№ 2-3752
30 січня 2012 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька у складі:
головуючого: судді Орєхова О.І.
при секретарі: Лисенко Л.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Інгінтер, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа
Ворошиловський РВ ДМУ ГУМВС України в
Донецькій області про визнання втрати
права користування житловим
приміщенням, виселенні та зняття з
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовною заявою до ОСОБА_2 Інгінтер,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа
Ворошиловський РВ ДМУ ГУМВС України в
Донецькій області про визнання втрати
права користування житловим
приміщенням, виселенні та зняття з
реєстрації, посилаючись на наступні
Їй, ОСОБА_1, на праві приватної
власності належить частина житлового
будинку (6/100), який знаходиться за
адресою АДРЕСА_1. Придбання у власність
цієї частини житлового будинку
підтверджується нотаріально
посвідченим договором дарування
житлового будинку BRA № 948603 від 20.09.2010
року (ксерокопія договору додається),
який укладено між нею і ОСОБА_5.
17.09.2010 р. (до укладення сторонами
договору дарування житлового будинку)
сторонами договору була отримана
довідка про реєстрацію місця
проживання, видана Ворошиловським РВ
ДГУ ГУ МВС України в Донецькій області
за № 11/8-399 від 17.09.2010 р. У довідці
зазначено, що в житловому будинку за
адресою АДРЕСА_1 зареєстровані
наступні особи: ОСОБА_6, а також ОСОБА_7
(ксерокопія довідки додається).
10.11.2010 р., при ознайомленні зі змістом її
будинкової книги на будинок № 7, по
вул.Флеровского в м.Донецьку, вона
виявила, що в зазначеному житловому
будинку 18.09.2009 р. зареєстровані вихідці
з республіки ОСОБА_8: ОСОБА_2 Інгінтер,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 (ксерокопія
будинкової книги додається).
У період з 17.07.2009 р. до 20.09.2010 р. житловий
будинок за вказаною адресою належав на
праві приватної власності ОСОБА_5, що
підтверджується договором дарування
житлового будинку № ВКМ від 17.07.2009 р.
(Ксерокопія договору додається). ОСОБА_5
пояснила їй, що вказаних громадян за
даною адресою вона не реєструвала і
будь-який договір здачі житла в найм
(оренду) з ними не укладала.
Зазначає, що вона була змушена
звернутися до Ворошиловського РВ ДГУ
ГУ МВС України в Донецькій області з
проханням повідомити про те, чи
зареєстровані в даний час громадяни
ОСОБА_8 ОСОБА_2 Інгінтер, ОСОБА_2, ОСОБА_3
та ОСОБА_9 в житловому будинку, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Якщо
зареєстровані, то з якої дати, а також
надати інформацію про договір найму
житлового приміщення (дата і
реєстраційний номер), на підставі якого
зазначені особи зареєстровані в
будинковій книзі за цією адресою.
22.08.2011 р. Ворошиловське РВ ДГУ ТУ МВС
України в Донецькій області вручило їй
відомо, що з 18.09.2009 р. вищевказані особи
зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1
на підставі договору найму, укладеного
з попереднім власником житлового
будинку - ОСОБА_6, яка подарувала
Вважає, що громадяни ОСОБА_2 Інгінтер,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_9, зареєстровані
за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягають
виселенню і зняття з реєстрації за цією
адресою з таких підстав:
1.В відповідно до ст.71 ЖК при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 163 ЖК у разі
тимчасової відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
займане жиле приміщення у випадках і в
межах строків, встановлених частиною
першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і
частиною четвертою статті 71 ЖК.
Тимчасова відсутність наймача і членів
його сім'ї не звільняє їх від виконання
обов'язків за договором найму
житлового приміщення.
З 20.09.2010 р. (З моменту набуття нею
житлового будинку) по теперішній час
громадяни ОСОБА_2 Інгінтер, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_9 за місцем реєстрації
(АДРЕСА_2) жодного разу не з'являлися, що
може бути підтверджено показаннями
свідків, тобто ці громадяни
добровільно відмовилися від права
користування житловим приміщенням.
Будь-яке майно цих громадян у квартирі
З 18.09.2009 р. по 20.09.2010 р. за інформацією
колишнього власника житла ОСОБА_5 ці
особи в зазначеній квартирі також не
з'являлися, та про реєстрацію ОСОБА_2
Інгінтер, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 за
адресою АДРЕСА_1 вона дізналася від неї.
Таким чином, відповідно до статей 71, 72 і
163 ЖК України громадяни ОСОБА_2
