Апеляційний суд міста Києва
Справа №22-2317 Головуючий у 1 -й інстанції Українець В.В.
Доповідач Волошина В.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2012 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Волкової Л.О.

при секретарі Вендоліної А.М.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 18 листопада 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві, Державного підприємства «Укррезерв» Київська філія, Головного управління юстиції у м.Києві в особі Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори, третя особа: ОСОБА_4, про визнання прилюдних торгів та свідоцтв недійсними.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

Встановила:

17 лютого 2011 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві про визнання недійсними прилюдних торгів від 04 лютого 2011 року з продажу квартири АДРЕСА_1.

Посилались на те, що в травні 2004 року вироком Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було засуджено до позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна. 28 жовтня 2004 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вироку суду в частині конфіскації ј частини квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на праві власності. Решта квартири належить членам її сім'ї.

04 лютого 2011 року проведені публічні торги з реалізації цієї частини квартири, про які позивачі повідомлені не були, а при їх організації та проведенні були допущені суттєві порушення вимог чинного законодавства (т.1 а.с.5-7).

З урахуванням поданої заяви від 18 листопада 2011 року (т.2, а.с.55-61), тобто з урахуванням уточнених позовних вимог, позивачі просили суд:

■ Визнати недійсними прилюдні торги, проведені 04 лютого 2011 року Київською філією державного підприємства «Укррезерв», по відчуженню ВДВС

Солом'янського районного управління юстиції м.Києва фізичній особі ОСОБА_4 арештованого нерухомого майна, що належало ОСОБА_2, а саме ј частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1;

■ Визнати недійсним свідоцтво видане Одинадцятою Київською державною

нотаріальною конторою НОМЕР_1 від 15 лютого 2011 року про придбання фізичною особою ОСОБА_4 з прилюдних торгів майна - ј частини квартири АДРЕСА_1;

■ Визнати недійсними прилюдні торги, проведені 04 лютого 2011 року Київською філією державного підприємства «Укррезерв», по відчуженню ВДВС Солом'янського районного управління юстиції м.Києва фізичній особі ОСОБА_4 арештованого нерухомого майна, що належало ОСОБА_3, а саме Ѕ частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1;

■ Визнати недійсним свідоцтво видане Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою НОМЕР_1 від 15 лютого 2011 року про придбання фізичною особою ОСОБА_4 з прилюдних торгів майна - Ѕ частини квартири що належить ОСОБА_3, АДРЕСА_1.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням позивачі подали на нього апеляційну скаргу, в якій просили рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість порушення судом норм процесуального та матеріального права. Зокрема позивачі зазначали, що був порушений порядок проведення публічних торгів, передбачений Тимчасовим положенням «Про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна» № 68/5 від 27.10.1999р. А саме при реалізації ј частини квартири АДРЕСА_1, не було подано належної заяви про проведення публічних торгів без долучення додатків, не була подана об'ява на відповідному веб-сайті про час здійснення торгів, після переоцінки вартості квартири об'яв щодо частки ОСОБА_2 спеціалізованою організацією не були подані. Крім того, позивачі наголошували, що виконавче провадження відносно Ѕ частки квартири ОСОБА_3 взагалі не містить необхідної документації, яка передбачена чинним законодавством. Також в апеляційній скарзі зазначено, що жоден з позивачів не був жодного разу повідомлений про день та час проведення публічних торгів, що також порушує вимоги Тимчасового положення «Про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна»№ 68/5 від 27.10.1999р. Недивлячись на заявлені клопотання позивачів про залучення до участі у справі Служби у справах дітей Солом'янського району м.Києва, виходячи з того, що у спірній квартирі зареєстрована неповнолітня особа ОСОБА_5 11.09.1996р. народження, дана Служба залучена не була, що на думку позивачів, порушує чинне законодавство України. Крім того, були порушені ч.2 ст.10, ч.3 ст.16 ЗУ «Про виконавче провадження» в яких йдеться про обов'язкову присутність понятих при вчиненні ряду виконавчих дій, в тому числі, і при арешті, вилученні і передачі майна, але в даному випадку поняті взагалі не залучалися.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість ухваленого рішення, колегія судців приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Чинне законодавство, зокрема, ЗУ «Про виконавче провадження» не містить правових норм, які б давали право боржникам звертатися з позовом про визнання публічних торгів недійсними, як і відсутні зазначення умов визнання їх такими, а містяться лише норми про визнання публічних торгів такими, що не відбулися.

Прилюдні торги за своєю юридичною природою − це продаж майна, на яке звернено стягнення і яке підлягає реалізації. Власником цього майна стає покупець, котрий запропонував за нього у ході торгів найвищу ціну.

