06 серпня 2012 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - Самсонової О.А.
при секретарі - Сакун А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на майно, -
В грудні 2011 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на майно
Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 04 липня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Але при винесенні судового рішення судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

11 липня 2012 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі щодо розподілу судових витрат, а саме просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені нею судові витрати.

В судове засідання особи, які беруть учать у справі, не зявились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України питання про ухвалення додаткового рішення у справі судом вирішується в судовому засіданні з викликом сторін, але їх неявка не перешкоджає розгляду. Тому суд вважає за можливе розглянути питання про ухвалення додаткового рішення у справі за відсутності осіб, що в засідання не зявились.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.4.ч.1 ст.220 ЦПК України суд може винести додаткове рішення у справі, якщо при розгляді справи не було вирішено питання про судові витрати.

Оскільки в зазначеній справі судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, в цій частині суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

На підтвердження понесених нею судових витрат відповідач разом з заявою про ухвалення додаткового рішення надала до суду копії квитанції про оплату вартості судової будівельно-технічної експертизи на суму 1964 грн. та квитанцію на суму 1000 грн., згідно якої нею було оплачено послуги адвоката щодо надання правової допомоги.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд бере до уваги, що судова будівельно-технічна експертиза була призначена згідно ухвали суду від 05 березня 2012 року за клопотанням відповідача, яка і понесла витрати по оплаті даної експертизи.

Але такий доказ як висновок вказаної експертизи судом не було враховано при ухваленні основного рішення, посилання на нього в рішенні відсутнє.

Тому суд вважає, що надання відповідачем цього доказу є необґрунтованим,

Крім того, відповідачем не надано суду оригіналу квитанції про сплату вказаних коштів, надано лише не завірену її копію.

У звязку з цим підстави для стягнення з позивача на користь відповідача суми вартості експертизи відсутні.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, суд виходить з положень Постанови Кабінету Міністрів України « Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27 квітня 2006 р. № 590.

Згідно квитанції від 20.02.2012 року №3778 ОСОБА_1 сплачено адвокату ОСОБА_3 1000 грн. за послуги: представництво інтересів в суді першої інстанції.

Як вбачається з журналів судових засідань адвокат ОСОБА_3 брав участь у справі в якості представника відповідача у двох судових засіданнях: 16.06.2012 року, що тривало 11 хвилин з 10-38 год. до 10-49 год., та 04.07.2012 року, що тривало 27 хвилин з 10-25 год. до 10-52 год., всього 38 хвилин.

Належного розрахунку вартості наданих ним послуг адвокат не надав, лише вказав в своїй довідці-розрахунку, що 1000 грн. складає вартість наданих ним послуг.

Тому розмір відшкодування відповідачу понесених нею судових витрат суд обраховує, виходячи з положень Постанови Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» за розрахунком:

19.06.2012 року мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1094 грн.;

40% х 1094 грн. = 437,60 грн. за годину роботи адвоката;

437,60 грн. / 60 = 7,29 грн. за 1 хвилину роботи адвоката;

7,29 грн. х 11 хв. = 80,19 грн. за роботу адвоката в судовому засіданні 19.06.2012 року.

04.07.2012 року мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1102 грн.;

40% х 1102 грн. = 440,80 грн. (за годину роботи адвоката);

440,80 грн. / 60 = 7,35 грн. за 1 хвилину роботи адвоката;

7,35 грн. х 27 хв. = 198,45 грн. за роботу адвоката в судовому засіданні 04.07.2012 року.

Всього: 80,19 грн. + 198,45 грн. = 278,64 грн.

На підставі викладеного з позивача на користь відповідача підлягає до стягнення сума в розмірі 278,64 грн. на відшкодування понесених нею судових витрат.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 278,64 грн. на відшкодування понесених нею судових витрат.

Додаткове рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але були відсутні в судовому засіданні, - протягом десяти днів з дня одержання його копії.

Головуючий О.А.Самсонова