Справа № 203/4267/12
РІШЕННЯ

іменем України

02 жовтня 2012 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Бондаренко О.І.

при секретарі: Ягельській І.С.

з участю відповідача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки при дорожньо - транспортній пригоді , -

в с т а н о в и в :

До Вінницького районного суду Вінницької області звернулася ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки при дорожньо - транспортній пригоді.

Позов ОСОБА_3 мотивувала тим, що 30.07.2009 року приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_1 керуючи технічно справним автомобілем Шевроле - Авео /д.н. НОМЕР_1/, рухаючись на автошляху Немирів - Вінницяв напрямку м. Вінниці, в районі повороту на с. Щітки Вінницького району Вінницької області, виїхала на смугу зустрічного руху, де допустила зіткнення з технічно справним автомобілем марки ВАЗ 2109 /д.н. НОМЕР_2/ під керуванням ОСОБА_4. В результаті дорожньо транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ - 2109ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритих подвійних переломів кісток правого передпліччя, човникоподібної кістки правої кісті, підвивиху головки правої ліктьової кісті, вивиху правої кісті, забитої рани в ділянці лівого передпліччя, множинних саден на обох нижніх кінцівках, забою грудної клітки: закритої черепно мозкової травми струсу головного мозку, гематоми в тім`яно скроневій ділянці голови, які згідно із висновком експерта №2578 від 01.10.2009 року віднесені до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Водій автомобіля ВАЗ - 2109/д.н. НОМЕР_2/ ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, які згідно із висновком експерта №2499 від 29.09.2009 року віднесені до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Пасажир ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, які згідно із висновком експерта №2678 від 14.10.2009 року віднесені до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Пасажир ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, які згідно із висновком експерта №2631/2852 від 30.10.2009 року віднесені до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

По даному факту СУ ГУМВС України у Вінницькій області було порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 02.12.2010 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 5100 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Цивільні позови ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь кожного по 20000 грн. компенсації за спричинену моральну шкоду.

Внаслідок отриманих травм при ДТП позивач по теперішній час продовжує лікуватися і на придбання лікарських препаратів уже витрачено 4419 грн. 51 коп.

Крім того, в результаті ДТП позивачу також заподіяна моральна шкода, яку позивач оцінює в 50000 грн. та яка полягає в депресії, значному погіршенні стану здоров`я, душевних та психічних стражданнях ОСОБА_3

Також, в зв`язку з наданням правової допомоги ОСОБА_3 вимушена була звернутися до адвоката, якому за юридичні послуги було сплачено за договірними зобов`язаннями грошову винагороду в сумі 4000 грн.

Добровільно відшкодувати збитки відповідач відмовляється, а тому позивач змушена був звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги своєї довірительки підтримує та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнали частково, зокрема, матеріальну шкоду повністю, а компенсацію за спричинену моральну шкоду на суму 5000 грн.

Зясувавши позицію сторін в межах заявлених вимог та поданих сторонами доказів, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення.

Такого висновку суд дійшов з наступного.

30.07.2009 року приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_1 керуючи технічно справним автомобілем Шевроле - Авео /д.н. НОМЕР_1/, рухаючись на автошляху Немирів - Вінницяв напрямку м. Вінниці, в районі повороту на с. Щітки Вінницького району Вінницької області, виїхала на смугу зустрічного руху, де допустила зіткнення з технічно справним автомобілем марки ВАЗ 2109 /д.н. НОМЕР_2/ під керуванням ОСОБА_4. В результаті дорожньо транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ - 2109ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритих подвійних переломів кісток правого передпліччя, човникоподібної кістки правої кісті, підвивиху головки правої ліктьової кісті, вивиху правої кісті, забитої рани в ділянці лівого передпліччя, множинних саден на обох нижніх кінцівках, забою грудної клітки: закритої черепно мозкової травми струсу головного мозку, гематоми в тім`яно скроневій ділянці голови, які згідно із висновком експерта №2578 від 01.10.2009 року віднесені до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Водій автомобіля ВАЗ - 2109/д.н. НОМЕР_2/ ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, які згідно із висновком експерта №2499 від 29.09.2009 року віднесені до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Пасажир ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, які згідно із висновком експерта №2678 від 14.10.2009 року віднесені до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Пасажир ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, які згідно із висновком експерта №2631/2852 від 30.10.2009 року віднесені до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 02.12.2010 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 5100 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Цивільні позови ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь кожного по 20000 грн. компенсації за спричинену моральну шкоду (а.с.22 - 27).

Внаслідок ДТП позивач ОСОБА_3 отримала травми та тривалий час перебувала на лікуванні, купувала ліки, на що нею було витрачено кошти на загальну суму 4419 грн. 51 коп., що підтверджується листками непрацездатності, договорами добровільного страхування медичних послуг та відповідно чеками на придбання ліків на вищевказану суму (а.с.12 - 21).

Встановленим в суді фактам відповідають правовідносини, що виникли із недоговірних зобовязань з підстав по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, які регулюються Цивільним кодексом України, актами цивільного законодавства України, які не суперечать положенням ЦК України та які регулюють встановлені судом відносини сторін.

Дані правовідносини регулюються:

- відповідно до ч.1 п.2 ст.11 ЦК України, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою для виникнення цивільних прав та обовязків;

- відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого майнового права; ч.2 п.п.8, 9 вказаної статті способами захисту цивільних прав можуть бути відшкодування майнової та моральної шкоди;

- відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування;

- відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав;

- відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала;

- відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи яка її завдала, якщо шкоди завдано внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

- згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку;

- відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

Оскільки вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 02.12.2010 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, то дана обставина, у відповідності до вимог ст. 61 ЦПК України /вирок суду у кримінальній справі обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою/, доказуванню не підлягає.

Визначаючись щодо правової оцінки особи відповідача, на якого суд повинен покласти обовязок відшкодувати збиток, суд враховує, що за ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги те, що майнової шкоди позивачу завдано з вини ОСОБА_1, суд вважає за необхідне стягнути з останньої 4419 грн. 51 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди суд виходить з того, що за ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи яка її завдала, якщо шкоди завдано внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Як підставу для визнання права позивача ОСОБА_3 на отримання компенсації за спричинену моральну шкоду, суд враховує характер діяння винної, негативні наслідки в здоров`ї та житті позивача, тривалість її моральних страждань, і виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 20000 грн. моральної шкоди, при чому на думку суду саме такий розмір відповідатиме обставинам справи.

Визначаючись щодо стягнення судових витрат, суд встановив, що відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат відносяться: судовий збір та витрати, повязані з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу, витрати повязані з явкою до суду, витрати повязані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз, а також витрати повязані з проведенням огляду доказів та вчиненням інших дій.

Як встановлено по справі, ОСОБА_3 було понесено судові витрати, зокрема, витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн., що підтверджується відповідними письмовими доказами (а.с. 31).

За ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2000 грн. витрат на правову допомогу.

Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених позивачем вимог суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 27, 31, 60, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 4419 грн. 51 коп. заподіяної матеріальної шкоди, 20000 грн. компенсації за спричинену моральну шкоду та 2000 грн. за надання правової допомоги, а всього: 26419 грн. 51 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 264 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: