справа №412/811/2012
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у
справі

18 січня 2012 року          Жовтневий
районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська Брага А.В.,
розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1,
заінтересована особа –ОСОБА_2, про
встановлення факту проживання однією
сім’єю чоловіка та жінки без шлюбу –

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2012 року до Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська надійшла
вищезазначена позовна заява.

Ознайомившись із матеріалами заяви
окремого провадження, вважаю за
необхідне відмовити у відкритті
провадження у справі на підставі
наступного.

Так, за змістом ст.ст.234, 256 ЦПК України
окреме провадження – це вид
непозовного цивільного судочинства, в
порядку якого розглядаються цивільні
справи про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав. Суд
розглядає в порядку окремого
провадження, справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення,
–зокрема проживання однією сім’єю
чоловіка та жінки без шлюбу.

Таким чином, факти, які мають
встановлюватися в порядку окремого
провадження, обов’язково мають
породжувати юридичні наслідки. Дана
правова позиція знайшла своє
відображення і в Постанові Пленуму
Верховного Суду України №5 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення».

Як вбачається зі змісту поданої до суду
заяви окремого провадження, ОСОБА_1
просить суд встановити факт свого
спільного проживання однією сім’єю з
ОСОБА_2 без шлюбу в період з жовтня 1996
року по 15 січня 1999 року задля
подальшого поділу майна, спільно
нажитого з ОСОБА_2 у вказаний період.

При цьому, правовідносини з приводу
правового статусу майна, набутого
чоловіком та жінкою під час їх
проживання однією сім’єю без шлюбу, за
своїм характером є сімейними і
врегульовані чинним СК України, який
набрав чинності одночасно з ЦК України
в редакції 2003 року –з 01 січня 2004 року та
визначив, що зазначене майно є спільною
сумісною власністю таких чоловіка та
жінки.

В той же час, враховуючи період,
протягом якого за твердженнями
заявника вона та ОСОБА_2 проживали
однією сім’єю без шлюбу, до
врегулювання правовідносин вказаних
осіб щодо правового статусу майна,
набутого ними під час такого
проживання, за змістом ст.5 ЦК України
мають бути застосовані норми Кодексу
про шлюб та сім’ю України (КпШС
України), який діяв до набрання
чинності СК України, або норми ЦК
України в редакції 1963 року. Однак, норми
ні КпШС України, ні ЦК України в
редакції 1963 року не містять положень,
якими б передбачалось, що майно, набуте
чоловіком та жінкою під час проживання
однією сім’єю без шлюбу, є об’єктом
спільної сумісної власності таких
чоловіка та жінки. Більш того, норми
вказаних кодифікованих актів не місять
навіть такого визнання як «проживання
однією сім’єю чоловіка та жінки без
шлюбу».

З викладеного вбачається
беззаперечний висновок про те, що
встановлення судом факту, про який
просить заявник, не буде породжувати
для заявника жодних юридичних
наслідків щодо правового статусу
майна, придбаного нею разом із ОСОБА_2
під час їх спільного проживання без
реєстрації шлюбу.

Підсумовуючи вищевикладене, приходжу
до висновку про необхідність відмови у
відкритті провадження у справі на
підставі ст.8 ч.8, ст.122 ч.1 п.2, ст.234 ЦПК
України, оскільки заяви про
встановлення фактів, які не породжують
юридичних наслідків, не підлягають
розгляду в судах в порядку цивільного
судочинства.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.8, 122, 208-210, 234, 256 ЦПК України, –

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за заявою
ОСОБА_1, заінтересована особа –ОСОБА_2,
про встановлення факту проживання
однією сім’єю чоловіка та жінки без
шлюбу –відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подання
через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська до Апеляційного суду
Дніпропетровської області апеляційної
скарги протягом 5 днів з дня отримання
копії оскаржуваної ухвали.

Суддя

А.В. Брага