Справа № 2 - 152 /11 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

2 березня 2012 року Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представників позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» (далі - ПАТ «Миколаївгаз») про визнання дій неправомірними,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Миколаївгаз» про визнання дій по нарахуванню заборгованості неправомірними.

Позивачка вказувала на те, що між нею та відповідачем укладено договір на поставку природного газу до АДРЕСА_1 Відповідачем їй безпідставно нараховано заборгованість по сплаті за спожитий природний газ, оскільки при її нарахуванні не вірно враховано опалювальну площу її будинку, що є меншою ніж визначено відповідачем, та кількість фактично проживаючих осіб.

Вона неодноразово зверталася до відповідача з заявами про перерахування боргу, проте відповідачем не надано їй відповіді.

Посилаючись на вказані обставини позивачка просила суд визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування їй заборгованості за спожитий газ у розмірі 6029 грн. 55 коп., визнати, що відповідач порушив її право на одержання необхідної і достовірної інформації, яка забезпечує можливість щодо вільного вибору оплати вартості газу.

В судовому засіданні представники позивачки підтримали вимоги позову, посилаючись на те, що в період з 01.01.2007 року по 06.10.2008 року (дата встановлення газового лічильника) відповідачем невірно проведені споживачеві розрахунки за опалення без врахування фактично мешкаючих осіб, оскільки син ОСОБА_2 в цей час навчався за межами міста Миколаєва, та фактично опалювальної площі, яка розрахунками позивача становить 89,7 кв.м, просили про його задоволення. Представник відповідача проти позову заперечував, вказуючи на те, що відповідачем при здійсненні ОСОБА_1 розрахунку вартості оплати послуг з газопостачання будь-яких порушень не було допущено, а також позивачкою невірно обраний спосіб захисту її прав.

Заслухавши пояснення представників позивачки, представника відповідача, вивчивши матеріали справи і оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачка є споживачем послуг на постачання природного газу для побутових потреб, які надає відповідач ПАТ «Миколаївгаз», до житлового будинку по АДРЕСА_1

Згідно довідки МБТІ від 21.12.2010 року право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано (самочинно забудовані будівлі не оформлені).

6 грудня 2007 року між споживачем і ПАТ «Миколаївгаз» укладено договір, підписаний споживачем, в якому зазначено опалювальну площу будинку 90,3 кв.м. Таким чином, позивачка погодилася, що опалювальна площа будинку становить 90,3 кв.м.

6 жовтня 2008 року позивачці встановлено газовий лічильник.

У 2008 році позивачка звернулася до відповідача з заявою щодо надання письмового розрахунку, отриманої нею претензії про наявність заборгованості у розмірі 5762 грн. 89 коп., на яку отримала відповідь відповідача щодо наявної у неї заборгованості за опалення 6029 грн. 55 коп. станом на 01.06.2008 року.

Відповідно до п.10 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року №2246 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 року за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу.

Застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу фактичного використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році.

У відповідності до п.28 Правил споживач має право на проведення перерахунку за період не більш як шість місяців у разі тимчасової відсутності за основним місцем проживання споживача або членів його сім'ї чи за фактично надані послуги з газопостачання у разі відсутності лічильника газу за умови подання у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду до газопостачального підприємства письмової заяви з відповідними підтвердними документами.

З матеріалів справи слідує, що 6 грудня 2007 року контролером ПАТ «Миколаївгаз» було складено акт перевірки житлового будинку по АДРЕСА_1, яким встановлено кількість зареєстрованих осіб за даною адресою - 5 чоловік та визначено загальну опалювальну площу на підставі техпаспорту, що становить 90,3 кв.м.

На вимогу Ленінського районного суду м.Миколаєва Миколаївським територіальним представництвом проведено перевірку правильності нарахування ПАТ «Миколаївгаз» коштів споживачу ОСОБА_1 за використаний природний газ з 01.01.2007 року.

Висновком проведеної перевірки від 17.05.2011 року встановлено, що ПАТ «Миколаївгаз» при здійсненні нарахувань споживачу ОСОБА_1 за природний газ, вірно враховувало вимоги Правил надання населенню послуг з газопостачання», в частині застосування до споживача в період з 01.01.2007 року по 05.10.2008 року включно умов Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.1996 року № 619; роздрібних цін на природний газ згідно із умовами відповідних Постанов НКРЕ та пільг споживача як учасника війни.

Що ж стосується кількості проживаючих осіб за адресою споживача за оспорюваний нею період, то як пояснював сам представник позивача в судовому засіданні - син позивачки, він усно повідомляв відповідача про те, що його син перебуває на навчанні. А з долученої представниками позивача в судовому засіданні 02.03.2012 року заяви з додатками слідує, що про перерахунок заборгованості за оспорюваний період (з 01.01.2007 року по 06.10.2008 року) та врахуванням кількості фактично проживаючих осіб з наданням довідок про навчання сина ОСОБА_2 представники позивачки звернулися до відповідача тільки 17.08.2011 року.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК цивільні права й обов'язки виникають із дій, що передбачені актами цивільного законодавства, Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально- правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушення. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів міститься в ст..16 ЦК.

Таким чином, вимоги позивачки визнати, що відповідач порушив її право на одержання необхідної і достовірної інформації, яка забезпечує можливість вільного вибору оплати вартості газу не передбачено діючим законодавством як спосіб захисту прав.

До того ж на заяви позивачки відповідачем неодноразово надавалися відповіді щодо розрахунку оплати.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в позові ОСОБА_1 до ПАТ «Миколаївгаз» про визнання дій неправомірними слід відмовити.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» про визнання дій неправомірними відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Н .А. Спінчевська