справа № 2-2025/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2011 року квітня 15 дня Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, одноособово, під головуванням судді Чулініна Д. Г.,

за секретаря Майної Г. Є.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровськ в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго"про визнання акту виявлення порушення незаконним та розірвання договору та за зустрічним позовом про стягнення суми,

встановив:

Відповідач, ПАТ ЕК "Дніпрообленерго" (, м. Дніпропетровськ), проти позову заперечував предявленням зустрічних вимог з посиланням на законність проведеного нарахування відшкодування завданої шкоди розкраданням електроенергії самовільним підключенням поза приладами обліку, з приводу якого укладений договір реструктуризації, а також на відсутність способу правового захисту, обраного позивачем.

Позивач в судовому засіданні повністю підтримала вимоги, предявлені через суд у березні 2010 року на предмет припинення стягнення з неї суми, нарахованої відповідачем за використання електроенергії поза приладами обліку, з підстав порушення методики обрахування розміру шкоди через застосування розрахункового періоду без врахування виду виявленого порушення, зміни тарифів, а так само на предмет розірвання договору, укладеного нею з відповідачем щодо розстрочення виплати нарахованої суми відшкодування, який би вона не укладала б за звичайних обставин, якби була обізнана з допущеними відповідачем порушеннями під час обчислення суми відшкодування. Пояснила, що через свій похилий вік та мале пенсійне забезпечення не має змоги сплатити суму, предявлену відповідачем, і акт підписала, не розуміючи наслідків цього, під впливом тяжких сімейних обставин поховання свого чоловіка, який помер влітку 2009 року. Визнала, що в сараї належного їй домоволодіння, де трималася свійська тварина, виявили розетку з проводкою підключеною до мережі поза приладом обліку на відстані 25 метрів до жилого будинку, в якому проживає племінниця.

Представник відповідача в судовому засіданні виклав доводи заперечень і зустрічної позовної заяви, але для виступу з промовою в судових дебатах після перерви не зявився. В обґрунтування своїх вимог і заперечень відповідач посилався на те, що періодичність технічної перевірки не встановлена для відповідача, який під час контрольного зняття показань приладу обліку проводить лише звірку показань з наведеними споживачем в розрахункових документах. Через це розмір шкоди обрахований з огляду на виявлене приховане підключення проводки за три роки до дня встановленого порушення за тарифом, введеним в дію з 01.09.2006. Представник відповідача наполягав на тому, що визнання акту незаконним не визначено законодавством способом правового захисту. Відповідач просив стягнути 9 177 гривень 04 коп., які позивач в порушення умов укладеного договору не виплатила частинами, попри взяті зобовязання виконати оплату не пізніше 25 числа поточного місяця з грудня 2009 року до жовтня 2010 року. Представник відповідача мотивував нарахування суми відшкодування строком позовної давності, а не характером і видом порушення користування електроенергією.

Свідок ОСОБА_3 під присягою доповіла суду, що у складі комісії проводила технічну перевірку електролічильника на вулиці Курська, 28, в м. Дніпропетровську, під час якої у жилому будинку вимкнули через запобіжні пробки електроживлення, перевірили роботу електроприладів в приміщеннях і під час перевірки електромережі господарських будівель і споруд виявили провід, підведений до сараю, де в цей час під напругою залишалася роботи розетка, що продемонстрували мешканцям за допомогою увімкнення утюга. Після перевірки провід зрізали та демонтували розетку, яка мала робочий вигляд. Склали схему підключення до мережі з огляду на те, що провід від сараю під дахом будинку заходив на горище, де провід губився в глині, а тому яким чином і в якому місці здійснене підключення ними істинно встановлено не було.

Допитаний під присягою ОСОБА_4 свідчив перед судом, що за його участі проводилася перевірка технічного стану приладу обліку та електромережі жилого будинку на вулиці Курська, 28, в м. Дніпропетровську, під час якої він вимикав електроживлення і на горищі виявив провід, що був підключений до електролічильника, та який був підведений до сараю, що відносився до цього домоволодіння. Уточнив, що спочатку перевірив наявність напруги за допомогою спеціальних електроприладів, а потім продемонстрував мешканцям домоволодіння підключення проводу поза приладами обліку шляхом підключення утюга до виявленої в сараю розетки.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків і дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про часткове задоволення позову з відмовою в задоволенні зустрічних вимог, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

03.09.2000 позивач відповідно до ст.ст. 25, 26 Закону України Про електроенергетикууклала з відповідачем договір № 7225019 про користування електричною енергією для побутових споживачів (а.с. 14-15), за умовами якого позивач приєдналася до електромережі, та для її потреб постачається електроенергія до домоволодіння на вулиці Курська, 28, в м. Дніпропетровську із встановленою потужністю електрообладнання 4,5 кВт з обліком спожитої електроенергії електролічильником 06593 СО-И446. Умовами п.п. 2.7, 3.3, 3.4, 3.6, 4.17 цього договору, що обовязкові для сторін згідно з ст. 629 ЦК України, визначена межа розподілу на ізоляторах будинку з контрольним зняттям не рідше одного разу на рік показань приладу обліку відповідачем, з проведенням планової перевірки такого приладу і електроустановок та правом позивача оскаржувати дії представників відповідача.

Домоволодіння на вулиці Курська, 28, в м. Дніпропетровську позивач 23.06.1991 успадкувала і використовує для проживання членів своєї сімї, що сторонами визнано і доказуванню не підлягає.

02.11.2009 за наявності приладу обліку спожитої електроенергії типу СО-И446 з непорушеною пломбою повірки з тавром за третій квартал 1999 року під час планової його перевірки встановлено споживання електроенергії шляхом самовільного підключення проводу до облікової електромережі поза приладом обліку, що виявлено у спосіб вимкнення запобіжних пробок, за якого диск електролічильника не обертається, але одна розетка у господарській будівлі на подвірї залишилася під напругою, електроенергія споживається та електролічильником не враховується, про що трьома працівниками відповідача згідно з п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999, складений акт № В026805 про порушення абзацу 4 п. 48 цих Правил (а.с. 8).

Як вбачається з акту, підписаного позивачем, від неї зауважень і заперечень щодо виявленого порушення не надійшло, а безоблікове підключення демонтовано в її присутності того ж дня.

Наведені в акті дані про однакову родову належність матеріалу та переріз проводу, яким виконані безоблікове підключення і ввід до електролічильника в тісному звязку з добутими свідченнями про місце виявлення самовільно підключеного проводу та візуальний спосіб виявлення порушення викликають у суду неспростовні сумніви в істинності відомостей складеної схеми порушення, які мають характер припущень і згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України не можуть прийматися до уваги щодо встановлення безоблікового підключення до внутрішньо будинкової електромережі після межі розподілу. Жодних інших відомостей за допомогою належних засобів доказування не добуто, а джерела їх отримання, на які б міг вказати відповідач, вичерпані. Відповідно, за презумпцією добросовісності позивача за ст. 12 ЦК України суд відкидає, як невстановлений, факт підключення після межі розподілу до внутрішньо будинкової мережі у прихований спосіб.

Відповідач через засідання комісії 1 РЕМ з розгляду актів порушення споживачем Правил користування електроенергією для населення, відображеного в протоколі № 148 від 03.11.2009, попри заяву позивача відкласти розгляд питання про розмір відшкодування визначив відшкодування збитків на суму 13 110 гривень 06 коп. з розрахунку на спожиті поза обліком 53 818 кВт*г протягом розрахункового періоду 1 096 днів до дня виявлення порушення, виходячи з потужності самовільного підключення розрахованої у 6,138 кВт. З розрахованої суми позивач виплатила на користь відповідача 3 933 гривні 02 коп., що він сам визнав, а на суму залишку сторони 06.11.2009 підписали договір про розстрочення її виплати ануїтетними платежами до жовтня 2010 року, який позивач не виконувала.

