У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2012 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючої судді Шеремет А.М.,

суддів: Гордійчук С.О., Хилевича С.В.

секретар судового засідання Шарапа О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду від 15 лютого 2012 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство Рівненське міське бюро технічної інвентаризації, Публічне акціонерне товариство „Західінкомбанк про визнання права власності на майно -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 15 лютого 2012 року визнано за ОСОБА_2 право власності на обєкт нерухомого майна будівлі та споруди, що знаходяться за адресою м. Рівне, вул. Фабрична, 2а ( характеристика та ознаки обєкта нерухомого майна будівлі та споруди: бокси загальною площею 109, 8 кв. м., літера по плану А1; адмінприміщення загальною площею 176, 6 кв. м., літера по плану Б2; гаражі загальною площею 582,9 кв. м., літера по плану В1; замощення; огорожа та земельну ділянку, площею 0,4 га з кадастровим номером :009:068, що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Фабрична, 2а, що є предметами іпотеки в рахунок задоволення забезпечених іпотекою вимог.

Вважаючи дане рішення незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Вказує, що судом не враховано того факту, що позивач виконав зобовязання позичальників з власної ініціативи. Згідно кредитного договору № 0509-1 від 05 вересня 2008 року позичальник зобовязувався здійснити повне погашення кредиту не пізніше 03 вересня 2010 року, а згідно кредитного договору № 2111-1 від 21 листопада 2006 року не пізніше 18 листопада 2011 року.

Однак жодних письмових вимог ТОВ КБ „Західінкомбанк не надходило, а надана в судове засідання копія вимоги не є належним доказом, оскільки даних про те, що вона надсилалась на адресу позичальника немає.

Судом також не дотримано вимог ст. 33 Закону України „Про іпотеку.

Вказує, що не враховано судом і того, що звертаючись до суду з даним позовом позивач не провів незалежної оцінки предмету іпотеки, чим порушив вимоги ч. 5 ст. 37 вищевказаного Закону.

Зазначає, що позивач не довів факт укладення правочину про відступлення прав за іпотечним договором, який підлягає нотаріальному посвідченню.

Судом зазначено, що обставини щодо укладення кредитних договорів, договорів іпотеки та обставини щодо заміни іпотекодавця встановлені рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2010 року, однак судом не зясовано, що дане рішення було оскаржене ОСОБА_3 до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про їх доведеність.

З таким висновком місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погоджується.

Судом встановлено, що 21 листопада 2006 року між КБ "Західінкомбанк" ТзОВ та громадянином ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 2111-1, відповідно до якого банк надав кредит у вигляді відкличної кредитної лінії в іноземній валюті на поточні потреби з максимальним лімітом у розмірі 250000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань по цьому договору було передано в іпотеку відповідно до договору № 2111-1 від 21 листопада 2006 року, укладеного між КБ "Західінкомбанк"ТзОВ та ПП "АВТО-ОСКАР" та договору № 2512-1 від 25 грудня 2007 року, укладеного між КБ "Західінкомбанк" ТзОВ та ПП "АВТО-ОСКАР" майно, що знаходиться в м. Рівне на вул Фабрична, 2а, а саме: бокси площею 109,8 кв. м., адмінприміщення площею 176,6 кв. м., гаражі площею 582,9 кв. м., замощення, огорожа та земельна ділянка площею 0,4 га.

Іпотекодавець ПП "АВТО-ОСКАР" замінений відповідно до договору купівлі-продажу будівель та споруд від 05 вересня 2008 року за № 4655 та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05 вересня 2008 року за № 4659 на ОСОБА_1

12 лютого 2009 року було укладено укладено договір поруки № 1202-1 між КБ "Західінкомбанк"ТзОВ, ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Відповідно до акту про виконання умов договору від 12 лютого 2010 року ОСОБА_2 виконав зобовязання перед КБ "Західінкомбанк" ТзОВ в розмірі 254477 доларів США (а. с. 19).

Крім того, 12 лютого 2009 року також було укладено договір поруки № 1202-15 між КБ "Західінкомбанк"ТзОВ, ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до акту про виконання умов договору від 12 лютого 2010 року ОСОБА_2 виконав зобовязання перед КБ "Західінкомбанк"ТзОВ в розмірі 759202 грн. (а. с. 21).

Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою.

Відповідно до ст. ст. 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 556 ЦК України та договором поруки № 1202-1, а саме п.п. 2.6, 2.7 п.2 передбачено, що після виконання Поручителем зобовязання, забезпеченого порукою, Кредитор вручає Поручителю копії документів, які підтверджують права Кредитора. До Поручителя, який виконав зобовязання, забезпечене порукою, переходять усі права Кредитора у цьому зобовязанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання згідно іпотечного договору № 2111-1 від 21 листопада 2006 року, іпотечного договору № 2512-1 від 25 грудня 2007 року, укладений між Кредитором та Позичальником в розмірі частини обовязку, що виконана ним.

Згідно актів прийому-передачі документів № 1202-5 та № 1202-08 від 12 лютого 2009 року умови, зазначені законом та договором виконані (а.с. 20, 22).

Тобто, ОСОБА_2 став іпотекодержателем в договорах іпотеки № 2111-1 від 21 листопада 2006 року та № 2512-1 від 25 грудня 2007 року ( про що внесені відповідні зміни в Державний реєстр іпотек) (а. с. 24, 26, 27).

Оцінка переданого в іпотеку майна проведена за згодою сторін при укладанні договорів іпотеки і становить: будівлі і споруди 1541200 грн. 00 коп., земельної ділянки 194080 грн. 00 коп.

Згідно висновку ПП „Експерт-Рівне-Консалт про вартість будівель та споруд, що розташовані за адресою м. Рівне, вул. Фабрична, 2 становить 1587000 грн. Згідно висновку ПП „Експерт-Рівне-Консалт про експертну грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначення, розташованої в м. Рівне, вул. Фабрична, 2а складає 217520 грн., що еквівалентно 27225 доларів США.

Відповідно до ст. 37 Закону України „Про іпотеку іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Зазначені в апеляційній скарзі твердження про те, що від КБ „Західінкомбанк ТзОВ на адресу ОСОБА_5 та ОСОБА_1 не надходило жодних вимог не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з матеріалів справи КБ „Західінкомбанк ТзОВ на адресу ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2 були надіслані вимоги № 94/1 та № 95/1 від 12 лютого 2009 року про погашення кредиту за кредитним договором № 0509-1 та кредитним договором № 2111-1 (а.с., а.с. 79, 80).

Щодо тверджень про те, що правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню, то вони є безпідставними, оскільки ст. ст. 512 та 513 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Доводи апелянта, які викладені в його апеляційній скарзі не спростовують висновків суду, з якими погоджується і колегія суддів. Не може бути скасоване законне рішення з одних лише формальних підстав.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно зясував дійсні обставини по справі, дав належну оцінку зібраним доказам і постановив рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 512-514, 516, 556 ЦК України, Закону України „Про іпотеку, ст. ст. 11, 303, 304, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 15 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді: