Справа № 2-2948/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2012 Суворовський районний суд м. Херсона

у складі: головуючого судді - Гонтар Д.О.

при секретарі - Решетніковій В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Другої Херсонської державної нотаріальної контори про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності, зобовязання вчинення дій, витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

09.06.2011р. позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Другої Херсонської державної нотаріальної контори про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності, зобовязання вчинення дій, витребування майна, з тих підстав, що позивач є спадкоємцем за заповітом складеним ОСОБА_4, однак спадкоємець не зміг отримати спадщину, з підстав визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, укладеним між ОСОБА_2 та спадкодавцем - ОСОБА_4, так як рішення суду за якими вказаний правочин визнано дійсним скасовані, просить задовольнити позовні вимоги.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3М, у судовому засіданні проти позову заперечувала, надала суду заперечення, просила у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки її довіритель набув право власності на вказану квартиру за результатом проведення прилюдних торгів, є добросовісним набувачем.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не зявилися, повідомлялися про дату та час розгляду справи у встановленому порядку.

Суд заслухавши пояснення позивача його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

3 березня 1998 року ОСОБА_4 складено заповіт на імя позивача на належну їй на праві власності квартиру № 17, що знаходиться у м. Херсоні пров Пугачова 5-а.

11 грудня 2006 року ОСОБА_4 померла.

9 січня 2007 року позивачем подана заява до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Вказану спадщину позивач не зміг отримати з підстав визнання на підставі рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 3 травня 2007року договору купівлі-продажу щодо вказаного майна, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Вказане рішення було скасоване ухвалою Верховного Суду України від 30 червня 2010року, справу направлено на новий розгляд.

Сторонами в судовому засіданні не заперечувалося, що за наслідком нового розгляду, вказану позовну заяву залишено без розгляду ухвалою суду.

Відповідно до протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна № 13/005/10/ А-1, вказана квартира продана ОСОБА_3. За наслідком виконання рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 17 грудня 2009 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_7 про стягнення боргу в сумі 38400 доларів США.

Суд зазначає, що відповідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України передбачено вимоги до правочинів, зокрема : зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України від 06.11.09р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державної реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК повязується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обовязків для сторін.

Отже, оспорюваний договір купівлі-продажу є неукладеним, відповідно не підлягає визнанню судом недійсним.

Відповідно до статті 388 ЦК України, яка регламентує право власника на витребування майна від добросовісного набувача. Ч 2 зазначає ,що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Спірне майно було набуто останнім власником, який є добросовісним набувачем за наслідком виконання судового рішення.

Суду у відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України стороною не було надано доказів, щодо повідомлення набувача про придбання майна в особи, яка не мала право його відчужувати.

Враховуючи вищезазначене позовні вимоги, щодо недійсності правочину та витребування майна задоволенню не підлягають, не підлягають задоволенню і інші позовні, оскільки вони є похідними, та випливають за наслідком задоволення зазначених вимог.

Спосіб захисту свого порушено права, обирається стороною самостійно, що в даному випадку не позбавляє сторону звернутися до суду за захистом свого порушеного права у передбачений законом спосіб.

Керуючись ст.ст.13, 16, 192, 203, 215,216,230,387, 388 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Другої Херсонської державної нотаріальної контори про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності, зобовязання вчинення дій, витребування майна - відмовити в звязку з необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_8