Інгінтер, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_9
втратили право на житло за адресою
АДРЕСА_3 в зв'язку з відсутністю без
поважних причин понад шість місяців, у
зв'язку з чим підлягають виселенню в
судовому порядку і зняття з реєстрації
2.В відповідності зі ст. 158 ЖК наймач
користується житловим приміщенням в
будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, відповідно до договору
найму житлового приміщення. Договір
найму житлового приміщення
укладається між власником будинку
(квартири) і наймачем у письмовій формі
з наступною реєстрацією у виконавчому
комітеті місцевої Ради народних
депутатів. Договір повинен містити
вказівку на предмет договору, строк, на
який він укладається, визначати права і
обов'язки наймодавця і наймача та інші
Відповідно до ст. 162 ЖК плата за
користування жилим приміщенням в
будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, встановлюється угодою
сторін. Плата за комунальні послуги
вноситься крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами. Строки внесення квартирної
плати та плати за комунальні послуги
визначаються угодою сторін. Наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
Відповідно до ст. 170 ЖК при переході
права власності на житловий будинок
(частину будинку, квартиру), в якому
знаходиться здане в найом жиле
приміщення, до іншої особи, договір
найму зберігає силу до закінчення
зазначеного в ньому строку.
Однак, як зазначалося вище, договір
найму громадянами ОСОБА_2 Інгінтер,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 житла за
адресою АДРЕСА_1 з нею не укладався,
попередній власник житла (ОСОБА_5І .)
такий договір також не укладала і такий
договір їй не передавала. Вона
позбавлена ??можливості дізнатися
інформацію, чи укладався подібний
договір ОСОБА_6, коли і на який термін,
оскільки ОСОБА_6 є інвалідом 1 групи, не
має можливості самостійно
пересуватися і перебуває в Будинку -
інтернаті для громадян похилого віку
та інвалідів, який знаходиться за
будинок 55-А. Однак такий договір у
виконавчому комітеті Ворошиловського
районної ради в м. Донецьку не
Обов'язки, що випливають з договору
найму житлового приміщення, громадяни
ОСОБА_2 Інгінтер, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_9 не виконують, а тому вона
змушена нести додаткові витрати на
оплату комунальних послуг.
3.Відповідно до ст. 150 ЖК громадяни, які
мають у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд.
Але оскільки громадяни ОСОБА_2
Інгінтер, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_9
зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2,
фактично не проживаючи на даній
житловій площі, вона позбавлена
??можливості оформити договір
купівлі-продажу цього житла іншим
Таким чином, реєстрація зазначених
вище громадян у житловому будинку
порушує її право власності на житло.
4. Визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку (ч.1 ст.72
ЖК). Позов до фізичної особи
пред'являється до суду за місцем його
проживання (ч.1 ст. 109 ЦПК). Позови до
відповідача, місце проживання якого
невідоме, пред'являються за останнім
місцем проживання відповідача (ч.9. ст.110
Останнім місцем проживання
відповідачів є АДРЕСА_4 у
Ворошиловському районі м. Донецька. У
зв'язку з цим позов підлягає розгляду у
Ворошиловському районному суді м.
Донецька - за останнім місцем
проживання (реєстрації) відповідачів.
5. Відповідно до ст. 79 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать
витрати на правову допомогу. Згідно ч.1
ст.88 ЦПК України, з відповідача на
користь позивачки підлягають
стягненню понесені судові витрати.
У зв'язку зі зверненням до суду з цим
позовом, вона понесла витрати,
пов'язані з наданням їй правової
допомоги, в сумі 500 грн., які підлягають
стягненню з відповідачів на її користь
солідарно. Факт понесених нею витрат
підтверджується доданими документами.
Просила визнати громадян ОСОБА_2
Інгінтер, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_9,
зареєстрованих за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1,
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням та такими, що
підлягають виселенню та зняттю з
реєстрації за вказаною адресою,
стягнути з відповідачів судовий збір у
розмірі 94,10 грн. та витрати на правову
допомогу у розмірі 500 грн.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з»явилася, надала до суду заяву про
розгляд справи у її відсутність,
наполягала на задоволенні позовних
вимог та проти ухвалення заочного
рішення не заперечувала.

