відносин з ОСОБА_3 не збереглися., оскільки під час геноциду проти єврейського народу в роки Великої Вітчизняної Війни його мама ОСОБА_4, бабуся ОСОБА_5 та її рідна сестра ОСОБА_6 вимушені були знищити всі документи на підтвердження їх походження, зокрема і свідоцтва про народження, паспорти, свідоцтва про одруження, оскільки боялися за своє життя. У звязку з чим, просить встановити факт родинних відносин між ним та померлим ОСОБА_3.

У судовому засіданні заявник вимоги підтримав. Суду пояснив, що свідоцтва про народження ОСОБА_7 та ОСОБА_8, свідоцтво про народження ОСОБА_9 та свідоцтво про одруження ОСОБА_8 і ОСОБА_10 були знищені під час геноциду по відношенню до єврейського народу у роки Великої Вітчизняної Війни, і відновити їх неможливо, а тому він змушений звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин в судовому порядку. Даний факт йому необхідно встановити для отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі.

У судове засідання заінтересована особа - державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Направила до суду листа про розгляд справи у її відсутність відповідно до вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено, що 16 вересня 2007 року помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується актовим записом про смерть №18117, здійсненим Відділом реєстрації смертей у м. Києві 24 вересня 2007 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина. На випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповіту не залишив.

В порядку та в строки, визначені цивільним законодавством, заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується заявою про прийняття спадщини №823 від 15 лютого 2008 року.

Однак, державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю документів, за якими можна було б перевірити наявність родинних відносин зі спадкодавцем та рекомендовано звернутись до суду за захистом свої прав та інтересів, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 вересня 2010 року.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З метою отримання доказів, які б підтвердили родинні відносини заявника з ОСОБА_3 були направлені запити до: Відділу реєстрації актів цивільного стану Печерського району м. Києва, Міського архіву РАЦСу м. Києва, Відділу реєстрації смерті в місті Києві, Центрального державного історичного архіву України, Ржищевського міського відділу реєстрації актів цивільного стану Київської області, Державного архіву міста Києва.

На вказані запити були отримані наступні відповіді:

- на запит №1242 від 16 червня 2009 року, отримано відповідь № Н-38/1197 від 13 липня 2009 року, в якій зазначено, що у документах фонду Р-1654 Відділу РАЦС м. Києва за 1920-1923 роки відомостей про реєстрацію шлюбу ОСОБА_10 та ОСОБА_8 не виявлено;

- на запит № 1878 від 26 травня 2009 року, отримано відповідь № 02-841 від 17 липня 2009 року, в якій зазначено, що в метричних книгах православної Свято-Троїцької церкви містечка Ржищів Київського повіту та губернії за 1892, 1894-1895 роки запису про народження ОСОБА_8 не виявлено. Метричної книги вказаної церкви за 1893 р. та метричних книг синагоги м. Ржищів за вказані роки на зберіганні в архіві немає;

- на запит № 1877 від 26 травня 2009 року, отримано відповідь № 02-842 від 17 липня 2009 року, в якій зазначено, що в метричних книгах православної Свято-Троїцької церкви містечка Ржищів Київського повіту та губернії за 1896-1898рр. запису про народження ОСОБА_11 не виявлено. Метричних книг синагоги м. Ржищів за вказані роки немає на зберіганні;

- на запит № 1241 від 16 червня 2009 року, отримано відповідь № 02-843 від 17 липня 2009 року, в якій зазначено, що в метричних книгах про шлюб православної Свято-Троїцької церкви містечка Ржищів Київського повіту та губернії 1919 р. на зберіганні в архіві немає, в звязку з чим видати архівну довідку про шлюб ОСОБА_10 та ОСОБА_8 не має можливості.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що із заявником разом працював, часто бував у нього вдома. Із померлим ОСОБА_3 познайомився вдома у заявника, той його називав «дядя Саня». ОСОБА_3 йому часто говорив, що своїх дітей у нього не має, а тому ОСОБА_1 є йому дуже близькою людиною, вважав його за сина.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що є другом сімї ОСОБА_3 вже багато років. Часто бував у них вдома, був присутній на сімейних зустрічах, ювілеях. Між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_3 завжди були гарні стосунки. Йому відомо, що ОСОБА_3 є двоюрідним дядьком заявника. Вказує, що ОСОБА_3 неодноразово розповідав про те, як в роки Великої Вітчизняної Війни під час геноциду єврейського народу його родина, щоб вижити змушена була знищити всі документи, які б підтверджували їх походження.

Відповідно до п.5 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

З пояснень заявника, які підтверджені поясненнями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12, оцінюючи всі докази в сукупності, суд вважає, заявником надано суду достатньо доказів для підтвердження факту родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 є двоюрідним дядьком ОСОБА_14

Керуючись ст.ст. 256, 259, 208, 213-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

ОСОБА_15 Львовича задоволити.

Встановити факт родинних відносин між мною, ОСОБА_14, та ОСОБА_3, а саме, що ОСОБА_3, 18 вересня 1923 року народження є двоюрідним дядьком ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя