Справа №1490/3354/12 16.08.2012 16.08.2012 16.08.2012
Провадження №22-ц/1490/2255/12
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1490/2255/12 Головуюча першої інстанції: Висоцька Г.А.
Категорія 45 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2012 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючої Кутова Т.З.,

суддів Коломієць В.В., Ямкової О.О.

при секретарі Шпонарській О.Ю.,

за участю: позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 червня 2012р.,постановлену за позовом

ОСОБА_2

до

Вознесенської міської ради Миколаївської області, ОСОБА_3

про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним та скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, покладення зобовязання,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2012 р. ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Вознесенської міської ради Миколаївської області і ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним та скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, покладення зобовязання.

Позивач вказував, що він та відповідач є співвласниками жилого будинку №31 по вул. Пушкінській, в м. Вознесенську Миколаївської області та земельної ділянки, право власності на яку посвідчує державний акт на землю, виданий на підставі рішення Вознесенської міської ради народних депутатів від 29 листопада 1994р. №224. Відповідно до рішення виконкому від 18 грудня 1990 р. №280 за позивачем та відповідачем закріплено в користування земельну ділянку площею 1357 кв.м., в подальшому проведено повторний обмір та уточнення площі на підставі чого, в зазначене рішення внесено зміни рішенням виконкому від 22 січня 1991р. №20, встановлено, що фактично площа земельної ділянки, наданої в користування, становить 1285 кв.м. Рішенням виконкому від 29 листопада 1994 р. №224 за позивачем та ОСОБА_3 закріплено в приватну власність для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства зазначену земельну ділянку розміром 1285 кв.м., а 15 грудня 1994 р. видано державний акт на право власності на землю. Рішенням Вознесенського міжрайонного суду Миколаївської області від 22 травня 1995р. змінений розмір часток будинку, встановлений порядок користування земельною ділянкою, в звязку з чим з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнута вартість Ѕ частку воріт та Ѕ частку тину.

Посилаючись на порушення порядку передачі у власність земельної ділянки, позивач просив суд визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради народних депутатів від 18 грудня 1990 р. №280 про закріплення за володільцями будинку № 31 по вул. Пушкінській в м. Вознесенськ земельної ділянки площею 1357 кв.м., рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради народних депутатів №224 від 29 листопада 1994 р. про закріплення у власність ОСОБА_2 і ОСОБА_3 земельної ділянки площею 1285 кв.м. для обслуговування жилого будинку, а також державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 1285 кв.м. від 15 грудня 1994р. №4048. Крім того, позивач просив зобовязати Вознесенську міську раду вирішити питання щодо передачі у власність земельної ділянки для обслуговування жилого будинку № 31 по вул. Пушкінській в м. Вознесенську Миколаївської області, залишивши внутрішній проїзд у власності територіальної громади, Також, посилаючись на невиконання ОСОБА_3 рішення Вознесенського міжрайонного суду Миколаївської області від 22 травня 1995р. щодо сплати компенсації за Ѕ частку воріт та Ѕ частку тину, ОСОБА_2 просив зобовязати ОСОБА_3 повернути йому зазначене майно.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 червня 2012р. закрито провадження в частині позовних вимог про повернення позивачу Ѕ частини воріт та Ѕ частини тину.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши викладені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі за пунктом 2 частини 1 статті 205 ЦПК України в частині вимоги про повернення ОСОБА_3 позивачу Ѕ частини воріт та Ѕ частини тину суд виходив з того, що рішенням Вознесенського міжрайонного суду Миколаївської області від 22 травня 1995 року був вирішений спір між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про зміну розмір часток будинку і встановлення порядок користування земельною ділянкою, в звязку з чим з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнута вартість Ѕ частки воріт та Ѕ частки тину. Рішення набрало законної сили та належним чином виконано ОСОБА_3 у липні 1995 року.

Проте з таким висновком погодитися не можна.

Так, пунктом 2 частини 1 статті 205 ЦПК України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що як предмет, так і підстави заявлених ним до ОСОБА_3 вимог є іншими, ніж предмет та підстави спору, за яким було ухвалено рішення Вознесенським міжрайонним судом Миколаївської області від 22 травня 1995 року.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі в частині вимог щодо повернення ОСОБА_3 позивачу Ѕ частини воріт та Ѕ частини тину - не відповідає вимогам процесуального законодавства та підлягає скасуванню відповідно до пункту 4 частини 1 статті 311 ЦПК.

Керуючись статтями 303, 311, 312 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 червня 2012р. задовольнити.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 червня 2012р. скасувати, а справу повернути для продовження розгляду стосовно вимоги щодо повернення ОСОБА_3 позивачу Ѕ частини воріт та Ѕ частини тину до того ж суду, але у іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді