У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.

суддів: Панасенкова В.О.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Сенчук А.О.,

за участю: відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 26 червня 2012 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору Перша Одеська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И Л А:

09 листопада 2011 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Першої Одеської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 11 квітня 2010 року помер ОСОБА_5, не залишивши заповіт, та після його смерті відкрилася спадщина на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1, що належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло.

Спадкоємцями першої черги за законом померлого ОСОБА_5, на день його смерті, були його мати ОСОБА_6 та його дочки ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_2 у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини щодо майна свого померлого батька ОСОБА_5 до Шостої Одеської державної нотаріальної контори.

В свою чергу ОСОБА_6, яка померла 24 лютого 2012 року, відмовилася від належної їй частки у спадщині свого померлого сина ОСОБА_5 на користь своєї онуки - відповідачки ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_4 у встановлений законом строк не подавала заяву про прийняття спадщини щодо майна свого померлого батька до нотаріальної контори, оскільки між нею і відповідачкою ОСОБА_2, яка є її сестрою, була домовленість, що відповідач буде займатися спадкуванням, а їй сплатить грошову компенсацію за належну їй частку у спадщині їх батька.

Однак, ОСОБА_2 умов домовленості не виконала, тому ОСОБА_4 звернулась до суду із вказаним позовом та просила його задовольнити з наведених у позовній заяві правових підстав.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, зазначивши, що ніяких домовленостей між нею та позивачкою відносно спадкового майна не відбувалось.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 26 червня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання апеляційної інстанції не з'явився позивач по справі ОСОБА_4 про розгляд справи вона сповіщалась належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання нею судової повістки, документи підтверджуючі поважність причини неявки до суду нею надано не було. Тому у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України її неявка в суд не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляцію відповідачки ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 квітня 2010 року помер ОСОБА_5 (а.с. 11). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло.

Відповідно до ст.ст. 1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто протягом шести місяців подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_2 у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини щодо майна свого померлого батька ОСОБА_5 до Шостої Одеської державної нотаріальної контори.

ОСОБА_6, яка померла 24 лютого 2012 року, відмовилася від належної їй частки у спадщині свого померлого сина ОСОБА_5 на користь своєї онуки - відповідачки ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_4 у встановлений законом строк не подавала заяву про прийняття спадщини щодо майна свого померлого батька до нотаріальної контори.

Згідно ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

На підставі зазначеного 11 січня 2011 року державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом за №5-2, яким посвідчується, що спадкоємцем майна померлого ОСОБА_5 є його дочка ОСОБА_2 та що спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з 1/5 частини квартири АДРЕСА_1.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції вірно послався на норми закону, що регулюють правовідносини, які виникли між сторонами, перевірив усі докази по справі та зробив вірний висновок про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню не заслуговують на увагу, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи, оскільки позивачка не надала обґрунтованих та належних доказів поважності причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини щодо майна її батька ОСОБА_5, яке залишилось після його смерті.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 відхилити, рішення Приморського районного суду м.Одеси від 26 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М.Драгомерецький

ОСОБА_7

ОСОБА_1