МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"26" квітня 2012 р. Справа № 2-626/11
Макарівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Тандира О.В., при секретарі Лизі Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої ДТП, -
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 10 серпня 2009 року близько 10 год. 30 хв., ОСОБА_2, керуючи мотоциклом ЯВА-350 по вул. Київська в с. Бишів Макарівського району Київської області, не вибравши безпечної швидкості руху та не врахувавши дорожню обстановку допустив наїзд на позивача, в результаті чого вона утримала тілесні ушкодження.
Матеріальні збитки виразилися в витратах на придбання ліків, проведення обслідувань, оплату автотранспорту для доставлення позивача в лікувальні заклади м.Києва для медобстеження під час лікування наслідків травм, отриманих позивачем в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди.
Крім матеріальних збитків позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях, пов'язаних з отриманими травмами. В результаті ДТП позивач зазнала фізичного болю, який не зник до даного часу, тривалий час перебувала на лікуванні, втратила роботу, так як після травм отриманих в результаті ДТП її переслідують постійні головні болі та відбуваються запаморочення які іноді призводять до короткочасних втрат свідомості, що в свою чергу потребує постійного догляду за нею близьких людей. Також в зв'язку з поганим самопочуттям позивач не може повноцінно вести домашнє господарство, що відкладає відбиток на відношення в стосунках між нею і чоловіком та членами сімї, тобто порушились нормальні зв'язки і змінився ритм та уклад життя в негативну сторону. Відповідно до заключення лікаря мені рекомендовано санаторно-курортне лікування в неврологічних закладах на що також необхідні не малі кошти які позивач не може віднайти в зв'язку з втратою роботи.
В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у звязку із чим суд ухвалив заочно розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
10 серпня 2009 року близько 10 год. 30 хв., ОСОБА_2, керуючи мотоциклом ЯВА-350 по вул. Київська в с. Бишів Макарівського району Київської області, не вибравши безпечної швидкості руху та не врахувавши дорожню обстановку допустив наїзд на позивача, в результаті чого вона утримала тілесні ушкодження.
По даному факту відділенням ДАІ по обслуговуванню Макарівського району було відмовлено в порушенні кримінальної справи за відсутністю в діях ОСОБА_2, складу злочину передбаченого ст. 286 КК України за п. 2 ст. 6 КПК України.
Постановою судді Макарівського районного суду Київської області від 08.09.2009 року ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до відповідальності.
Внаслідок ДТП позивач зазнала матеріальних збитків у розмірі 1968,45 грн., які виразилися в витратах на придбання ліків, проведення обслідувань, оплату автотранспорту для доставлення позивача в лікувальні заклади м.Києва для медобстеження під час лікування наслідків травм, отриманих позивачем в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, та підтверджуються копіями чеків, наявних у матеріалах справи.
Позивачу безперечно було завдано і моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях, пов'язаних з отриманими травмами. В результаті ДТП позивач зазнала фізичного болю, тривалий час перебувала на лікуванні, після травм отриманих в результаті ДТП її переслідують постійні головні болі та відбуваються запаморочення. Також в зв'язку з поганим самопочуттям позивач не може повноцінно вести домашнє господарство, що відкладає відбиток на відношення в стосунках між нею і чоловіком та членами сімї, тобто порушились нормальні зв'язки і змінився ритм та уклад життя в негативну сторону. Відповідно до заключення лікаря мені рекомендовано санаторно-курортне лікування в неврологічних закладах на що також необхідні кошти.
Розглядаючи між сторонами спір про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
У відповідності до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Як зазначено у ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст. 1187 цього ж Кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Таким чином, за загальним правилом необхідними підставами (елементами) відповідальності за завдану шкоду є протиправна поведінка особи, наявність шкоди, причинний звязок між протиправною поведінкою та настанню наслідків у виді шкоди, вина особи, що завдала таку шкоду.
Відповідальність за заподіяння шкоди, що завдана джерелом підвищеної небезпеки, є винятком із загального правила та настає за відсутності вини особи, що її завдала.
Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка визначає підстави звільнення від доказування. Такими обставинами, зокрема, є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується протиправна поведінка відповідача (порушення ним правил дорожнього руху, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності), наявність матеріально шкоди (у розмірі 1968,45 грн., які виразилися в витратах на придбання ліків, проведення обслідувань, оплату автотранспорту для доставлення позивача в лікувальні заклади м.Києва для медобстеження під час лікування наслідків травм, отриманих позивачем в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, та підтверджуються копіями чеків, наявних у матеріалах справи), причинний звязок між протиправною поведінкою та настанню наслідків у виді шкоди, позовні вимоги про стягнення 1968,45 грн., зазначених витрат підлягають задоволенню.
Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог.
Керуючись ст.ст. 15, 60, 79, 88, 212-215, 223 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої ДТП, задовольнити частково.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення суду може бути за заявою відповідача переглянуте судом, що його ухвалив, протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду набирає законної сили в загальному порядку відповідно до ст. 223 ЦПК України.