РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2012 року м. Київ

Соломянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Прокопчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського міського психоневрологічного диспансеру № 5 про визнання дій незаконними, зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

03 квітня 2012 року ОСОБА_1 звернулась в суд з зазначеним позовом до Київського міського психоневрологічного диспансеру № 5.

Свої вимоги мотивує тим, що 05 листопада 2007 року її було взято на консультативний нагляд у Київському міському психоневрологічному диспансері № 5. Ці дії були здійснені після огляду на дому психіатром, що підтверджується листом № 554 від 05 грудня 2011 року, який їй направив Київський міський психоневрологічний диспансер № 5.

За рішенням суду вона отримала копію медичної карти та довідку-витяг засідання лікарсько-консультативної комісії Київського міського психоневрологічного диспансеру № 5. Разом з тим, у цій довідці містяться недостовірні дані про стан її здоровя, зокрема, про розлад особистості та поведінки в результаті судинних захворювань головного мозку у 1985 році. Недостовірність цих даних підтверджується трудовою книжкою, в якій зазначено, що вона працювала до 1995 року і була звільнена в звязку з інвалідністю. Також серед наданих їй документів наявна копія медичної карти, в якій є порушення щодо ведення документів. У ній навіть не зазначено реєстраційний номер, що дає можливість вважати, що медичну карту заведено з порушенням вимог законодавства України. У листі зазначено, що 03 листопада 2007 року її оглянуто на дому психіатром. Це не відповідає дійсності, оскільки 03 листопада 2007 року було вихідним днем (субота). Вважає, що постановлення її на консультативний нагляд Київського міського психоневрологічного диспансеру № 5 є безпідставним та неправомірним.

Просить суд ухвалити рішення, яким: визнати дії Київського міського психоневрологічного диспансеру № 5 щодо постановлення її на консультативний нагляд 05 листопада 2007 року, на підтвердження якого були надані відповідні документи, незаконним та таким, що підлягає скасуванню; зобовязати відповідача виключити з даного обліку всі відомості про неї.

У судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов та просила його задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував. Пояснив суду, що дані про наявність у ОСОБА_1 «органічного захворювання головного мозку судинного ґенезу по типу геморагії у ліву напівкулю головного мозку психорганічний синдром з вираженими змінами особистості, маячними ідеями відношення, переслідування»є достовірними. Огляд ОСОБА_1 на дому було здійснено 03 листопада 2007 року, в суботу, за письмовим зверненням доньки ОСОБА_2 Медична картка заведена у відповідності до вимог чинного законодавства та в ній зазначений реєстраційний номер картки 1676. Встановлення диспансерного нагляду за ОСОБА_1 є законним та відповідає наказу МОЗ України № 20 від 22 січня 2007 року «Про затвердження Інструкції з організації диспансерного та консультативного нагляду осіб, які страждають на психічні розлади, при наданні амбулаторної психіатричної допомоги». Зняття її з-під нагляду неможливе з огляду на порушення в психічній сфері, що підтверджено останнім висновком лікарсько-консультативної комісії Київського міського психоневрологічного диспансеру № 5 від 31 січня 2012 року.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 01 листопада 2007 року ОСОБА_2 звернулась до Київського міського психоневрологічного диспансеру № 5 з заявою про огляд її матері ОСОБА_1 (а.с. 26).

03 листопада 2007 року ОСОБА_1 була оглянута на дому психіатром та 05 листопада 2007 року взята на консультативний нагляд у Київському міському психоневрологічному диспансері № 5.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу»психіатричний огляд проводиться з метою зясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання.

Наказом Міністерства охорони здоровя України від 22 січня 2007 року № 20 затверджена Інструкція з організації диспансерного та консультативного нагляду осіб, які страждають на психічні розлади, при наданні амбулаторної психіатричної допомоги.

Згідно з 5.1. цієї Інструкції консультативний нагляд за особою, яка страждає на психічний розлад, установлюється з метою систематичного спостереження за перебігом психічного розладу, проведення відповідних діагностичних лікувальних, реабілітаційних та медико-соціальних заходів у разі, якщо форма та характер перебігу психічного розладу не потребують установлення за особою диспансерного нагляду, або відсутня усвідомлена згода особи, чи її законного представника, на проведення диспансерного нагляду, а підстави для надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відсутні.

У п. 5.6. Інструкції визначено, що припинення консультативного нагляду за особою, яка страждає на психічний розлад, з передачею її медичної карти амбулаторного хворого (форма N 025/о) до архіву психіатричного закладу відбувається на підставі рішення лікаря-психіатра (комісії лікарів-психіатрів) у разі видужання особи, відсутності повторних звернень за амбулаторною або стаціонарною психіатричною допомогою впродовж 3 років, окрім осіб, які є інвалідами у звязку з наявним психічним розладом, а також при зміні місця постійного проживання (реєстрації) особи чи смерті.

Згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії Київського міського психоневрологічного диспансеру № 5 від 31 січня 2012 року ОСОБА_1 визначено діагноз: розлад особистості та поведінки в результаті судинних захворювань головного мозку (повторне, гостре порушення мозкового кровообігу 1985-2007 рік), що супроводжується інтелектуально-мнестичним зниженням, змінами особистості по експлозивному типу, схильністю до сутяжництва, параноїдний синдром.

Позивач вважає такі дані недостовірними та на спростування їх посилається на трудову книжку, в якій зазначено, що вона працювала до 1995 року і була звільнена в звязку з інвалідністю (а.с. 8).

Суд вважає, що такий доказ висновків лікарсько-консультативної комісії щодо стану здоровя позивача не спростовує.

Також позивач посилається на те, що її медичну карту заведено з порушенням вимог законодавства України, оскільки в ній не зазначено реєстраційний номер.

Представник відповідача надав суду належним чином посвідчену копію титульної сторінки медичної картки ОСОБА_1, де зазначений реєстраційний номер картки 1676 (а.с. 28).

Позивач зазначає, що дата її огляду психіатром на дому 03 листопада 2007 року не відповідає дійсності, оскільки 03 листопада 2007 року було вихідним днем (субота).

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що саме в цей день на підставі письмової заяви доньки ОСОБА_2 позивач оглядалась лікарем, про що міститься запис у її медичній картці (а.с. 5).

З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 1, 4, 11 Закону України «Про психіатричну допомогу», Наказом Міністерства охорони здоровя України від 22 січня 2007 року № 20 «Про затвердження Інструкції з організації диспансерного та консультативного нагляду осіб, які страждають на психічні розлади, при наданні амбулаторної психіатричної допомоги», статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: