Справа № 2-5590/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"26" січня 2012 р.

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.,

при секретарі Кирянчук Б.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на свою користь суму заборгованості за договором позики у розмірі 6800 грн. 00 коп., суму інфляційного збільшення боргу у розмірі 68 грн. 00 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, мотивуючи тим, що відповідачем порушено умови договору позики в частині своєчасного повернення грошових коштів, що є предметом позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі, додатково пояснив, що 08 грудня 2010 року позивач позичив відповідачу грошові кошти в сумі 6800 грн. 00 коп., на підтвердження укладеного договору позики відповідач надав позивачу розписку про одержання коштів, за домовленістю сторін відповідач повинен був повертати кошти в строк не пізніше 01 червня 2011 року з урахуванням інфляційного збільшення боргу, однак у вказаний строк відповідач взяті на себе зобовязання не виконав, добровільно сплатити борг відмовився, називаючи все нові і нові терміни повернення позики, від зустрічей з позивачем ухиляється. На даний час борг відповідача за договором позики не погашено, відповідач ухиляється від його виконання, тому позивач просить суд стягнути з відповідача борг за договором позики на загальну суму 6800 грн. 00 коп., суму інфляційного збільшення боргу у розмірі 68 грн. 00 коп., що підтверджує наданими суду розрахунками, а також судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання позовні вимоги визнав частково, пояснив, що дійсно 08 грудня 2010 року позичив у позивача грошові кошти в сумі 6800,00 грн., які зобовязувався повернути до 01 червня 201 року, однак не виконати свої зобовязання, оскільки в силу певних життєвих обставин та матеріального стану не має можливості повернути грошові кошти, однак відповідач заперечує щодо нарахованих позивачем інфляційних витрат, вважає в цій частині позов необґрунтований, тому просить в цій частині відмовити в позові відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 6800 грн. 00 коп., строк повернення позики не пізніше 01 червня 2011 року, з урахуванням інфляційного збільшення боргу, факт укладення договору позики підтверджується письмовою розпискою. (а.с. 5)

В порядку ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Згідно положень частини першої статі 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення позивача до суду відповідач не виконав взяті на себе зобовязання за договором позики, грошові кошти позивачу не повернув, в порядку ст.1051 Цивільного кодексу України, відповідач не заявляв вимог з приводу оспорювання договору позики.

Так, статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1050 Цивільного кодексу України визначено наслідки порушення договору позичальником, серед іншого передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до наданих позивачем розрахунків, загальна сума боргу відповідача за договором позики розраховується виходячи із суми основного боргу, яка складає 6800 грн. 00 коп., сума інфляційного збільшення боргу та трьох відсотків річних, розраховується позивачем за період з червня по вересень 2011 року, що складає 68 грн. 00 коп. = (6800:12:100х3%х4), що підтверджується наданими позивачем розрахунками, які залучені до справи, заперечень щодо наданих розрахунків відповідачем в межах розгляду даної справи не висловлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики підлягає задоволенню в повному обсязі, тому суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики на загальну суму 6868 грн. 00 коп..

Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 68 грн. 68 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., які сплачено позивачем при зверненні з даним позовом до суду, що підтверджується долученими до справи оригіналами платіжних документів. (а.с.1,2)

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 526, 1046-1049 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 58, 88, 208, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 6868, 00 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 68 грн. 68 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., а всього на загальну суму 7056 (сім тисяч пятдесят шість) грн. 68 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення

С у д д я