Апеляційний суд Харківської області
Справа № 2-43/11 Головуючий
22-ц/2090/1096/2012 р 1 інстанції - ОСОБА_1
Категорія: виселенняДоповідач - Сащенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2012 року

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенка І.С.

суддів - Овсяннікової А.І., Бездітка В.М.

при секретарі - ЦЦегельському Д.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради, Харківської міської ради, ОСОБА_6, треті особи - управління комунального майна та приватизації департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, відділ громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області про визнання права на надання звільненого житлового приміщення, скасування рішення про видачу ордера на звільнене житлове приміщення і зняття з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення та стягнення матеріальної і моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2007 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, діючи в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом в обґрунтування якого зазначили, що мешкають з 1992 року в кімнаті №252 площею 17,2 кв. м. в гуртожитку по вул. Плеханівській 121, гуртожиток належить територіальній громаді м. Харкова в особі Комінтернівської районної ради, управління будинком здійснює КП «Жилкомсервіс».

У вересні 2007 року позивачам стало відомо про те, що звільнена сусідня кімната №253 і ОСОБА_2 звернувся до виконкому Комінтернівської районної ради м. Харкова щодо надання цієї кімнати.

В жовтні 2007 року він отримав листа з повідомленням, що вільна кімната розподілена ОСОБА_6 на підставі рішення виконкому.

Вважаючи відмову незаконною, просили визнати за ними право на одержання звільненої кімнати, зобовязати відповідача надати спірну кімнату, укласти договір найму, скасувати рішення про надання спірної кімнати ОСОБА_6, анулювати ордер та скасувати її реєстрацію.

Після уточнень та доповнень просили, крім вказаного, відмінити розпорядження відділу приватизації та визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

ОСОБА_6 позовних вимог не визнала, звернулася з зустрічним позовом, в якому просила виселити ОСОБА_2 з самовільно зайнятого приміщення та надати вільний доступ для користування квартирою №253. Також, визнати за ОСОБА_5 борги по сплаті комунальних послуг з 22.10.2007 року (дати отримання ордеру на спірне приміщення ) до дати винесення рішення судом.

Після уточнення просила, крім іншого, стягнути кошти, сплачені нею як квартплату в сумі 1000 грн. та відшкодувати моральну шкоду в сумі 100000 грн.

В судовому засіданні сторони підтримали свої позовні вимоги, вимог протилежних сторін не визнали.

Представник Адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради позовних вимог ОСОБА_2 не визнав.

Представник Харківської міської ради, управління комунального майна та приватизації департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, відділу громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області в судове засідання не зявилися.

Представник управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судовому засіданні просив урахувати інтереси дітей.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_6 задоволено частково. Виселено ОСОБА_7. ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 зі спірної квартири, в задоволенні інших вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2і. просить рішення суду скасувати з підстав неправильного застосування судом норм матеріального і процесуального права. Постановити нове рішення, яким його позов задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що виконавчим комітетом Комінтернівської районної ради було необґрунтовано відмовлено в виділенні родині ОСОБА_2 звільненої кімнати № 2253.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та інших про визнання права на надання звільненого житлового приміщення, скасування рішення про видачу ордера на звільнене житлове приміщення і зняття з реєстраційного обліку суд зазначив про відсутність правових підстав для цього. Задовольняючи частково зустрічні позовні вимоги ОСОБА_6-. виселяючи ОСОБА_2і. та інших з квартири АДРЕСА_1 суд виходив з того, що позивачка є власницею спірної квартири, відповідачі порушують її право на безперешкодне користування та розпорядження своїм майном.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 54 Житлового Кодексу Української РСР ізольоване жиле приміщення, що звільнилося в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов (стаття 34). надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві, який проживає в тій же квартирі. При цьому загальний розмір жилої площі не повинен перевищувати норми, встановленої статтею 47 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 34 Житлового Кодексу Української РСР потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному ОСОБА_8 Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок.

Судом встановлено, не заперечується сторонами, що житловий будинок №121 по вул. Плеханівській у м. Харкові є будинком готельного типу.

ОСОБА_2 разом з сімєю на підставі ордеру займає кімнату №252 площею 17,0 кв. м. у вищеназваному будинку ( а.с. 13 ).

24.09.2007року він звернувся до Комінтернівської районної в м. Харкові ради з заявою щодо закріплення кімнати №253, яка звільнилася ( а.с. 10 ).

В квартирі на час звернення були зареєстровані ОСОБА_2 та його донька ОСОБА_5 Дружина - ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 були зняті з реєстраційного обліку за вказаною адресою та повторно зареєструвалися 10.10.2007 року ( а.с. 92 ).

Попередні квартиронаймачі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 були зняті з реєстраційного обліку в квартирі №253 03.10.2007 року ( а.с. 93 ).

Листом №Ж-645/9367 від 25.10.2007 року ОСОБА_2 була надана відповідь про неможливість задовольнити його прохання через те, що кімната №253 рішенням виконкому №264-1 від 16.10.2007 року розподілена іншому черговику виконкому, ОСОБА_6 ( а.с 11).

22.10.2007року ОСОБА_6 отримала ордер на спірне жиле приміщення ( а.с. 58 ).

Зважаючи на те, що на час звернення ОСОБА_2 про закріплення звільненої кімнати

він не міг вважатися особою, що потребує поліпшення житлових умов, оскільки в приміщенні були зареєстровані лише дві особи, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову про визнання права на надання звільненого житлового приміщення.

Позовні вимоги про скасування рішення про видачу ордера на звільнене житлове приміщення і зняття з реєстраційного обліку мають похідний характер від вищезазначених позовних вимог, тому судова колегія погоджується з висновком суду про відмову ОСОБА_2 та іншим в цій частині позовних вимог.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яку вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування. не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_2 та іншими не надано суду доказів на підтвердження своїх позовних

вимог.

Посилання в позовній заяві та апеляційній скарзі на те, що зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було проведено суто формально на невеликий проміжок часу - літні канікули дітей, судовою колегією не приймаються.

Копією паспорта ОСОБА_3 встановлено, що остання була знята з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_2 18.11.2003 року та повторне зареєстрована 10.10.2007 року - тобто вже після звільнення спірної квартири №253 ( а.с. 146). Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що дружина та син знялися з реєстрації для оптимізації витрат за оплату комунальних послуг та для догляду за батьками дружини, що проживають в іншій області України.

Також не приймаються судовою колегією посилання ОСОБА_2 на незаконність та необґрунтованість відповіді Комінтернівської районної ради в м. Харкові від 19.11.2007 року про відмову в задоволенні його заяви.

Орган виконавчої влади надав відповідь про відмову в задоволенні заяви, виходячи з кількості зареєстрованих осіб на день звернення. Про зміну складу сімї шляхом послідуючої реєстрації 10.10.2007 року в жилому приміщенні ще двох членів сімї ОСОБА_2 виконавчий комітет не повідомив, чого він не заперечив в судовому засіданні апеляційного суду.

Інші доводи, викладені ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, висновок суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справ» рішення.

Рішення суду в частині відмови ОСОБА_6 в задоволенні частини її зустрічних позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди сторонами не оскаржувалося, судовою колегією не перевірялося.

З огляду на наведене судова колегія приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. ст. 303. 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 313, п,1 ч.1 ст. 314. ст. ст. 315. 317. 319. 324 ЦПК України, колегія суддів. -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді