РІШЕННЯ

іменем України

2014/2-1236/11

2/2014/200/2012

03.04.2012

Зміївський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Пархоменко М.О.

за участю секретаря Онацької В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Змієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області, третя особа: Зміївська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 31 серпня 2000 року померла її мати ОСОБА_2. 12 травня 2011 року помер її батько ОСОБА_3 Після його смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями № 3 по провулку Зеленому в с. Борова Зміївського району. Вважає, що оскільки вона зареєстрована та мешкала за адресою: пров. Зелений, б. 3, с. Борова, то вважається такою, що прийняла спадщину у встановлений законом порядку. В Зміївській державній нотаріальній конторі їй було відмовлено в оформленні права власності на вищезазначений житловий будинок, оскільки право власності на житловий будинок оформлено Рішенням Готвальдської районної ради народних депутатів № 144 від 21 березня 1989 року на імя її батька, але свідоцтво про право власності не видавалось, так як її батько не звертався із заявою про його видачу.

У звязку з вищевикладеним, позивач змушена звернутися до суду за захистом свого порушено права та спросить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 3 по провулку Зеленому в с. Борова Зміївського району у порядку спадкування за законом після померлого 12 травня 2011 року ОСОБА_3.

У судове засідання позивач та її представник, Браславська О,А., яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги, у судове засідання не зявилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача Борівської сільської ради Зміївського району, у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Третя особа Зміївська державна нотаріальна контора у судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, право власності на житловий будинок № 3 по провулку Зеленому в с. Борова Зміївського району Рішенням Готвальдською районною Радою народних депутатів № 144 від 21 березня 1989 року визнано за ОСОБА_3І.(а.с. 12, 19-20).

Будинок за вказаною адресою побудований у 1964 році та не введений померлим ОСОБА_4 за життя в експлуатацію та свідоцтва про право власності ним не отримувалося (а.с. 13-18).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Так, 05 серпня 1992 року постановою Кабінету Міністрів України № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення»було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію обєктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності.

З аналізу положень Основного закону України та Цивільного кодексу України вбачається, що право власності на приватні житлові будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, повинно оформлюватись без прийняття таких будинків в експлуатацію.

Таким чином, суд приходить до висновку, що будівництво спірного будинку здійснювалося відповідно до діючого на той час законодавства та належить на праві власності померлому ОСОБА_3

Далі, як вбачається з матеріалів справи, позивач є дочкою померлого ОСОБА_3, на момент його смерті мешкала разом з ним, що відповідно до положень ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після померлого батька (а.с. 8, 11).

Враховуючи вищевикладене, суд всебічно, повно, обєктивно та безсторонньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності та кожен окремо, визнає позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 5, 11, 16, 1268 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок з надвірними будівлями, розташованого за адресою: пров. Зелений, 3, с. Борова Зміївського району Харківської області, у порядку спадкування за законом після померлого 12 травня 2011 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.О. Пархоменко