Справа № 1003/9442/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

09 липня 2012 року Білоцерківський міськрайонний суд у складі:

головуючого судді Гапоненко А. П. ,

при секретарі Миронова Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Біла Церква , справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з названим позовом до суду, посилаючись на те, що на підставі договору дарування квартири від 4 липня 2011 року він являється власником квартири АДРЕСА_1. В належній йому на праві власності квартирі зареєстрована з 2001 року його колишня дружина ОСОБА_2. Позивач з відповідачем розірвали шлюб 12 травня 2004 року і з жовтня місяця 2010 року відповідачка в належній йому квартирі не проживає, вибула до іншого місця проживання, тому звернувся до суду з вимогою про визнання її особою, яка втратила право на проживання в його квартирі.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлений позов, просить його задовольнити та визнати відповідача особою, що втратила право користуватись належним йому на праві власності житлом.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про день і час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, про що свідчить також повідомлення в засобах масової інформації, а тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в суді встановлено, що позивач являються власниками житлового приміщення квартири АДРЕСА_2, що підтверджується копією договору дарування зазначеної квартири. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 12.05.2004 року. Як вбачається з позовної заяви, пояснень позивача відповідач залишила сімю та переїхала проживати на інше місце, тобто не проживає за місцем реєстрації понад 1 рік як бувший член сім"ї позивача, за комунальні платежі не сплачує, чим порушується право власника квартири на вільне користування житлом.

Вищенаведене підтверджується письмовими матеріалами справи.

Аналізуючи викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач без поважних причин не користується спірним житлом на протязі більше ніж 1 рік, а тому заважає позивачу здійснювати своє право на безперешкодне користування власним житловим приміщенням.

За таких обставин суд вважає, що відповідача необхідно визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позов задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.72 ЖК України визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням проводиться в судовому порядку.

У відповідності до ст.317 ЦК України право власності являє собою право на володіння, користування та розпорядження майном , причому відповідно до Конституції України та ст.387 ЦК України захист права власності забезпечується державою.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тобто вимагати поновлення його порушеного права власності.

Також ст.167 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача жилого приміщення, що належить громадянинові, в інше жиле приміщення, останній втрачає право користуватись жилим приміщення.

Згідно ст.107 ЖК України, член сім"ї наймача жилого приміщення втрачає право на користування жилим приміщення в разі вибуття його на постійне місце проживання до іншого жилого приміщення в даному населеному пункті або до іншого населеного пункту.

Таким чином, враховуючи, що відповідач, яка не проживає в спірному жилому приміщенні, має інше постійне місце проживання, але залишилася перебувати на реєстраційному обліку в квартирі, яка належить позивачу, порушує права власника, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати за сплату судового збору в сумі 109,40 грн. та за оголошення в пресі в сумі 120 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.316,317, 319,386,391, 405 ЦК України, ст.ст.72,107,167 ЖК України та ст. 10, 60, 212, 213, 214,215,223,224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користуватись жилим приміщенням - квартирою № 93, будинку № 8, по вул. Академіка Кримського, м. Біла Церква, Київської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 109,40 грн. за оплату судового збору та 120 грн. за оплату повідомлення в газеті.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_3