Справа №1307/264/2012
Провадження №2/1307/169/2012

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

31 січня 2012 року Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сидорак Б.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області про визнання незаконним рішення відповідача та зобов"язання вчинити певні дії(включити у списки на одержання середньої земельної частки(паю) та надати земельну ділянку), -

в с т а н о в и в :

25.01.2012 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить: визнати незаконним рішення відповідача №130 від 22.12.2011 року та зобов"язати включити його у списки на одержання середньої земельної частки(паю) та надати йому земельну ділянку із земель запасу чи резервного фонду у розмірі, визначеному чинним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Ознайомившись з даним позовом, вважаю, що останній підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.119 ЦПК України, позов повинен містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, позивач в обгрунтування позовних вимог зазначає, що він у період часу із 1994 року по 1996 рік працював дяком у храмі ОСОБА_2 в с.Садки Жидачівського району Львівської області, також в період часу із 1994 року по 2001 рік працював дяком та паламарем у храмі Покрови Святої Богородиці у с.Вовчатичі Жидачівського району, що підтверджується відповідними довідками та у зв"язку із цим, як працівник соціальної сфери має право на середню земельну частку (пай). Незважаючи на це, його не було включено у списки у осіб при розпаюванні земель колективних сільськогосподарських підприємств на території Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області. При цьому, посилається, як підставу своїх вимог на Указ Президента України від 12.04.2000 року "Про забезпеченя економічних інтересів і соціального захисту працівників соціальної сфери села та вирішення окремих питань, що виникли у процесі проведення земельної реформи" яким передбачено право надання працівникам соціальної сфери села та пенсіонерам із їх числа земельних ділянок із земель запасу та резервного фонду для індивідуального або спільного ведення особистого підсобного господарства відповідно до положень ст.56 Земельного Кодексу України в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин. Рішенням Вербицької сільської ради №130 від 22.12.2011 року за наслідками розгляду його заяви про включення до списків на одержання земельного паю, було відмовлено у виділенні земельної частки по ВАТ "Ходорівське" у зв"язку із відсутністю у нього такого права.

За змістом ст.ст.22,23 Земельного кодексу України в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, та Указу Президента України №720 від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Особа набуває право на земельну частку (пай) за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акта.

Позивачем, в порушення вимог ст.119 ЦПК України та вищевказаних законодавчих актів в позовній заяві нічого не зазначено про те, чи ВАТ "Ходорівське" отримувало державний акт на право колективної власності на землю та не додано доказів цього.

Окрім того, позивачем не надано належних доказів того, що робота дяком та паламарем в парохіях, які знаходяться на території Вербицької сільської ради Жидачівського району дає підстави набуття ним членства ВАТ "Ходорівське" з урахуванням правових підстав та наслідків утворення з огляду на норми Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" та статутних документів, що визначали порядок набуття та збереження членства в підприємстві на час його створення.

Відповідно до вимог чинного законодавства список- додаток до державного акту на право колективної власності на землю формується самим підприємством відповідно до Статуту, розглядається і затверджується загальними зборами членів цього підприємства та підписується головою сільськогосподарського підприємства та головою місцевої ради. Питання про встановлення членства в підприємстві і надання права на земельну частку (пай) повинно вирішуватися за заявою громадянина загальними зборами зазначеного підприємства, а в разі його реорганізації - правонаступником.

Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників.

Якщо особа, яка відповідно до чинного законодавства має право на земельну частку (пай), безпідставно (помилково) не була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, то сільськогосподарське підприємство на підставі рішення загальних зборів (або уповноважених) звертається з клопотанням до місцевої ради щодо передачі із земель резервного фонду в розмірі сумарної кількості земельних часток (паїв) осіб, які не одержали сертифікати на право на земельну частку (пай).

Із змісту позовних вимог вбачається, що позивач не заявляє будь-яких вимог до ВАТ "Ходорівське" чи її правонаступника, зборів співвласників з приводу визнання та відновлення його права на земельну частку ( пай) .

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам наведених положень ст.119 ЦПК України, вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви.

На усуненя недоліків позовної заяви, позивачу слід надати нову редакцію позовної заяви, залучивши належних відповідачів та додавши докази на підтвердження позовних вимог.

Керуючись ст.ст.119,120,121 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву про визнання незаконним рішення відповідача та зобов"язання вчинити певні дії(винести рішення)- залишити без руху.

Розяснити позивачу, що строк для виправлення недоліків позовної заяви не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали. Інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Копію ухвали невідкладно відправити позивачу для усунення недоліків

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя _______________________________________________