Відповідачі ОСОБА_2 Інгінтер, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_9 в судове засідання не
з»явилися, про час та місце слухання
справи були повідомлені належним
чином.

Третя особа в судове засідання не
з»явилася, повідомлена належним чином.

Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд
вважає за можливе ухвалити по цій
справі заочне рішення на підставі
доказів, що є в матеріалах справи,
оскільки відповідачі були повідомлені
про слухання справи належним чином, не
сповістили суд про причини своєї
відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім’ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, проводиться в
судовому порядку.

Судом встановлені наступні
обставини.

ОСОБА_1 на праві приватної
власності належить частина житлового
будинку (6/100), який знаходиться за
адресою АДРЕСА_1.

Придбання у власність вказаної частини
житлового будинку підтверджується
нотаріально посвідченим договором
дарування житлового будинку BRA № 948603
від 20.09.2010 року, який укладено між
ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

17.09.2010 року, ще до укладення сторонами
договору дарування житлового будинку
сторонами договору була отримана
довідка про реєстрацію місця
проживання, видана Ворошиловським РВ
ДГУ ГУ МВС України в Донецькій області
за № 11/8-399 від 17.09.2010 року, у якій
зазначено, що в житловому будинку за
адресою АДРЕСА_1 зареєстровані
наступні особи: ОСОБА_6, а також ОСОБА_7,
що підтверджується вказаною довідкою.

10.11.2010 року позивачка при ознайомленні
зі змістом її будинкової книги на
будинок № 7, по вул.Флеровского в м.
Донецьку виявила, що в зазначеному
житловому будинку 18.09.2009 р.
зареєстровані вихідці з республіки
ОСОБА_8: ОСОБА_2 Інгінтер, ОСОБА_2, ОСОБА_3
та ОСОБА_9, що підтверджується
будинковою книгою.

22.08.2011 року Ворошиловським РВ ДГУ ТУ МВС
України в Донецькій області надано
позивачці лист № 11/8-18043, з якого
вбачається, що з 18.09.2009 року ОСОБА_2
Інгінтер, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_9
зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1
на підставі договору найму, укладеного
з попереднім власником житлового
будинку - ОСОБА_6.

Встановлено, що в подальшому ОСОБА_6
подарувала будинок 7, кв. 11 по вул.
Флеровского в м. Донецьку ОСОБА_5, яка в
свою чергу подарувала позивачці.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що
зареєстровані відповідачі ОСОБА_2
Інгінтер, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_9
зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1
на підставі договору найму, яка
належить їй на праві приватної
власності, змушена нести додаткові
витрати на оплату комунальних послуг,
оскільки відповідачі фактично не
проживають на даній житловій площі,
вона позбавлена ??можливості оформити
договір купівлі-продажу цього житла
іншим особам. Таким чином, реєстрація
зазначених вище громадян у житловому
будинку порушує її право власності на
житло.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленному цим Кодеком, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК
України правом власності є право особи
на річ ( майно ), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Частина 1 статті 317 ЦК України
передбачає, що власникові належить
права володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Частина 1 статті 321 ЦК України
передбачено, що право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений в його здійсненні.

