Гайворонський районний суд
Кіровоградської області
м.Гайворон, вул.Воровського, 3
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2013 року Гайворонський
районний суд Кіровоградської області в
складі:

головуючого судді Панасюк І. В.,

при секретарі Волощуку В.В,

з участю представника позивача
адвоката ОСОБА_1, представника

відповідача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Гайвороні справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Котовської
сільської ради, Гайворонського району,
Кіровоградської області про визнання
недійсним заповіту посвідченого 09.07.2012
року,

В С Т А Н О В И В :

До Гайворонського районного суду
звернулась ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4,
Котовської сільської ради,
Гайворонського району,
Кіровоградської області про визнання
недійсним заповіту посвідченого 09.07.2012
року. Позовні вимоги мотивувала тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна тітка
ОСОБА_6. Позивач здійснювала догляд за
покійною і остання 08.06.2011 року склала на
її ім"я заповіт. Коли позивач
звернулася в нотаріальну контору з
заявою про прийняття спадщини, то стало
відомо, що заповіт на її ім"я скасовано
і складено новий заповіт від 09 липня 2012
року на користь відповідача. Позивач
вважає, що ОСОБА_6 в останні місяці
перед своєю смертю знаходилась у
важкому фізичному стані, її
волевиявлення не могло бути вільним і
відповідати її волі, вона не могла
розуміти значення своїх дій та
керувати ними при складанні заповіту.

В судовому засіданні позивач заявлений
позов підтримала. Пояснила, що
доглядала покійну ОСОБА_6. Останнім
часом ОСОБА_6 погано бачила і не могла
сама ставити підпис, тому позивач
розписувалась за неї при отриманні
пенсії. Від людей дізналась, що
відповідач переробила заповіт
покійної на свою користь.

Відповідач в судовому засіданні
заявлений позов не визнала. Пояснила,
що доглядала покійну ОСОБА_6 останні 1,5
місяці перед її смертю. Покійна
являється їй також рідною тіткою.
ОСОБА_6 повідомила, що хоче написати
заповіт на її користь і тоді вона
привела секретаря сільської ради яка і
оформила заповіт. В заповіті писала
вона, а підпис поставила ОСОБА_6.

Представник відповідача Котовської
сільської ради - сільський голова
Стародуб Л.В. в судовому засіданні
позов не визнала. Пояснила, що спочатку
за ОСОБА_6 доглядала ОСОБА_3. В червні
місяці ОСОБА_4 прийшла до неї і
повідомила, що ОСОБА_6 зачинена і не
доглянута і тому вона буде за нею
доглядати. ОСОБА_6 до лікарів не
зверталась. Десь за місяць до смерті
ОСОБА_6, вона бачила останню, яка
нормально говорила і спілкувалась по
суті. Про другий заповіт ОСОБА_6 їй
нічого не відомо. За складання
заповітів відповідає секретар
сільської ради.

Допитані в судовому засіданні в якості
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
пояснили, що їм відомо про те, що ОСОБА_3
доглядала покійну ОСОБА_6, яка
проживала сама.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_11 пояснила, що ОСОБА_6 є її
рідною сестрою. ОСОБА_3 неналежним
чином доглядала ОСОБА_6. Про заповіти
ОСОБА_6 їй нічого не повідомляла. Бачила
ОСОБА_6 за день до смерті, остання все
розуміла і нормально спілкувалась.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_12 пояснила, що працює
секретарем сільської ради. До неї
звернулась ОСОБА_4 і повідомила, що
ОСОБА_6 хоче зробити на її користь
заповіт. Тоді вона пішла до ОСОБА_6 і та
їй сказала, що хоче все заповісти
ОСОБА_4. Після цього вона повернулась на
роботу, підготувала на комп"ютері
заповіт, заяву про скасування
попереднього заповіту і прийшла до
ОСОБА_6. Там вона все прочитала, ОСОБА_6
сказала, що не може писати і щоб за неї
написала ОСОБА_4, що та і зробила. Підпис
під заповітом ОСОБА_6 поставила
особисто. Свідків ОСОБА_6 не хотіла і
тому вона їх не звала.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що є
рідним братом покійної ОСОБА_6. ОСОБА_3
оформилась доглядати за ОСОБА_6, але
цього не робила. Він побачивши це
забрав сестру до себе додому, де та
прожила 4 дні. Потім його сестра
повернулась до себе додому разом з
ОСОБА_4, яка доглядала за нею. ОСОБА_6
казала, що зробить заповіт на ОСОБА_4.
Про те, щоб його сестра втрачала глузд
йому не відомо.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_13 пояснив, що
ОСОБА_4 позичала в нього гроші на
поховання ОСОБА_6. Йому нічого не відомо
про те, щоб ОСОБА_6 втрачала глузд.

