У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 серпня 2012 року суддя Подільського районного суду м.Києва Гребенюк В. В. , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до голови правління житлово-будівельного кооперативу «Верстат-2», про визнання дій та бездіяльності неправомірними, зобовязання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду із вищезазначеним позовом.

Позов за змістом і формою повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 119 ЦПК України заява повинна містити крім викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування також має відповідати іншим вимогам, встановлених законом.

Згідно із п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

У порушення вимог ст. 119 ЦПК України, позивачами було подано до суду скаргу про визнання дій та бездіяльності неправомірними, зобовязання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, у якій не викладений зміст позовних вимог, що позбавляє суд визначити вид спірних правовідносин та у якому порядку повинна розглядатися зазначена справа. У скарзі не викладені обставини, на яких ґрунтуються вимоги, позивачів та не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування, Зокрема, не обґрунтовано з посиланням на належні та допустимі докази порушення прав позивачів з боку відповідача, не зазначено в скарзі якими саме діями відповідача було завдано моральну шкоду і в чому вона полягає, зокрема не зазначено причинно-наслідковий зв'язок та не надано доказів спричинення моральної шкоди.

Крім того, положення даної статті не передбачає обраних позивачами способу захисту порушених прав зазначеного в пунктах 1-4 скарги.

Відповідно до ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам; 2) усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 4) усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. Окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам. Справи щодо оскарження дій або бездіяльності посадових чи службових осіб місцевих органів виконавчої влади розглядаються і вирішуються місцевим загальним судом як адміністративним судом або окружним адміністративним судом за вибором позивача. Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України. У разі невизначеності цим Кодексом предметної підсудності адміністративної справи така справа розглядається місцевим адміністративним судом за вибором позивача.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Статтею 104 КАС України передбачено, що до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно із ч. 1 ст. 105 КАС України адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви особисто позивачем або його представником.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Розміри ставок судового збору встановлені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік» з 1 січня 2012 року заробітна плата установлена у місячному розмірі 1073 грн.

Згідно ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. Судовий збір справляється з урахуванням загальної суми позову також у разі: подання позову одним позивачем до кількох відповідачів; об'єднання суддею в одне провадження кількох однорідних позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Законом України «Про судовий збір» із позовних заяв немайнового характеру, судовий збір встановлюється у 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 107 грн. 30 коп.

У порушення вищезазначених вимог закону, позивачами судовий збір не сплачено.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 4 Законом України «Про судовий збір» із заяв про забезпечення доказів або позову, судовий збір встановлюється у 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 107 грн. 30 коп.

У порушення вищезазначених вимог закону, у скарзі позивачами ставиться питання щодо забезпечення доказів, в той час, як позивачами судовий збір за заяву про забезпечення доказів не сплачено.

Частиною 1 статті 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 119, 120, 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до голови правління житлово - будівельного кооперативу «Верстат-2», про визнання дій та бездіяльності неправомірними, зобовязання вчинити дії, стягнення моральної шкоди - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали.

Розяснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Копію цієї ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_3