КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 2-453/11
Провадження № 2/1414/98/12 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.01.2012 року Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Непши О.І.,

при секретарі Піроженко А.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про визнання незаконним і скасування рішення та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

07 липня 2010 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати незаконним і скасувати рішення енергопостачальника про нарахування суми матеріальних збитків, що оформлене протоколом без номеру від 04 березня 2010 року з розгляду акту № Ю 3835 від 26 лютого 2010 року про порушення Правил користування електричною енергією для населення, та відшкодувати їй моральну шкоди в розмірі 1 700 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка посилається на те, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_1. Працівниками відповідача 26 лютого 2010 року проведено обстеження електролічильника в квартирі відповідачки, внаслідок чого виявлені порушення п.42 ПКЕЕН (самовільне підключення електроустановки до власної електромережі поза приладом обліку) та складений відповідний акт № Ю 3835. 04 березня 2010 року комісією відповідача зазначений акт розглянутий та прийняте рішення про нарахування позивачці матеріальних збитків у сумі 8 030, 93 грн., спричинених безобліковим використанням електричної енергії. Із зазначеним рішенням позивачка не погоджується та вказує, що орієнтовно у 2004 році представниками відповідача був замінений електролічильник і на той час претензії щодо електропроводки до позивачки не висувалися. У грудні 2009 року та січні 2010 року в квартирі позивачки сталося горіння електропроводки. Першого разу пошкодження проводки усувалося електриками ЖЕУ-20. Наступного разу ЖЕУ відмовило у наданні таких послуг. На момент огляду працівниками відповідача електролічильник був справний. В той же час в акті про порушення ПКЕЕН не зазначається, який саме пункт зобовязань із зазначених в п.42 ПКЕЕН, порушила позивачка, а визначення самого порушення є неконкретним та незрозумілим. Крім того, позивачка зазначає, що внаслідок дій відповідача була змушена звертатися до органів внутрішніх справ, прокуратури та до суду, і це спричинило їй певні незручності, змінився уклад її життя, вона постійно відчувала страх перед відключенням електроенергії, що змушувало її постійно нервувати, і таким чином вплинуло на загальний стан здоровя. Все зазначене призвело до спричинення позивачці моральної шкоди, розмір якої вона оцінює у 1 700 грн.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, обставини, викладені у позові, підтвердив.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, просила у позові відмовити. Суду пояснила, що споживачу правомірно була нарахована сума збитків після виявлення в її квартирі підключення до мереж електропостачальника прихованою електропроводкою. В ході складання акту застосовувався відеозапис, з якого вбачається, що під час вимкнення запобіжників диск лічильника не обертається, але електрична енергія споживається. Зазначила, що акт складався без особи, на імя якої відкритий особовий рахунок (без позивачки), але в присутності повнолітнього члена сімї споживача.

З акту № Ю 3835 від 26 лютого 2010 року слідує, що за адресою: АДРЕСА_1, власником якої є позивачка, працівниками відповідача у присутності ОСОБА_5 виявлено самовільне підключення електроустановки до власної електромережі мимо приладу обліку, чим порушений п.42 ПКЕЕН (а.с.9, 8).

З відеозапису, що додавався до акту та переглядався судом, вбачається, що під час вимкнення запобіжників у квартирі позивачки диск лічильника не обертається, але електрична енергія споживається, оскільки горять електричні лампочки та працює електроводонагрівач.

З протоколу без номеру від 04 березня 2010 року слідує, що на засіданні комісії філії відповідача у присутності позивачки розрахована сума збитків, спричинена безобліковим використанням електричної енергії, яка склала 8 030, 93 грн. (а.с.10).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.4 ст.26 Закону України «Про електроенергетику», споживач енергії несе відповідальність, зокрема, за порушення правил користування електричною енергією, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. За ч.5 тієї ж статті споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок, зокрема, невідповідності схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору. За ч.2 ст.27 зазначеного Закону правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є порушення правил користування енергією, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики.

У відповідності до п.42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 із наступними змінами, споживач електричної енергії, серед іншого, зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності.

За загальним правилом ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Разом з тим, ч.2 ст.1166 ЦК України звільняє особу, яка завдала шкоди, від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналізуючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позивачка всупереч ч.3 ст.10 ЦПК України не довела неправомірності дій працівників відповідача.

Як слідує зі змісту позовної заяви, і на що, обґрунтовуючи неправомірність дій працівників відповідача, намагався зробити акцент представник позивачки, електролічильник у квартирі позивачки перебував у технічно справному стані. Втім, ці обставини представником відповідача жодним чином не оспорювалися, а власне акт про порушення ПКЕЕН був складений не у звязку із втручанням в роботу приладу обліку електричної енергії, а за самовільне підключення до власної електромережі енергопостачальної компанії поза приладом обліку прихованою електропроводкою.

Крім того, з відеозапису, переглянутого судом, слідує, що на ньому зафіксований електролічильник з тими ж показаннями, що відображені і в акті про порушення, в той же час при вимкнутих запобіжниках електрична енергія продовжує споживатися.

Сам акт про порушення ПКЕЕН був складений у присутності одного з повнолітніх споживачів електричної енергії, які мешкають у квартирі, а саме чоловіка позивачки.

Позивачка особисто була присутня при розгляді акту комісією відповідача.

Крім того, суд зауважує, що ні з позовної заяви, ні з пояснень представника позивачки неможливо встановити походження прихованої електропроводки, виявленої в квартирі споживачки, хоча її наявність стороною позивачки не оспорюються.

Сама лише незгода позивачки із сумою матеріальних збитків, які їй нараховані на підставі акту про порушення ПКЕЕН, не може свідчити про неправомірність дій працівників відповідача.

За викладених обставин суд приходить до переконання, що дії працівників відповідача є цілком правомірними і будь-яким чином не порушили права позивачки як споживача електричної енергії, а відтак позовні вимоги в цій частині є безпідставними і мають бути залишені без задоволення.

Враховуючи, що дії працівників відповідача судом визнані правомірними, то у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди також слід відмовити.

У відповідності до положень ст.88 ЦПК України у разі відмови у позові судові витрати залишаються на рахунок позивачки.

Керуючись ст.ст.208, 213-215, ст.218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про визнання незаконним і скасування рішення про нарахування суми матеріальних збитків, оформленого протоколом без номеру від 04 березня 2010 року з розгляду акту № Ю 3835 від 26 лютого 2010 року про порушення Правил користування електричною енергією для населення, та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 02 лютого 2012 року.

Суддя О.І.Непша