Справа № 2-410/3829/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2012 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Борисова С.А.

при секретарі Литвиненко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визнання права власності на житлові будинки в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернувся до суду із вищевказаним позовом, зазначивши, що з червня 2006 року до 2008 року вона і ОСОБА_4 проживали однією сімєю в АДРЕСА_1, були повязані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обовязки. З 2008 року позивачка стала проживати із ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу у житловому будинку №115Л по вул. Чапаєва, сел.. Кіровське, Дніпропетровської області, який був побудований ОСОБА_4 та належав йому на праві приватної власності. Також у його власності знаходився житловий будинок №145/1 по вул. Чапаєва сел.. Кіровське, Дніпропетровського району.

06.11.2011року ОСОБА_4 помер. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з житлових будинків №115Л, 145/1 по вул. Чапаєва, сел.. Кіровське, Дніпропетровського району, легкового автомобіля Лексус, побутової техніки. Дане майно фактично перейшло у володіння ОСОБА_1 так як на момент смерті ОСОБА_4 вона спільно проживала з ним її цивільним чоловіком. Так 04.05.2012 року позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Але нотаріус відмовила її, посилаючись на недостатню кількість документів для прийняття спадщини та вказала, що для належного оформлення документів достатніх для прийняття спадщини вона повинна встановити факт проживання з померлим однією сімєю.

Позивачка на підставі викладеного, просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, визнати право власності на житлові будинки в порядку спадкування за законом у розмірі 1/3 частини кожного будинку.

Представник позивачки до судового розгляду подав заяву про перенесення розгляду справи у звязку із хворобою позивачки, але відповідних підтверджуючих документів факту захворювання позивачки до суду не надали. За таких обставин, суд вислухавши думку відповідачів про можливість продовження слухання справи вирішив продовжити слухання за наявними матеріалами.

Відповідачі в судовому засіданні проти позову заперечили. Просили суд повністю відмовити позивачці у задоволенні її позову, оскільки по даній справі вона не являється належним позивачем.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 06.11.2011 року син позивача ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з будинків № 115 Л, та № 145/1 по вул. Чапаєва в с. Кіровське. ОСОБА_4 заповіту не залишав. Спадкоємцями померлого ОСОБА_4 є його рідний батько ОСОБА_2 та його матір ОСОБА_3

При зверненні позивача з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, своєю постановою нотаріус відмовила їй, оскільки в неї був пропущений шести місячний строк для звернення до суду з заявою про прийняття спадщини та в неї було недостатньо документів для визнання права власності на спадщину за законом так як позивачка не являлася особою, яка має право на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини передбачених законом.

Також з наданого до суду пояснення відповідачем ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 не являється спадкоємицею першої черги спадкоємців за законом. Подаючи документи до нотаріальної контори позивачка не надала підтверджуючих документі, що вона являється дружиною спадкодавця, а також не надала документів, які встановлюють факт проживання ними однією сімєю. А натомість позивачка отримувала кошти за те, що доглядала за сином відповідачки на протязі останнього періоду його життя. Ніяких взаємних прав та обовязків, крім виконання позивачкою за плату побутових послуг за доглядом за хворою людиною.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив, та батьки.

Згідно ч.2 ст.1259 ЦК України, черговість спадкування може бути змінена у випадку коли така особа на протязі значного часу опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцю, який внаслідок похилого віку, тяжкого захворювання знаходився в безпорадному стані.

Отже спадкування позивачкою майна відповідно до ст.ст. 1297 ч.1, 1298 ч.1, 1268 ч.3 ЦК України, також неможливе оскільки порушується встановлена законодавством черговість спадкування за законом. Позивачка не являлася дружиною, факт спільного проживання нею з спадкодавцем не встановлено, поважних причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини не вказала.

Керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1258, 1269, 1270, 1272 Цивільного Кодексу України, ст.ст.3, 10, 11, 60, 61, 212, 215, 214 ЦПК України п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.08 року, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визначення права власності на житлові будинки в порядку спадкування за законом відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

головуючий С.А. Борисов