Справа № 2-6758/11 Головуючий у 1
інстанції:Савицька Н.В. Провадження №
22-ц/0390/628/2012 Категорія:41 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2012 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого -судді Гапончука В.В.,

суддів -Веремчук Л.М., Подолюка В.А.,

при секретарі - Матюхіній О.Г.,

з участю:

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та
інтересах неповнолітніх ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_1, яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_7, про
встановлення порядку користування
житлом, за апеляційною скаргою
позивача ОСОБА_8 на рішення Луцького
міськрайонного суду від 17 лютого 2012
року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 17 лютого 2012 року в позові ОСОБА_2,
який діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, ОСОБА_1, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_7, про
встановлення порядку користування
житлом відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням
позивач ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій покликаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, просив його
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 апеляційну скаргу
позивача не визнала і просила її
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання не з'явилися та не
повідомили суд про причину неявки, хоча
належним чином були повідомлені про
час та місце розгляду справи
апеляційним судом.

Заслухавши пояснення відповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
слід відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін з
наступних підстав.

Відповідно до частин 2, 3 статті 64 ЖК
України члени сім'ї наймача, які
проживають разом з ним, користуються
нарівні з наймачем усіма правами і
несуть усі обов'язки, що випливають з
договору найму жилого приміщення.
Повнолітні члени сім'ї несуть
солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору. До
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

Згідно з роз'ясненнями, даними Пленумом
Верховного Суду України в п. 9 постанови
від 12 квітня 1985 р. N 2 «Про деякі питання,
що виникли у практиці застосування
судами Житлового кодексу України», суд
при вирішенні спорів про право
користування жилим приміщенням осіб,
які вселилися до наймача, повинен
з'ясувати, чи дотриманий встановлений
порядок при їх вселенні, зокрема: чи
була письмова згода на це всіх членів
сім'ї наймача, чи зареєстровані вони в
даному жилому приміщенні, чи було це
приміщення постійним місцем їх
проживання, чи вели вони з наймачем
спільне господарство, тривалість часу
їх проживання, чи не обумовлювався
угодою між цими особами, наймачем і
членами сім'ї, які проживають з ним,
певний порядок користування жилим
приміщенням.

З копії поквартирної карточки (а.с. 5)
вбачається, що сторони по справі та їх
неповнолітні діти на момент подачі
позову зареєстровані в спірній
квартирі і головним наймачем являється
позивач ОСОБА_2 Тобто, відповідачі
правомірно проживають в даній
квартирі, як члени сім'ї позивача.

Позивач не надав суду будь-яких доказів
того, що певний порядок користування
жилим приміщенням обумовлювався
угодою між ним та відповідачами по
справі.

Крім цього, судом першої інстанції
встановлено, що спірна квартира
складається: з кімнати (5) площею 10 кв.м.,
кімнати (7) площею 18 кв.м., кімнати (8)
площею 13,9 кв.м., кухні (4) площею 6,3 кв.м.,
вбиральні (2) площею 0,9 кв.м., ванної
кімнати (3) площею 2 кв.м., коридору (1)
площею 7,4 кв.м. та вмонтованої шафи (6)
площею 0,3 кв.м. Загальна площа квартири
становить 58,8 кв.м., житлова площа -41,9
кв.м.

Дана обставина підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
зокрема викопіюванням поверхового
плану квартири АДРЕСА_1 (а.с.6).

Частиною 2 статті 63 ЖК України
передбачено, що не можуть бути
самостійним предметом договору найму:
жиле приміщення, яке хоч і є
ізольованим, проте за розміром менше
від встановленого для надання одній
особі (частина перша статті 48), частина
кімнати або кімната, зв'язана з іншою
кімнатою спільним входом, а також
підсобні приміщення (кухня, коридор,
комора тощо).

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач просить виділити у його
користування дві окремі кімнати, а
відповідачам одну проміжну кімнату, що
по своїй суті суперечить вищенаведеним
нормам права, а тому обґрунтовано
вважав позовні вимоги безпідставними
та відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не впливають
на правильність рішення суду, оскільки
були предметом дослідження в суді
першої інстанції і суд дав їм правильну
оцінку з посиланням на норми чинного
законодавства.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення суду першої
інстанції постановлено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, підстав для його скасування
немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2,
який діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
від 17 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржено
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: