Справа № 0304/1183/12
Провадження №2-о/0304/37/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2012 року м.Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Управління праці, соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області, про встановлення факту постійного проживання,

встановила:

У поданій в порядку окремого провадження заяві ОСОБА_1 зазначає, що народилася 17 червня 1988 року у м.Камені-Каширському Волинської області. З часу народження та по 28 січня 1992 року проживала разом з матірю ОСОБА_2 у с.Пнівне Камінь-Каширського району. Також її мати проживала у гуртожитку від колишнього Льонзаводу по вул.1 Травня, 27/59 у м.Камені-Каширському, і була зареєстрована за цією адресою з 1988 року. Разом з тим, реєстрація її місця проживання за цими адресами проведена не булу, оскільки проти цього заперечував власник зазначеного гуртожитку. Обставини її проживання у м.Камені-Каширському з часу народження по 28 січня 1992 року підтверджуються записами у її медичній картці. У липні цього року вона звернулася до заінтересованої особи по питанню видачі посвідчення потерпілої внаслідок аварії на ЧАЕС після досягнення повноліття, однак відповідно до листа № Х-22 від 03.07.2012 року їй було відмолено у звязку з тим, що згідно довідки Камінь-Каширської міської ради вона була зареєстрована у м.Камені-Каширському тільки з 28 січня 1992 року. Встановлення факту її постійного проживання з дня народження по 28 січня 1992 року не входить до компетенції заінтересованої особи. У звязку з наведеним просила встановити факт її постійного проживання у зоні гарантованого добровільного відселення, тобто у м.Камені-Каширському Волинської області, з 17 червня 1988 року по 28 січня 1992 року.

Відповідно до ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Вказані справи суду розглядають у порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Пунктом 2 статті 256 глави 6 розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України визначено, що, окрім фактів, наведених у п.1 цієї статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з розясненнями, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть розглядатися судами. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.

З 01 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України), який визначив повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення .

Згідно з п.1 ч.2 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб з суб'єктом владних повноважень щодо оскаржень його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб'єктом владних повноважень відповідно до п.7 ч.1 ст.3 КАС України є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт, при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності до положень ч.2 ст.18 КАС України, яка визначає правила предметної підсудності, окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією з сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім справ з приводу їхніх рішень, дії чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки, та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

З огляду на вищезазначене, вважаю, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту проживання її на території зони гарантованого добровільного відселення у період з 17 червня 1988 року по 28 січня 1992 року для оформлення в подальшому посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (окремого провадження), оскільки законодавством визначено інший порядок захисту прав заявника шляхом оскарження відмови відповідного органу у порядку, визначеному КАС України, а тому у відкритті провадження у даній справі слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 234, 256, п.1.ч.2 ст.122, ст.210 ЦПК України,

ухвалила:

У відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління праці, соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області, про встановлення факту постійного проживання, відмовити.

Розяснити позивачу право на звернення до суду з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: О. В. Антонюк