Розвязуючи спір, суд виходить з наявних договірних відносин між сторонами спору з постачання електроенергії, в яких не встановлено розбіжності між межею розподілу електромереж та місця встановлення приладу обліку електричної енергії, а відповідач відповідно до ст.ст. 19, 611 ЦК України вправі застосувати оперативно-господарські санкції, передбачені п. 53 зазначених вище Правил, з нарахуванням відшкодування збитків і припиненням постачання електроенергії.

Згідно з ст.ст. 22, 623 ЦК України втрати, які відповідач зазнав від споживання позивачем електроенергії поза приладами обліку, відносяться до реальних збитків, розмір яких має доводи відповідач як кредитор. Водночас, за ч. 3 ст. 22 ЦК України допускається виплата компенсації, сума якої не відповідає дійсному розміру збитків, на підставі чого відповідач вправі розрахувати такий вид відшкодування збитків відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 04.05.2006, у чинній редакції до змін, внесених постановою НКРЕ № 1338 від 14.10.2010.

Зясовані обставини переконують суд в неправильному визначені відповідачем виду порушення, якого припустився позивач, оскільки безсумнівно не доведено і судом не встановлено, що електропроводка самовільно підключена до власної внутрішньо будинкової електромережі позивача, через що відповідач вправі вирахувати в односторонньому порядку компенсацію на підставі встановленого порушення, визначеного в пп. 4 п. 3.1 розділу 3 зазначеної Методики.

Відповідач актом не зафіксував встановлення приладу, який би знижував показання приладу обліку. Так само, відповідач, оскільки ним іншого не доведено, не використовував умови договору поставки від часу його укладення для проведення технічної перевірки електричних мереж, в тому числі, до яких самовільно комутований провід, що виявлений без жодних ускладнень його працівниками під час технічної перевірки приладу обліку.

Відповідно, компенсація згідно з п. 3.3 бцієї Методики має розраховуватися з добутку добової величини розрахункового споживання електричної енергії; тарифу для населення, що діяв у спірний період споживання необлікованої електричної енергії, та кількості днів, яка у випадку самовільного підключення споживачем проводів до електричних мереж енергопостачальника за відсутності даних про останню технічну перевірку такої електричної мережі не може перевищувати сумарну кількість днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення.

За таких обставин відповідач помилково розраховував добовий обсяг споживання електричної енергії, виходячи з величини потужності споживання в однофазній мережі, для застосування п. 3.5 Методики, замість того або визначити розрахунковий добовий обсяг споживання електричної енергії згідно з абзацом першим п. 3.4 Методики. Внаслідок такої помилки, на переконання суду, відповідач допустив арифметичну помилку в обсязі спожитої електроенергії і, відповідно, суми компенсації, яка мала скласти 1 727 гривні 96 коп. як добуток затвердженого тарифу 0,2436 гривень та 7 093,45 кВт*г, які сумарно складаються з 3 162,25 кВт*г (добуток 24 годин*4,5 кВт договірної потужності*0,8 коефіцієнту сезонності*0,2 коефіцієнту використання потужності) за 183 дні літнього часу і 3 931,2 кВт*г (добуток 24 годин*4,5 кВт договірної потужності*1,0 коефіцієнту сезонності*0,2 коефіціенту використання потужності) за 182 дні зимового часу.

Обираючи спосіб захисту порушених інтересів позивача, суд згідно з ст. 4 ЦПК України виходить з того, що в питанні змісту позову він не звязаний доводами сторін, а має забезпечити ефективний спосіб правового захисту згідно з законом з тим, щоб припинити порушення інтересів та запобігти порушенню цивільних прав позивача з договору в майбутньому.