Як встановлено в судовому
засіданні відповідачі ОСОБА_2 Інгінтер,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 не проживають
в ІНФОРМАЦІЯ_3, не несуть витрати по
оплаті за квартиру і комунальні
послуги.

Встановлено, що особистих речей
відповідачів ОСОБА_2 Інгінтер, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_9 у вищевказаній
квартирі не має.

В судовому засіданні
встановлено, що прописка відповідачів
у спірній квартирі порушує право
власності позивача, передбачене ст. 150
ЖК України, де громадяни, що мають у
приватній власності житловий будинок
(частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання й проживання членів своєї
родини й мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд,
відповідач не є членом сім»ї позивача у
зв’язку з чим, позивач не має право
вільно розпоряджатися на свій власний
розсуд своєю власністю, а також позивач
сплачує за комунальні послуги за особу,
яка не є членом його сім»ї.

Відповідно до ст. 156 ЖК
України члени сім»ї власника житлового
будинку ( квартири ), які проживають
разом з ним у будинку ( квартирі ), що
йому належить, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку ( квартири ), якщо при їх вселені
не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням. Члени
сім»ї власника будинку ( квартири )
зобов»язані дбайливо ставитися до
жилого будинку ( квартири ). Повнолітні
члени сім»ї власника зобов»язані брати
участь у витратах по утриманню будинку
( квартири ) і придомової території та
проведенню ремонту.

Відповідно до ст. 163 ЖК України у разі
тимчасової відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
займане жиле приміщення у випадках і в
межах строків, встановлених частиною
першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і
частиною четвертою статті 71 ЖК.
Тимчасова відсутність наймача і членів
його сім'ї не звільняє їх від виконання
обов'язків за договором найму
житлового приміщення.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім»ю
складають особи, які спільно
проживають, пов»язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов»язки.

Оскільки відповідачі не користуються
спірним жилим приміщенням більше шести
місяців без поважних причин та не є
членом сім»ї позивачки, суд приходить
до висновку, що вони втратили право
користування квартирою № 11 в будинку
№ 7 по вул. Флоровского в м. Донецьку.

Так як, реєстрація
відповідачів ОСОБА_2 Інгінтер, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_9 в квартирі АДРЕСА_5
позбавляє позивача ОСОБА_1 вільно
володіти, користуватися та
розпоряджатися своїм майном, а також
нести витрати по оплаті за квартиру і
комунальні послуги за осіб, які
прописані але не проживають у
вищевказаній квартирі значний час,
тому позовні вимоги позивачки в
частині втрати відповідачами права
користування житловим приміщенням є
цілком обгрунтованими та такими, що,
підлягають задоволенню, відповідачів
ОСОБА_2 Інгінтер, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_9 слід визнати втратившими право
користування жилим
приміщенням.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути проиправно
позбавлений власності. Право власності
є непорушним.

Згідно зі статтею 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійснені.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що
власник має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Оскільки відповідачі ОСОБА_2
Інгінтер, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_9
зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_4, що
позбавляє власника ОСОБА_1 вказаної
квартири вільно володіти,
користуватися та розплоряджатися
своєю власністю, а також позивачка
позбавлена ??можливості оформити
договір купівлі-продажу цього житла
іншим особам та реєстрація зазначених
вище громадян у житловому будинку
порушує її право власності на житло, то
позовні вимоги позивачки до
відповідачів про виселення з квартири
є цілком обгрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 Тимчасового порядку
реєстрації фізичних осіб за місцем
проживання, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р.
№35 (далі по тексту - Порядок), фізичні
особи реєструються за місцем їх
проживання, а відповідно до п. З
зазначеного Порядку, місцем проживання
фізичної особи є місце, де вона
постійно або переважно проживає, як
власник житлового приміщення або за
договором наймання, оренди.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідачі не були і не є власниками
квартири, у якій вони прописані
(зареєстровані), і не мають із власником
приміщення договору найму або оренди
приміщення.

