РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2012 року Жовтневий
районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді –Трещова
В.В., при секретарі –Ткаченко В.І,
розглянувши за участю позивачів,
відповідачів та їх представників,
представника третьої особи у
відкритому судовому засіданні в
м.Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа
–КЖЕП №6 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачі звернулися з даним позовом до
суду в обґрунтування якого зазначили ,
що їм на праві спільної власності
належить квартира № 48 розташована в
будинку 12 по вул.. Танкістів у
м.Дніпропетровську. Над їх квартирою
розташована квартира відповідачів.
11.09.2011 року з вини відповідачів
відбулося залиття квартири позивачів,
чим спричинено їм матеріальну та
моральну шкоду, яку вони просили
стягнути з відповідачів.

Позивачі та їх представники в судовому
засіданні позов підтримали з підстав у
ньому викладених, просили задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
позов не визнав, та пояснив, що залиття
квартири позивачів відбулося не 11 , а 4
вересня 2011 року. Пояснив, що 11 вересня
2011 року ніякого залиття квартири
позивачів не було, а відповідальність
за залиття квартири позивачів 4.09.2011
року повинні нести не відповідачі, а
третя особа –КЖЕП №6, оскільки
відповідачі неодноразово усно
зверталися до слюсарів-сантехніків, що
працюють в КЖЕП №6 та повідомляли їх, що
в них в квартирі несправний кран, що
перекриває подачу холодної води .
Пояснив, що 4.09.2011 року він намагався
усунути неполадки вказаного крану і
відбувся зрив гран-букси крану,
оскільки він був дуже старий. Пояснив,
що ще до приїзду співробітників КЖЕП №6
ним особисто було замінено гран-буксу
крану та припинено протікання води.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні
позов не визнала, та пояснила, що
залиття квартири позивачів відбулося
не 11 , а 4 вересня 2011 року. Пояснила, що 11
вересня 2011 року ніякого залиття
квартири позивачів не було, а
відповідальність за залиття квартири
позивачів 4.09.2011 року повинні нести не
відповідачі, а третя особа –КЖЕП №6,
оскільки відповідачі неодноразово
усно зверталися до
слюсарів-сантехніків, що працюють в
КЖЕП №6 та повідомляли їх, що в них в
квартирі несправний кран, що
перекриває подачу холодної води .
Пояснила, що 4.09.2011 року відповідач
ОСОБА_4 намагався усунути неполадки
вказаного крану і відбувся зрив
гран-букси крану, оскільки він був дуже
старий. Пояснила, що ще до приїзду
співробітників КЖЕП №6 відповідачем
ОСОБА_4 особисто було замінено
гран-буксу крану та припинено
протікання води.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні
позов не визнала, та пояснила, що не
пам’ятає конкретну дату залиття
квартири позивачів. На її думку
відповідальність за залиття квартири
позивачів повинні нести не
відповідачі, а третя особа –КЖЕП №6,
оскільки відповідачі неодноразово
усно зверталися до
слюсарів-сантехніків, що працюють в
КЖЕП №6 та повідомляли їх, що в них в
квартирі несправний кран, що
перекриває подачу холодної води .
Пояснила, що в вересні 2011 року
відповідач ОСОБА_4 намагався усунути
неполадки вказаного крану і відбувся
зрив гран-букси крану, оскільки він був
дуже старий. Пояснила, що ще до приїзду
співробітників КЖЕП №6 відповідачем
ОСОБА_4 особисто було замінено
гран-буксу крану та припинено
протікання води.

Представник відповідачів в судовому
засіданні позов не визнав, посилаючись
на його безпідставність та
необґрунтованість.

Представник третьої особи –КЖЕП №6
ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що
11.09.2011 року він був черговим по КЖЕП №6 і
близько 9-ї години ранку надійшов
виклик про аварійну ситуацію в
квартирі відповідачів, а саме про зрив
гран-букси крану при самовільному
виконанні ремонтних робіт, який було
зареєстровано у відповідний журнал.
Ним було надано завдання слюсарям
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виїхати до квартири
відповідачів для усунення аварійної
ситуації. Вказані співробітники
виїхали до квартири відповідачів і
прибули до неї через 15 хвилин після
фіксації виклику, але на цей час
відповідач ОСОБА_4 вже самостійно
замінив гран-буксу крану холодної води,
а слюсар ОСОБА_8 , перекрив подачу води в
підвалі і здійснив більш якісний
ремонт крану, усунувши невелике його
підтікання, яке не зміг усунути
відповідач. Пояснив також, що він
працює на посаді головного інженера
КЖЕП №6 близько 20 років і з власного
досвіду знає, що в даному випадку
гран-буксу крану зірвало саме
внаслідок самовільного втручання
відповідачів, оскільки тиск в трубах
подачі холодної води становить 5
атмосфер, і якби гран-буксу зірвало
внаслідок тиску, то було б пошкоджено
різьбу крану і заміна гран-букси була б
неможливою. Той факт, що відповідач
самостійно зміг замінити гран-буксу на
іншу свідчить про те, що вона була саме
викручена. Пояснив, що на його думку
майнові вимоги позивачів підлягають
задоволенню в повному обсязі, а вимоги
про стягнення моральної шкоди
–частково.

Допитана у якості свідка ОСОБА_10
показала суду, що 11 вересня 20011 року їй
подзвонила позивач ОСОБА_11 і попросила
допомогти усунути наслідки залиття її
квартири . Свідок приїхала до квартири
позивачів і побачила,що внаслідок
залиття квартири позивачів було
пошкоджено меблі, матеріали стелі,
підлоги, стін. Все це було відображено в
акті, який підписала у тому числі і
свідок.

Допитана у якості свідка ОСОБА_12
показала суду, що 11 вересня 20011 року їй
подзвонила позивач ОСОБА_11 і попросила
допомогти усунути наслідки залиття її
квартири . Свідок приїхала до квартири
позивачів близько 17-00 годин і побачила,
що внаслідок залиття квартири
позивачів було пошкоджено меблі,
матеріали стелі, підлоги, стін.

Допитана у якості свідка ОСОБА_13
показала суду, що 12 вересня 20011 року її ,
як майстра КЖЕП №6, запросили для
складання акту про наслідки залиття
квартири позивачів. При огляді
квартири позивачів та складанні акту
була присутня і відповідач ОСОБА_6, яка
пояснила, що залиття квартири
позивачів відбулося внаслідок
протікання крану в квартирі
відповідачів при спробі самостійно
замінити гран-буксу. Відповідач ОСОБА_6
в присутності свідка ознайомилася з
актом і підписала його без будь яких
зауважень, та пояснила, що шкоду
відповідачі будуть виплачувати
позивачам частково по 200 гривень
щомісячно.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_8
показав суду, що він працює сантехніком
КЖЕП №6.

11.09.2011 року він був черговим
сантехніком по КЖЕП №6 і близько 9-ї
години ранку надійшов виклик про
аварійну ситуацію в квартирі
відповідачів, а саме про зрив
гран-букси крану при самовільному
виконанні ремонтних робіт, який було
зареєстровано у відповідний журнал.
Головним інженером КЖЕП №6 ОСОБА_7 було
надано завдання свідку та та ОСОБА_9
виїхати до квартири відповідачів для
усунення аварійної ситуації. Свідок та
ОСОБА_9 виїхали до квартири
відповідачів і прибули до неї через 15
хвилин після фіксації виклику, але на
цей час відповідач ОСОБА_4 вже
самостійно замінив гран-буксу крану
холодної води, а свідок , перекрив
подачу води в підвалі і здійснив більш
якісний ремонт крану, усунувши
невелике його підтікання, яке не зміг
усунути відповідач. Відповідач ОСОБА_4
пояснив свідку, що він намагався
самостійно замінити гран-буксу крану
холодної води, але під час заміни її
вирвало внаслідок великого тиску.

Вислухавши сторони, свідків
суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що
позивачі є власниками квартири № 48
розташованої в будинку 12 по вул.
Танкістів у м.Дніпропетровську, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом та визнано сторонами
справи. Квартира позивачів розташована
на 4 поверсі 9-ти поверхового житлового
будинку № 12. На 5-му поверсі, над
квартирою позивачів, розташована
квартира № 52, яка належить
відповідачам, що визнано сторонами
справи.

11 вересня 2011 року внаслідок
пошкодження крану , який перекриває
подачу води в квартиру відповідачів
відбулося затоплення квартири
позивачів, що підтверджується
поясненнями позивачів та їх
представника у судовому засіданні,
поясненнями представника третьої
особи , актом огляду квартири позивачів
від 11.09.2012 року за підписами ОСОБА_14,
ОСОБА_10, ОСОБА_15В, ОСОБА_16, актом від
12.09.2011 року складеним комісією у складі
майстра КЖЕП №6 ОСОБА_13, ОСОБА_3, в якому,
також міститься підпис відповідача
ОСОБА_6, показами свідків ОСОБА_10,
ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_13

Внаслідок вказаного залиття
було пошкоджено майно позивачів. Так,
згідно висновку експертного
товарознавчого дослідження № 3333-11 від
7.11.2011 року розмір матеріальних збитків
спричинених майну позивачів внаслідок
залиття складає 1966 гривень 8 копійок.
Згідно звіту про оцінку вартості шкоди
спричиненої залиттям нерухомого майна
позивачів від 06.10.2011 року (а.с.45)
загальна вартість проведення
відновлюваних робіт по усуненню явних
пошкоджень складає 16 358 гривень.

Правовідносини, що виникли
між сторонами справи врегульовані
нормами діючого ЦК України у тому числі
гл.82 ЦК України.

Згідно вимог ст.22 ЦК України Особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 316. ЦК України Правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно вимог ч.ч.1-4 ст.319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. При
здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав. Власність зобов'язує.
Власник не може використовувати право
власності на шкоду правам, свободам
та гідності громадян, інтересам
суспільства, погіршувати екологічну
ситуацію та природні якості землі.

Згідно вимог ст.322 ЦК України власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно вимог ч.3 ст.386 ЦК України
власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.

Оцінюючи позовні вимоги в
частині стягнення матеріальної шкоди в
розмірі 18324 гривні, 8 копійок суд
приходить до висновку, що дані позовні
вимоги є обґрунтованими , та такими , що
підлягають задоволенню, оскільки
позивачами надано належні та достатні
докази спричинення їм відповідачами
шкоди у вказаному розмірі шляхом
залиття квартири позивачів.

Суд критично ставиться до
пояснень відповідача ОСОБА_4Г в частині
того, що залиття квартири позивачів
відбулося не 11 а 4 вересня 2011 року,
оскільки вони спростовуються
поясненнями позивачів, поясненнями
представника третьої особи, показами
свідків та даними журналу обліку
викликів КЖЕП№6, згідно яких вказане
залиття відбулося саме 11.09.2011 року.

Суд, також критично
ставиться до посилань відповідачів на
те, що відповідальність за пошкодження
майна позивачів повинно нести КЖЕП № 6,
оскільки залиття квартири відбулося
внаслідок пошкодження крану холодної
води в квартирі відповідачів і тягар
утримання цього майна (крану) покладено
саме на відповідачів, як власників
квартири, складовою частиною якої є
пошкоджений кран.

Не знайшли свого
підтвердження в ході розгляду справи і
заперечення відповідачів щодо розміру
спричиненої позивачам майнової шкоди,
оскільки вони не підтверджені жодними
доказами, в той же час позивачами
надано відповідні дослідження, які
підтверджують розмір такої шкоди.

Оцінюючи позовні вимоги в частині
стягнення моральної шкоди в розмірі 30000
гривень, суд приходить до висновку, що
дані позовні вимоги підлягають
задоволенню частково.

