справа № 2/1416/1004/11
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

23 травня 2011 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

за участю

позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

відповідача ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 06.03.2012 по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третьої особи на стороні позивача ОСОБА_7 про стягнення завдатку та моральної шкоди

встановив:

06.03.2012 Ленінським районним судом м.Миколаєва ухвалено заочне рішення про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 сплачених у якості авансу коштів у розмірі 24000,00 грн.

14.03.2012 ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, в якій зазначив, що при розгляду справи суд виходив з доказів, що були надані лише позивачем. Жодних майнових зобовязань перед ОСОБА_3 не має, оскільки винною у порушенні угоди, яка була укладена 19.07.2011 між ним та позивачем, є ОСОБА_3

У судовому засіданні відповідач та його представник заяву підтримали та просили скасувати заочне рішення.

Позивач та її представник у задоволені заяви просили відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, які надані до заяви, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до вимог статті 232 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив суд про причини неявки з поважних причин і докази на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Із матеріалів цивільної справи вбачається, що засідання у справі призначалося двічі, про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Однак, заперечень проти позову та доказів на підтвердження неправомірності дій позивача суд не надав, у звязку із чим спір вирішено на наявних у матеріалах справи доказах.

При розгляді заяви про перегляд заочного рішення, відповідач у підтвердження свої доводів надав акт обстеження умов проживання сімї, який складено працівниками служби в справах дітей Корабельного району м.Миколаєва 04.10.2011 щодо житлового приміщення, в якому з 21.03.2012 зареєстрований і проживає ОСОБА_5

На думку, відповідача вказаний акт вказує на те, що ним здійснювалися заходи направлені на продаж квартири, придбати яку мала позивач.

Однак, вказаний акт не є належним і допустимим доказом, що підтверджує порушення позивачем угоди від 19.07.2011.

Також не заслуговують на увагу доводи відповідача про відсутність у позивача коштів на купівлі квартири, які ґрунтуються на припущеннях останнього.

Інших доказів, що підтверджували порушення домовленості позивачем купівлі-продаж квартири, відповідачем не надано.

Зважаючи на те, що відповідачем не надано суду істотних доказів, що підтверджували його доводи щодо необґрунтованості позову, заява про перегляд зазначеного судового рішення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 228, 230, 231, 232, 233 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 06.03.2012 по цивільній справі № 2-4183/11 (реєстраційний номер 2012 року - № 2/1416/1004/12) - залишити без задоволення.

Розяснити, що заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області в загальному порядку. Строк на апеляційне оскарження заочного рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В.Коваленко