ун. № 2-6349/11
пр. № 2/2608/1149/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2012 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді : Т.О. Величко,

при секретарі: А.А. Холявчук,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Святошинського районного суду м. Києва із зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з 13.08.2009 року шлюб з відповідачем розірвано на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва.

Від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Впродовж останніх років відповідач не виконує своїх обов»язків по утриманню дитини, не надає для цього ніяких коштів, при цьому зазначала, що інших дітей у відповідача по справі не має, працює та отримує заробітки.

У добровільному порядку відповідач відмовляється від вирішувати питання щодо утримання дитини.

Просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача у справі, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судове засідання сторони не з»явилися, про місце та час повідомлені належним чином, позивач просив слухати справу за її відсутності.

Відповідач подав письмову заяву про часткове визнання позову, просив стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, а справу розглядати за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 13.08.2009 року шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Впродовж останніх років відповідач не виконує своїх обов»язків по утриманню дитини, не надає для цього ніяких коштів, при цьому зазначала, що інших дітей у відповідача по справі не має, працює та отримує заробітки.

На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та надані сторонами пояснення по справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, враховуючи те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проте не заперечує проти сплати аліментів на їх утримання, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до відповідно до ст. ст. 180, 181,182, 185 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі або у натуральній формі, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров»я і матеріальне становище дітей, стан здоров»я і матеріальне становище платника аліментів.

Одночасно, відповідно до ч 1 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Крім того, відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК ) і виплачуються щомісячно.

При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 тієї ж постанови Пленуму ВСУ, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення для справи, зокрема те, що відповідач по справі не працює, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який необхідно встановити на користь позивачки по справі має сплачуватись у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача у справі, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути також судовий збір в розмірі 107 гривень 30 копійок на користь держави.

На підставі зазначеного, керуючись п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»від 15 травня 2006 року, ст. ст. 80, 179-183, 185, 191 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, що мешкає в АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_1, яка проживає за адресою АДРЕСА_2, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку ОСОБА_2, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.09.2011 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, що мешкає в АДРЕСА_1, 107 гривень 30 копійок судового збору на користь держави.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя:

< Текст >