Так, в судовому засіданні знайшов своє
об’єктивне підтвердження факт
спричинення відповідачами
матеріальної шкоди позивачам, шляхом
пошкодження належного їм рухомого та
нерухомого майна, суд приходить до
висновку про наявність права позивачів
на відшкодування кожному з них
моральної шкоди.

Так, ст. 1167 ЦК України передбачено, що
моральна шкода, завдана фізичній чи
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

У відповідності до ч.3 ст.10 та до ч. 1 ст. 60
ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі, і щодо яких
у сторін виник спір. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК
України доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що вини
відповідачів було пошкоджено належне
позивачам майно, що підтверджується
дослідженими матеріалами справи, тобто
було порушено право власності
позивачів, а саме пошкоджено їх рухоме
та нерухоме майно, вони протягом
тривалого часу були позбавлені
можливості користуватися пошкодженим
майном, витрачати кошти на його
відновлення, оскільки відповідачі в
добровільному порядку не
відшкодовують завдану шкоду, позивачі
були змушені змінювати певні умови
свого життя та побуту, оскільки
неможливість користуватися
пошкодженим майном спричинила
позивачам певні незручності для
організації свого життя. Суд вважає, що
позовні вимоги про відшкодування
моральної шкоди з даних підстав
підлягають задоволенню частково у сумі
300 гривень кожному з позивачів,
оскільки саме така сума є співмірною
завданій шкоді.

Вирішуючі позовні вимоги в частині
витрат на експертні дослідження, суд
приходить до висновку про їх
обгрунтованність, оскільки факт
понесення таких витрат
підтверджується квитанціями про їх
сплату (а.с.44.,101).

Оцінюючи позов в частині витрат на
юридичну допомогу в розмірі 650 гривень
суд приходить до наступного.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 та ст. 84 ЦПК
України витрати, пов'язані з оплатою
правової допомоги адвоката, є
витратами, пов'язаними з розглядом
справи. На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею судові витрати. За змістом
зазначених норм закону витрати
пов’язані з оплатою участі у справі
представника сторони не відносяться до
судових витрат і не підлягають
розподілу між сторонами в порядку,
передбаченому ст. 88 ЦПК України. У даній
справі ОСОБА_17 приймала участь саме у
якості представника позивача. Крім
того, позивачами в підтвердження даних
витрат надано квитанцію про оплату
правової допомоги наданої у вигляді
складання позовної заяви (а.с.9), але
діючим законодавством не передбачено
оплату витрат на складання позовної
заяви. Проаналізувавши надані та
добуті докази у їх сукупності і
взаємозв’язку, суд приходить до
висновку про безпідставність та
необгрунтованість даних позовних
вимог, тому у їх задоволенні слід
відмовити.

Судові витрати по сплаті судового
збору підлягають відшкодуванню
пропорційно задоволеним вимогам, саме
тим особам, які фактично понесли ці
витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 14, 60, 82, 88, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 18324
гривні 8 копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 в якості відшкодування
моральної шкоди 900 гривень по 300 гривень
кожному з позивачів.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_3 витрати по сплаті
судового збору за позовною вимогою про
стягнення матеріальної шкоди в сумі 94
гривні 10 копійок по 31 гривні 37 копійок з
кожного з відповідачів.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_2 витрати по сплаті
судового збору за позовною вимогою про
стягнення моральної шкоди в сумі 94
гривні 10 копійок по 31 гривні 37 копійок з
кожного з відповідачів.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_3 витрати по сплаті
судового збору за заявою про
забезпечення доказів в сумі 94 гривні 10
копійок по 31 гривні 37 копійок з кожного
з відповідачів.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_3 витрати по оплаті
експертних досліджень в сумі 1650
гривень по 550 гривень з кожного з
відповідачів.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, якщо апеляційну скаргу не
буде подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає чинності після розгляду справи
апеляційним судом.

Апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, шляхом подання
апеляційної скарги до Апеляційного
суду через місцевий суд.

Суддя

В.В.
Трещов