Справа № 1004/690/12 Провадження № 2/1004/267/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2012 року Богуславський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Корбута В.М., при секретарі Олійник Л.С., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 представника відповідача ОСОБА_4, третьої особи ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - нотаріус Богуславської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувшись до суду з позовом, в судовому засіданні змінивши свої вимоги і остаточно просив, визнати недійсним заповіт складений ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3, посвідчений 15 червня 2010 року нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованим за № 1-1767.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спірний заповіт складено та посвідчено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому заповідачка ОСОБА_6 мала похилий вік та тяжку хворобу і під час лікування стала «неадекватною», внаслідок чого вона не розуміла значення своїх дій, забувала знаходження тих чи інших речей, «заговорювалась», тощо, тому під час складення та посвідчення спірного заповіту волевиявлення заповідачки було не вільним і не відповідало її волі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2, підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що позивач ОСОБА_1 є рідним братом. Після виходу на пенсію позивач ОСОБА_1 переїхав з м. Севастополя проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1 до матері ОСОБА_6 Позивач купив сусідній будинок біля будинку матері і перевіз з собою ОСОБА_7, який працює на брата. 23.01.2009 року матір впала і зламала руку і тому по стану здоровя не могла займатись пасікою та господарством. Після цього відносини між матірю та позивачем погіршились. В квітні 2010 року вона побачила у матері гематоми на обліччі та ногах. Матір їй повідомила, що її бє син ОСОБА_1 із-за того, що вона не може працювати і тому попросила забрати її проживати до себе. Залишивши свій будинок, мати переїхала проживати до неї. Через деякий час мати повідомила, що бажає змінити свій попередній заповіт. В звязку з тим, що вона не знала, як це необхідно зробити по закону, вона пішла до нотаріуса на консультацію. В нотаріальній конторі вона повідомила нотаріусу про бажання матері скласти заповіт, про те, що ОСОБА_6 є особою похилого віку та про те, що на той час заповідачка трошки прихворіла. Нотаріус пообіцяла прийти по місцю проживання заповідачки та розповісти про те, як по закону необхідно скласти заповіт. Через декілька днів нотаріус прийшла до її будинку і залишилась з матірю в кімнаті на одинці приблизно на 15-20 хвилин. Про, що вони розмовляли їй невідомо. Вийшовши з кімнати нотаріус повідомила про те, що ОСОБА_6 необхідно декілька днів подумати, і якщо остання не змінить свого бажання, то тоді прийти до нотаріальної контори з особистими документами разом із свідками, які не повинні бути друзями або родичами. Через декілька днів матір, знову виявила бажання скласти заповіт і тому її син запросив своїх знайомих до нотаріальної контори, щоб останні були свідками при оформленні заповіту.

На той час, стан здоровя ОСОБА_6 був добрим, не дивлячись на похилий вік, тільки після того, як остання в 2009 році зламала руку, то матері було важко писати. ОСОБА_6С ніколи не хворіла психічними хворобами, не перебувала на обліку у психіатра або нарколога, матір була адекватною до самої смерті і тому її волевиявлення було вільним, вона завжди розуміла, усвідомлювала значення своїх дій та керувала ними, таким чином, відсутні підстави для визнання заповіту недійсним. Просила у позові відмовити.

Третя особа державний нотаріус Богуславської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 направила до суду письмові пояснення та в судовому засіданні повідомила, що заповіт було складено заповідачкою ОСОБА_6 з дотриманням норм чинного законодавства та відповідав її волевиявленню. При посвідченні заповіту заповідачка вела себе повністю адекватною особою, чітко висловила своє бажання та думки, розмову вела послідовно та чітко, тому у неї не виникло жодних сумнівів щодо недієздатності заповідачки ОСОБА_6 Заповіт був прочитаний в голос особисто заповідачкою та свідками. В звязку з тим, що ОСОБА_6 повідомила про те, що їй проблематично підписати заповіт із-за того, що в 2009 році вона зламала руку, за погодженням з нею, заповіт був підписаний кимось із свідків, який був присутній при його складенні.

Що стосується запису в заповіті:-« В звязку з хворобою заповідачка не може прочитати заповіт, його посвідчено у присутності свідків», слід вважати, що в даній фразі є технічна (компютерна) помилка, яка полягає в тому, що заповідачка насправді не могла підписати заповіт і тому в заповіті від 15.06.2010 року мало бути записано:-В звязку з хворобою заповідачка не може підписати заповіт, його посвідчено у присутності свідків». Дана технічна (компютерна) помилка жодним чином не впливає на чинність заповіту та волевиявлення заповідачки ОСОБА_6

В судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надали аналогічні пояснення, з яких вбачається, що вони 15.06.2010 року були присутні в нотаріальній конторі під час складення заповіту ОСОБА_6 На запитання заповідача:-« Хто ці особи?» нотаріус пояснила, що вони є свідками при складенні заповіту. Потім нотаріус спитала у ОСОБА_6: «Чи не передумала остання складати заповіт, чи добровільно вона бажає заповісти все своє майно на користь дочки ОСОБА_3?», на що була надана позитивна відповідь. Коли нотаріус надрукувала заповіт, то ще раз перепитала чи підтримує ОСОБА_6 своє бажання. Після того, як ОСОБА_6 підтвердила своє бажання, заповідачка особисто в голос прочитала заповіт, а потім цей заповіт прочитали в голос всі свідки по черзі. В звязку з тим, що ОСОБА_6 не могла самостійно підписати заповіт, за її проханням заповіт підписала ОСОБА_9

Під час оформлення заповіту ОСОБА_6 була адекватною особою, оскільки на всі питання нотаріуса остання відповідала чітко та послідовно, розуміла про події які відбувалися в нотаріальній конторі.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він вже декілька років без реєстрації проживає в будинку позивача ОСОБА_1, якому він допомогає по господарству. З 2010 року по день смерті ОСОБА_6 дуже хворіла, а саме: вона погано пересувалась, погано розмовляла, не могла писати, недочувала і не бачила і взагалі нічого не помятала, тобто була неадекватною, оскільки вижила з розуму.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_6, яка померла 01 листопада 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯД № 964757, копіє свідоцтва про смерть серії 1-ОК № 232556 та неоспарюється сторонами по справі.

15 червня 2010 року ОСОБА_6 зробила заповідальне розпорядження, згідно якого все її майно, де б воно не було, і з чого воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті, і на що вона буде мати право заповіла ОСОБА_3, тобто відповідачці по справі. В звязку з хворобою заповідачки заповіт складений у присутності свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, які не є спадкоємцями за заповітом, членами сімї та близкими родичами заповідачки, прочитано вголос, за дорученням заповідачки підписано свідком ОСОБА_9 та посвідчено 15 червня 2010 року державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за реєстром № 1-1767.

У відповідності до вимог ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 1235 та ч. 4 ст. 1236 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. У відповідності до вимог ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу. У відповідності до вимог ст. 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках. У відповідності до вимог ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоровя не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу.

Аналізуючи зібрані у справі доказу, суд звертає увагу на те, що оскаржений заповіт по формі та змісту відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що заповіт складався нотаріусом за допомогою технічних засобів-компютера, неоднаразово прочитано вголос заповідачкою і свідками, та підписано свідком ОСОБА_9 в звязку з фізичною слабкістю руки заповідачки, що підтверджується довідкою № 284 виданої 26.04.2012 року Богуславською ЦРЛ, згідно якої вбачається, що ОСОБА_6 17.02.2009 року зверталась до травмотолога з травмою, яку отримала 23.01.2009 року, діагноз-перелом правої плечевої кістки та показами свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які були присутні під час складення заповіту.

В описовій частині спірного заповіту зазначено,:-«що в звязку з хворобою заповідачка не може прочитати цей заповіт,……. заповіт прочитано заповідачу в голос». Проте в резолютивній частині заповіту зазначено,:-« що у звязку з хворобою ОСОБА_6 та за її дорученням у її та моїй, нотаріуса присутності текст заповіту підписано ОСОБА_9. Заповіт повністю прочитано уголос заповідачем до його підприсання у присутності свідків….». Дані розбіжності в тексті заповіту, суд вважає технічною помилкою допущеною нотаріусом під час набирання тексту на компютері, яка не тягне за собою недійсність та нікчемність заповіту, оскільки під час складення заповіту заповідачка чітко і однозначно виявила свою волю та бажання, що в разі її смерті, щоб все її майно та майнові права перейшли у власність дочці ОСОБА_3, що підтверджується показами свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були попереджені судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо недостовірної інформації.

Згідно медичної картки амбулаторного хворого № 03101007 та довідок, виданих 18.04.2012 року та 21.05.2012 року Богуславською ЦРЛ вбачається, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на обліку у лікарів психіатра або нарколога не перебувала, за медичною допомогою до них ніколи не зверталась, тому позивачем не надано належних та достовірних доказів, які б підтверджували, те що на час складення заповіту ОСОБА_6 хворіла на психічні хвороби, в звязку з чим заповідачка не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Від призначення та проведення посмертної судово-психіатричної експертизи позивач ОСОБА_1 відмовився без будь-якої мотивації.

До тверджень позивача ОСОБА_1, пояснень представника позивача ОСОБА_2 та показів свідків ОСОБА_7, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про те, що заповідачка ОСОБА_6 під час складення заповіту була неадекватною і тому остання не розуміла значення своїх дій та не могла ними керувати, суд відноситься критично і не приймає до уваги, оскільки це суперечить вищевказаним медичним документам, які приєднані до матеріалів справи. Крім, цього свідчення вказаних осіб щодо психічного стану заповідачки ОСОБА_6 носять субєктивний характер, оскільки вони не є спеціалістами в області психіатрії і не можуть кваліфіковано оцінити психічний стан іншої особи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не надав суду належні, беззаперечні та допустимі докази, не довів суду про їх переконливість, а також не довів обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилаються позивач та його представник, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, так як в судовому засіданні достовірно встановлено, що спірний заповіт було складено у відповідності до вимог чинного законодавства за наявності вільного волевиявлення заповідачки ОСОБА_6 і встановлено відвідповідність її волі під час складання заповіту на користь відповідача ОСОБА_3, тому враховуючи зазначені обставини та вимоги закону, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

В силу ст. 88 ЦПК України у звязку з відмовою в позові судові витрати позивача присудженню з відповідача не підлягають.

Крім того, вирішуючи питання про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 2000 гривень, пов'язаних з оплатою витрат на правову допомогу, судом встановлено наступне.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року, затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, а саме: компенсація у цивільних справах сплачується іншою стороною, граничний розмір якої не може перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи.

З матеріалів справи вбачається, що 13.04.2012 року між адвокатом ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір про надання юридичних послуг, згідно умов якого адвокат зобовязується перед позивачем: надавати усні та письмові консультації, правові висновки, довідки з правових питань; складати процесуальні документи: позов, заперечення на позов, апеляційні та касаційні скарги та інші процесуальні документи; подавати до суду позов, одержувати необхідні довідки та документи, одержувати копії рішень, ухвал та постанов суду, брати участь в судових засіданнях, подавати докази, брати участь в дослідженні доказів, заявляти відводи та клопотання, давати усні та письмові пояснення суду та здійснювати представництво інтересів замовника в усіх судових установах України.

Враховуючи те, що представником відповідача не наведено розрахунок загального часу витраченого ним на виконання своїх зобовязань, передбачених вищевказаним договором та зважаючи на положення постанови КМ України №590 від 27 квітня 2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», суд приходить до висновку про відсутність правових підстав про стягнення з позивача на користь відповідача витрат повязаних з наданням правової допомоги у розмірі 2000 гривень.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 58-60, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 202, 203, 207, 215, 225, 1233-1235, 1247, 1248, 1253, 1254, 1257 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа нотаріус Богуславської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним - відмовити в повному обсязі.

Відмовити ОСОБА_3 у стягненні з ОСОБА_1 на її користь 2000 гривень витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Київської області через Богуславський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: суддя ОСОБА_14