Номер провадження: 22-ц/1590/3949/2012
Головуючий у першій інстанції Бондар
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарях Трошині К.С., Благорозумноу О.С., Павлін О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2011 року,

встановила:

У листопаді 2010 р. ОСОБА_3 звернувся до суду із вищеназваним позовом, в якому вказав, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 17.09.08 р., скоєної з вини відповідача, належному йому автомобілю «Мітсубісі», державний номер НОМЕР_1, завдано механічних пошкоджень. Розмір завданої матеріальної шкоди становить 9 008,38 грн.. Йому також завдано моральну шкоду, яка полягає у хвилюваннях, повязаних з пошкодженням його майна, переживаннях за своє життя, зміні звичайного ритму життя, додаткових зусиллях на його відновлення. Відшкодування моральної шкоди становить 10 000 грн.. За надання правової допомоги він сплатив 4 000 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 23, 1187, 1188, 1192 ЦК просив стягнути з відповідача на його користь: 1) завдану матеріальну шкоду в розмірі 9008,38 грн.; 2) відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн.; 3) витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн..

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Зі згоди представника позивача, на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.02.11 р. позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5: 1) матеріальну шкоду в розмірі 9 008,38 грн.; 2) витрати на правову допомогу в розмірі 4 000,00 грн.; 3) державне мито в розмірі 231,00 грн. та витрати на ІТЗ у розмірі 120,00 грн.. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.07.11 р. (а. с. 74) заява ОСОБА_4 від 20.04.11 р. (а. с. 56) про перегляд заочного рішення задоволена. Заочне рішення Приморського районного суду від 09.02.11 р. скасовано. Справу призначено до розгляду.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.10.11 р. позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5: 1) матеріальну шкоду в розмірі 9 008,38 грн.; 2) державне мито в розмірі 231,00 грн. та витрати на ІТЗ у розмірі 120,00 грн.. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 оскаржує рішення в частині визначення розміру матеріальної шкоди. Просить рішення суду першої інстанції в цій частині скасувати, ухвалити нове рішення про стягнення матеріальної шкоди, який буде визначено Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального (ст. 1192 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 57, 147, 212, 224 ЦПК України) права.

Представник апелянта підтримала доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі.

ОСОБА_5 апеляційному суду письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав. В судовому засіданні вважав необхідним відхилити апеляційну скаргу, рішення залишити без змін. Посилалась на необґрунтованість скарги.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу треба задовольнити частково за таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що 17.09.08 р., керуючи автомобілем «Ніссан», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, по вул. Д. Донського в м. Одесі, виїжджаючи з прилеглої території на проїзну частину, не надав переваги автомобілю «Мітсубісі», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення, через що автомобілі отримали механічні ушкодження, що підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.12.08 р.. Відповідно до висновку № 3729 експертного дослідження від 11.10.08 р. розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Мітсубісі», державний номер НОМЕР_1, на момент складення висновку становить 9 008,38 грн.. Матеріалами справи не підтверджується спричинення позивачу моральної шкоди та понесення ним витрат на надання правової допомоги (а. с. 88 89).

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідні правовідносини між сторонами встановлені, висновки щодо обставин справи зроблені судом першої інстанції на підставі наявних у справі і наданих сторонами доказів.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо вини ОСОБА_4 у скоєнні ДТП, завданні механічних пошкоджень належному позивачу автомобілю та необхідності відшкодувати завдану матеріальну шкоду оскільки, за правилами, передбаченими ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим, помилковим є висновок суду першої інстанції, про те, що розмір матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля «Мітсубісі», державний номер НОМЕР_1, становить 9 008,38 грн., відсутність моральної шкоди та витрат на надання правової допомоги.

Судом першої інстанції рішення було ухвалено в заочному порядку, тому відповідач не мав можливості заявити в суді першої інстанції клопотання про проведення судової авто-товарознавчої експертизи щодо розміру завданої матеріальної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.04.12 р. по справі, за клопотанням відповідача, була призначена судова авто-товарознавча експертиза. Згідно висновків судової авто-товарознавчої експертизи від 10.08.12 р. (а. с. ) розмір матеріальної шкоди, завданої належному позивачу автомобілю «Мітсубісі», державний номер НОМЕР_1, становить 8 637,34 грн..

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо розміру матеріальної шкоди в сумі 9 008,38 грн., є помилковим.

Виходячи з наведеного, розмір матеріальної шкоди завданої автомобілю позивача становить 8 637,34 грн.. Доводи апелянта в цій частині є обґрунтованими.

Помилковим є також висновок суду першої інстанції щодо відсутності доказів завдання моральної шкоди та проведення витрат на надання правової допомоги.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 44 від 31.03.95 р. «Про практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з подальшими змінами та доповненнями, моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні права власності. Таким чином, завдання матеріальної шкоди автомобілю призвело до порушення права власності позивача, тим самим завдало позивачеві моральної шкоди.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи матеріальне становище сторін по справі, їх положення в суспільстві, обставини завдання шкоди та характер вини відповідача, тривалість її завдання, колегія суддів приходить до висновку, що розмір відшкодування моральної шкоди становить 1 000,00 грн..

Визначаючи розмір компенсації витрат на правову допомогу, який підлягає стягненню з відповідача, колегія суддів виходить з того, що позивачем з адвокатом ОСОБА_6 був укладений договір на надання правової допомоги (а. с. 8-а). Адвокат підготував позовну заяву (а. с. 1 4), звертався з запитами щодо надання доказів по справі (а. с. 32 33), приймав участь у судовому засіданні від 09.02.11 р. (а. с. 42 43). Колегія суддів також приймає до уваги ступінь складності справи, положення сторін у суспільстві та значення для них результату вирішення спору, вимоги розумності розміру компенсації витрат на правову допомогу та їх співмірності з ціною позову, положення постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.06 р. № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" про те, що у випадку сплати компенсації витрат на правову допомогу іншою стороною граничний розмір не повинен перевищувати суму, яка обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що розмір компенсації витрат на правову допомогу, який необхідно стягнути з відповідача складає - 335,40 грн.. = (1118,00 грн. : 4 х 3) х 40%..

Витрати ОСОБА_3 за проведення експертного дослідження становлять 450,00 грн. (а. с. 109).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Підставою для скасування рішення суду є порушення норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи щодо визначення розміру матеріальної та моральної шкоди, витрат на надання правової допомоги колегія суддів вважає, що заочне рішення суду першої інстанції необхідно скасувати, ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3: - відшкодування матеріальної шкоди в розмірі -8 637,34 грн.; - відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000,00 грн..; - витрати на правову допомогу та за проведення експертного дослідження в розмірі 785,40 грн.; - державне мито в розмірі 231,00 грн. та витрати на ІТЗ у розмірі 120,00 грн.. Всього стягнути 10 809,74 грн.. В решті позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2011 року - скасувати.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3:

- відшкодування матеріальної шкоди в розмірі -8 637 (вісім тисяч шістсот тридцять сім) грн. 34 коп..

- відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп.;

- витрати на правову допомогу в розмірі 785 (сімсот вісімдесят пять) грн. 40 коп.;

- державне мито в розмірі 231,00 грн. та витрати на ІТЗ у розмірі 120,00 грн..

Всього стягнути 10 809 (десять тисяч вісімсот девять) грн. 74 коп..

В решті позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. Є. Федорова

ОСОБА_2