Дійсно, акт про порушення правил споживання не тягне наслідків правочину, оскільки за правовою природою лише засвідчує собою наявність такого юридичного факту відповідно до ст. 11 ЦК України як протиправну дію сторони договору, через що заперечення його законності і відповідності обєктивній істині відносяться до його оцінки судом як одного з доказів, що надаються на підтвердження вимог постачальника про стягнення суми.

Проте, право оскарження вимагає незаперечної правової оцінки на відповідність приписам актів цивільного законодавства тих чи інших дій або бездіяльності, прийнятих рішень в юрисдикційній формі захисту шляхом декларування такої оцінки з силою авторитету державної влади, що слідує з тлумачення Конституційним Судом України права на судовий захист в рішенні від 25.12.1997 у справі за зверненнями жителів міста Жовті Води.

Внаслідок цього суд не може вирішувати вимоги про визнання зазначеного акту незаконним з точки зору застосування такого способу правового захисту, а має їх розвязати по суті для висновку, в цілому, про наявність достатніх правових підстав для предявлення кредитором до стягнення з споживача сум відшкодування збитків, які останній заперечує. Загроза майнових втрат та припинення постачання електроенергії внаслідок недобросовісних дій кредитора за тлумаченням Конституційним Судом України інтересу як самостійного об'єкта судового захисту в рішенні від 01.12.2004 у справі про охоронюваний законом інтерес визначають для споживача його охоронюваний законом інтерес запобігти порушенню своїх майнових прав з договору.

Таким чином, встановивши визначення відповідачем відшкодування збитків з порушенням ч. 3 ст. 22 ЦК України у більшому розмірі, ніж це встановлено законодавством, суду належить дійти висновку про покладення на позивача обовязку в більшому обсязі порівняно з умовами договору, чим порушені інтереси позивача щодо справляння справедливої платні на користь відповідача і щодо запобігання припиненню електропостачання, на підставі чого такі майнові інтереси згідно з ч. 2 ст. 15 ЦК України підлягають захисту, визначаючи виникнення спору про право цивільне, що підлягає вирішенню судом, у звязку із недобросовісним застосуванням відповідачем оперативно-господарських санкцій в порушення ч. 2 ст. 19 цього Кодексу.

З наведених посилок належить дійти висновку, що згідно з абзацом другом ч. 2 ст. 16 ЦК України підлягають визнанню по суду незаконними дії створеної відповідачем комісії з розгляду акту порушення, враховуючи, що умовами п. 4.17 договору постачання між сторонами встановлено в якості способу правового захисту оскарження дій представників відповідача, повноваження яких відповідно до ч. 2 ст. 527 ЦК України можуть слідувати з обстановки виконання. Правовий захист інтересів позивача внаслідок правової невизначеності, створеної оспорюванням кредитором-монополістом обсягу цивільного обовязку, не буде достатньо ефективним без припинення за п. 7 абз. 1 ч. 2 ст. 16 цього Кодексу правовідношення щодо стягнення на користь відповідача в якості відшкодування збитків 11 382 гривень 10 коп. в межах заявленої позивачем суми, оскільки за відсутності предмету розстрочення договір про це в силу ст. 638 ЦК України вважається сторонами спору неукладеним.

З наведених підстав в зустрічному позові відповідачу належить відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача з відшкодуванням позивачу справленого судового збору.

Керуючись ст.ст. 214-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовільнити частково.

Дії комісії 1 РЕМ Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" з розгляду третього листопада 2009 року акта № В026805 від другого листопада 2009 року про порушення Правил користування електричною енергією для населення визнати незаконними.

Стягнення 9 177 гривень 04 коп. з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" (, м. Дніпропетровськ) припинити.

ОСОБА_1 в іншій частині позову та Публічному акціонерному товариству "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" в зустрічному позові до ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" (, м. Дніпропетровськ) на користь ОСОБА_1 відшкодування судового збору в сумі 91 гривня 77 коп.

Рішення підлягає оскарженню до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а так само відсутніми в засіданні заінтересованими особами з наступного за днем вручення його копії.

Суддя