Частина 2 ст.388 ЦКУ гарантує особам, які купили майно у порядку, встановленому для виконання судових рішень, захист їхніх прав від можливої віндикації, а боржники не є стороною в таких правовідносинах.

Відповідно до змісту ч.1 ст.215, ч.1ст.203 ЦКУ договір купівлі-продажу, який укладено за результатами прилюдних торгів, може бути визнано недійсним за позовом заінтересованої особи у разі порушення правил їх проведення, які вплинули на результат торгів.

Відповідно до п.3.2. Тимчасового положення «Про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна»№ 68/5 від 27.10.1999р., спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою тощо, а відповідно до п.7.4. вказаного Тимчасового положення спори, що виникають при реалізації нерухомого майна, вирішуються у судовому порядку.

Відповідно до п.4.12. Тимчасового положення «Про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 2 листопада 1999р. за №745/4038, прилюдні торги можуть бути припинені і майно знято з продажу в разі невиконання правил проведення прилюдних торгів, передбачених цим Положенням.

Згідно зі ст. 11 ЦПКУ, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим в межах завлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог, а відтак відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог. З висновками суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог слід погодитись, але колегія суду не може погодитись з рішенням суду в частині його правового обгрунтування, а тому воно підлягає зміні.

Судом встановлено, що в травні 2004 року вироком Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було засуджено до позбавлення волі з конфіскацією майна. Конфіскації підлягали ј частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 та Ѕ частини тієї ж квартири, що належить ОСОБА_3

На виконання до ВДВС Солом'янського районного управління юстиції м.Києва надійшли виконавчі листи, видані Святошинським районним судом м.Києва згідно вироку цього суду від 11 травня 2004 року, відповідно до якого конфісковано на користь держави майно, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві особистої власності (т. 1, а.с.53-54, т.2 а.с. 53-54).

Відповідно до ст. 354 ЦК України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, установлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно.

Вироком Святошинського районного суду м.Києва від 11 травня 2004 року присуджено конфіскувати на користь держави ј частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 та Ѕ частину тієї ж квартири, що належить ОСОБА_3, що є їх особистою власностю. На виконання вироку суду державним виконавцем ВДВС Солом'янського районного управління юстиції м.Києва 28 жовтня 2004 року відкрито виконавче провадження по примусовому

виконанню виконавчих листів (т.1, а.с.78, т.2, а.с. 52). Публічні торги з реалізації частини квартири АДРЕСА_1, що належить позивачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, проведені 04 лютого 2011 рдку (т.1, а.с. 198-199, 200-201, 205-206; т.2, а.с. 35-36, 40-41, 42-43). Переможцем торгів було оголошено ОСОБА_4, який мешкає за адресою АДРЕСА_4.

Згідно зі ст. 48 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання покарання у виді конфіскації майна здійснюється Державною виконавчою службою за місцем знаходження майна відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження».

Висновки позивачів про те, що при підготовці до проведення прилюдних торгів не визначалася частка боржника ОСОБА_3 є безпідставними, оскільки частки були визначені при передачі спірної квартири у власність.

Посилання позивачів у апеляційній скарзі на порушення п.3.11 Тимчасового Положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, оскільки ОСОБА_2, ОСОБА_3 не були повідомлені своєчасно про їх проведення, що позбавило їх можливості взяти у них участь, є необгрунтованими. ОСОБА_2, ОСОБА_3 були засуджені до позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна, яке належало їм на праві особистої власності. Участь ОСОБА_2, ОСОБА_3 у торгах суперечило б принципу конфіскації майна, оскільки за змістом Закону, заміна конфіскації майна на сплату його вартості засудженими є неприпустимою. Таким чином, прилюдні торги з реалізації арештованого майна 04 лютого 2011 року проведені правомірно.

У зв'язку з цим, не підлягають задоволенню і вимоги позивачів про визнання, недійсними свідоцтв про придбання з прилюдних торгів майна − частин квартири АДРЕСА_1.

В роз'ясненнях ч. 6 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" вказано, що апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у випадку, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування, не змінюючи суть рішення, і вони стосуються окремих його частин, зокрема у разі виправлення помилок суду першої інстанції щодо розміру суми, що підлягає стягненню, розподілу судових витрат тощо. Якщо помилки у такому рішенні стосуються фактичної сторони справи чи правового обгрунтування рішення, то їх усунення необхідно вважати також зміною рішення, тому апеляційний суд не повинен усувати такі помилки ухвалою із зазначенням про залишення рішення без змін з його уточненням або доповненням.

На підставі ст. 309 ЦПК України судова колегія вважає за необхідне змінити рішення суду в частині правового обґрунтування.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 18 листопада 2011 року змінити в частині правового обґрунтування В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: