АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-4472/11
Головуючий по 1-й інстанції Зємцов В.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2012 року
м.Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Карпушина Г.Л.

Суддів: Корнієнка В.І., Винниченка Ю.М.

при секретарі : Цюрі Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 28 листопада 2011 року

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна»до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача
апеляційного суду ,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2011 року товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна»звернулось до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 28 листопада 2011
року позов товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на
користь позивача 383845, 76 грн.
заборгованості, що складається із 138851,
64 грн. заборгованості по кредиту, 53071,24
грн. заборгованості по відсотках та
191922,88 грн. заборгованості по пені.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
позивача 1820 грн. судових витрат по 910
грн. кожного.

В іншій частині в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Вважає
дане рішення незаконним,
необґрунтованим, винесеним з
численними порушеннями норм
процесуального та матеріального права.
Просить скасувати рішення місцевого
суду та винести нове рішення, яким
позивачу в задоволенні позову
відмовити повністю.

Судове засідання проводилося за участю
представників апелянта, відповідачки
ОСОБА_3 та позивача, за відсутності
відповідачів, які були належним чином
та завчасно повідомленими про час та
місце слухання справи, але в судове
засідання не з'явилися, направивши
своїх представників.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
перевіривши матеріали справи та мотиви
апеляційної скарги, приходить до
висновку що скарга підлягає
задоволенню.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу позовних вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права.

З матеріалів справи вбачається,
що 01.06.2005 року між Акціонерним
комерційним банком «Райффайзенбанк
України»(публічне акціонерне
товариство «ОТП Банк»є
правонаступником всіх прав та
обов'язків АКБ «Райффайзенбанк») та
ОСОБА_2 був укладений кредитний договір
№ CL-OAM/786/2005, за умовами якого
позичальник отримав кредит в сумі 207 000
гривень. Строк остаточного повернення
кредиту 31.06.2010 року. Крім того, 01 06.2005
року між банком та ОСОБА_3 був укладений
договір поруки № SR-ОАМ/556/2005, за умовами
якого поручитель прийняв на себе
зобов'язання відповідати за повне та
своєчасне виконання всіх боргових
зобов'язань перед банком ОСОБА_2 за
кредитним договором. За умовами
кредитного договору за порушення
прийнятих на себе зобов'язань стосовно
повернення кредитних коштів, сплати
процентів за користування кредитними
коштами у визначені кредитним
договором строки, позичальник
зобов'язаний сплатити Банку пеню в
розмірі 1% від суми несвоєчасно
виконаного зобов'язання за кожний день
прострочи. Зазначена пеня сплачується
додатково до прострочених сум, що
підлягають сплаті згідно кредитного
договору.

На 19.07.2011 р. загальна заборгованість
відповідачів перед Банком складає 671 730,
08 грн. Згідно з умовами договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 12.11.2010 року ПАТ «ОТП
Банк»відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг
Україна»прийняло право вимоги за
Кредитним договором.

Вирішуючи спір по суті, місцевий суд
прийшов до правильного висновку про те,
що позивач має право вимоги до
відповідачів, якими порушено взяті на
себе зобов'язання за вказаними вище
кредитним договором та договором
поруки, а саме не сплачено
заборгованість за взятим кредитом,
процентам та пені, в сумі 383845, 76 грн.

Разом з тим, судова колегія вважає, що
районний суд при вирішенні справи,
зважаючи на заявлення відповідачами по
справі вимоги про застосування
наслідків спливу позовної давності,
безпідставно прийшов до висновку про
поважність причин пропуску позивачем
строку позовної давності та можливість
захисту порушеного права.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється у три
роки.

Частинами 1,5 ст. 261 ЦК України
передбачено, що перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення свого права. За
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Відповідно ст. 264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Статтею 265ЦК
України передбачено, що залишення
позову без розгляду не зупиняє
перебігу позовної давності.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач надіслав відповідачам вимоги
від 26.07.2006 року про дострокове
виконання зобов'язань та погашення
заборгованості за кредитним договором
(а.с. 48, 75), які останні отримали згідно
повідомлень про вручення поштового
відправлення. Даною вимогою
кредитором фактично було змінено строк
виконання зобов'язання за договором, а
тому строк позовної давності звернення
до суду у останнього розпочався 27.08.2006
року. Відповідно до розрахунку
заборгованості по клієнту ОСОБА_2 за
кредитним договором від 19.07.2011 року
остання дата погашення кредиту
боржником -02.04.2007 року. Після цієї дати
погашення кредиту не відбувалось.
Вказаними діями відповідачів, які
свідчать про визнання ними боргу та
обов'язку щодо його погашення, строк
позовної давності було перервано, і з
03.04.2007 року він розпочався заново.

Факт звернення кредитора у
березні 2009 року в суд з позовом до
відповідачів, зважаючи на те, що
ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 29 вересня 2009 року зазначений позов
був залишений без розгляду, не зупинив
перебігу строку позовної давності,
який розпочався 03.04.2007 року, а тому
трирічний строк звернення до суду для
позивача сплинув 03.04.2010 року.

Статтею 267 ЦК України передбачено,
що заява про захист цивільного права
або інтересу має бути прийнята судом до
розгляду незалежно від спливу позовної
давності. Позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові. Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

Задовольняючи частково позовні
вимоги ТОВ «ОТП Факторинг
Україна»місцевий суд виходив з того, що
дії стягувача щодо захисту свого
порушеного права у позасудовому
порядку, зокрема вчиненням виконавчого
напису нотаріуса, які не привели до
позитивного результату та вимусили
звернутися з позовом до суду є поважною
причиною та підставою для захисту
порушеного права.

Про те, погодитися з такими
висновками районного суду, колегія
суддів не може, оскільки зазначені
обставини вказують не на поважність
причин пропуску строку звернення до
суду, а на свідомий вибір кредитором
способу захисту порушеного права, та
надання переваги саме до позасудового
поновлення порушених прав, зокрема
шляхом захисту цивільних прав
нотаріусом. Це при тому, що ніяких
перепон у кредитора для обрання
судового захисту не було, а вчиненні
ним дії свідчать про здійснення права
на захист на свій розсуд.

Враховуючи викладені обставини,
колегія суддів приходить до висновку
про наявність підстав для задоволення
апеляційної скарги ОСОБА_2, скасування
рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 28 листопада 2011 року та
постановлення нового рішення про
відмову в задоволені позовних вимог
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Керуючись ст.ст.303, п. п. 3,4 ч.1 ст.309, 314, 316
ЦПК України, колегія ,-

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
-задовольнити

Рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 28 листопада 2011 року - скасувати.

Постановити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
ТОВ «ОТП Факторинг Україна»до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, у
зв'язку із спливом строку позовної
давності.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом вірно:

Суддя Апеляційного суду
Г.Л. Карпушин