Згідно з п. 14 даного Порядку, зняття
з реєстраційного обліку здійснюється
на підставі заяви фізичної особи,
запиту уповноваженого органу за новим
місцем проживання особи, рішення суду
(про позбавлення права власності на
житлове приміщення або права
користування жилим приміщенням,
визнання особи безвісно відсутнім або
померлим), свідоцтва про смерть.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що наявність реєстрації відповідачів
ОСОБА_2 Інгінтер, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_9 у власності позивача ОСОБА_1
впливає на реалізацію нею прав
власника, передбачених ч. 1 ст. 317 ЦК
України.

Заявлені позивачем вимоги щодо
стягнення витрат на правову допомогу є
обґрунтованими та підлягають
відшкодуванню з огляду на таке.

Відповідно до ч.5 ст.55 Конституції
України особа має конституційне право
на захист будь-якими незабороненими
законом засобами. Згідно зі ст.27 ЦПК
України особа має право на отримання
правової допомоги.

Офіційне тлумачення поняття „правова
допомога” було дане у рішенні
Конституційного Суду України від 30.09.2009
р. у справі №1-23/2009 (справа про правову
допомогу). Відповідно до п.3.2 цього
Рішення правова допомога є
багатоаспектною, різною за змістом,
обсягом та формами і може включати
консультації, роз'яснення, складення
позовів і звернень, довідок, заяв,
скарг, здійснення представництва,
зокрема в судах та інших державних
органах, захист від обвинувачення тощо.
Вибір форми та суб'єкта надання такої
допомоги залежить від волі особи, яка
бажає її отримати. Право на правову
допомогу - це гарантована державою
можливість кожної особи отримати таку
допомогу в обсязі та формах, визначених
нею, незалежно від характеру
правовідносин особи з іншими
суб'єктами права.

Оплата витрат на правову допомогу у
сумі 500 гривень підтверджується
договором № 3 про надання правової
допомоги укладеного 01 листопада 2011
року між позивачем ОСОБА_1 та фізичною
особою –підприємцем ОСОБА_10 та
квитанцією № 3 до приходно-касового,
тому суд вважає, за необхідне стягнути
солідарно з відповідачів ОСОБА_2
Інгінтер, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 на
користь позивача ОСОБА_1 витрати на
оплату правової допомоги у сумі 500
гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України
витрати, пов’язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України з відповідачів на користь
позивача підлягають стягненню судові
витрати у сумі 94,10 гривень понесені при
подачі позовної заяви.

На підставі ст.ст. 71-72, 150, 156, 163 ЖК
Ураїни, керуючись ст. ст. 316, 317, 321
Цивільного кодексу України та
керуючись ст.ст. 3, 5, 6, 10, 15, 30, 31, 60, ч. 1 ст.
84, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд, –

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 Інгінтер, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
третя особа Ворошиловський РВ ДМУ
ГУМВС України в Донецькій області про
визнання втрати права користування
житловим приміщенням, виселенні та
зняття з реєстрації, –задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 Інгінтер,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 такими, що
втратили право користуватися жилим
приміщенням, розташованого за адресою:
АДРЕСА_6.

Виселити ОСОБА_2 Інгінтер,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 з квартири,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_6.

Зняти ОСОБА_2 Інгінтер, ОСОБА_2, ОСОБА_3
та ОСОБА_9 з реєстрації за адресою:
АДРЕСА_6.

Стягнути з відповідачів
ОСОБА_2 Інгінтер, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_9 солідарно на користь позивача
ОСОБА_1 державне мито у сумі 94,10 гривень
та витрати на оплату правової допомоги
у сумі 500 гривень, а всього 594,10 гривень (
п»ятсот дев»яносто чотири гривні
десять копійок ).

Рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду Донецької області
через Ворошиловський районний суд
міста Донецька шляхом подачі протягом
10 днів з дня його проголошення
апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити
заочне рішення в загальному порядку,
встановленному цим
Кодексом.

Рішення надруковане в
нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Ворошиловського районного

суду м. Донецька
О.І.
Орєхов