Вислухавши думку позивача,
відповідачів, пояснення свідків,
вивчивши матеріали цивільної справи
суд вважає, що заявлений позов підлягає
задоволенню.

Судом встановлені слідуючі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_6 (а.с.7). За життя ОСОБА_6 08
червня 2011 року склала заповіт, яким
свій державний акт на право приватної
власності на землю серії IV-КР №035677,
площею 2,84 га та свій жилий будинок, який
знаходиться в АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_3.
Вказаний заповіт було посвідчено
ОСОБА_12, секретарем виконавчого
комітету Котовської сільської ради
Гайворонського району Кіровоградської
області (а.с.8). Пізніше ОСОБА_6 склала
заповіт від 09 липня 2012 року, яким все
своє майно, де б воно не було та з чого б
воно не складалося і взагалі все те, на
що вона по закону матиме право, та що
буде їй належати на день смерті,
заповіла ОСОБА_4. Вказаний заповіт
також було посвідчено ОСОБА_12,
секретарем виконавчого комітету
Котовської сільської ради
Гайворонського району Кіровоградської
області (а.с.31).

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є
особисте розпорядження фізичної особи
на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст.1247 ЦК України заповіт
складається у письмовій формі, із
зазначенням місця та часу його
складення. Заповіт має бути особисто
підписаний заповідачем. Заповіт має
бути посвідчений нотаріусом або іншими
посадовими, службовими особами,
визначеними у ст.ст. 1251-1252 цього
Кодексу.

Якщо особа не може особисто підписати
заповіт, він підписується відповідно
до ч. 4 ст. 207 ЦК України.

Статтею 1248 ЦК України передбачено, що
нотаріус посвідчує заповіт, який
написаний заповідачем власноручно.
Згідно з частиною 2 цієї статті,
нотаріус на прохання особи може
власноручно записати заповіт з її слів.
У цьому випадку заповіт має бути вголос
прочитаний заповідачем і підписаний
ним. Якщо заповідач через фізичні вади
не може сам прочитати заповіт,
посвідчення заповіту має відбуватися
при свідках. Такі ж вимоги передбачені
і для випадків, коли заповіт
посвідчується уповноваженою на це
посадовою особою органу місцевого
самоврядування.

Частиною 5 ст. 1253 ЦК України
передбачено, що свідки при яких
посвідчено заповіт, зачитують його
вголос і ставлять свої підписи на
ньому.

Відповідно до вимог Порядку вчинення
нотаріальних дій посадовими особами
органів місцевого самоврядування,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України 11.11.2011 N 3306/5,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 14 листопада 2011 р. за N 1298/20036
передбачено, що якщо нотаріальна дія
вчиняється поза приміщенням органу
місцевого самоврядування, то в
посвідчувальному написі на документі і
в реєстрі для реєстрації нотаріальних
дій записується місце вчинення
нотаріальної дії із зазначенням
адреси, а також причини, з якої
нотаріальна дія вчиняється поза
приміщенням органу місцевого
самоврядування. У разі, якщо за фізичну
особу, яка внаслідок фізичної вади,
хвороби не може власноручно підписати
заповіт чи заяву, підписується інша
фізична особа, посадова особа органу
місцевого самоврядування встановлює
особу громадянина, що бере участь у
нотаріальній дії, і особу громадянина,
який підписався за нього. Копія
документа, за яким встановлюється
особа, долучається до примірника
документа, який залишається у справах
органу місцевого самоврядування. Якщо
заповідач через фізичні вади не може
сам прочитати заповіт, посвідчення
заповіту має відбуватися в присутності
не менш як двох свідків. Свідками
можуть бути лише особи з повною
цивільною дієздатністю. Свідками не
можуть бути посадова особа органу
місцевого самоврядування, яка
посвідчує заповіт, спадкоємці за
заповітом, члени сім'ї та близькі
родичі спадкоємців за заповітом, особи,
які не можуть прочитати або підписати
заповіт. Текст заповіту має містити
відомості про особи свідків, а саме:
прізвище, ім'я, по батькові кожного з
них, дату народження, місце проживання,
реквізити паспорта чи іншого
документа, на підставі якого було
встановлено особу свідка. Свідки, при
яких посвідчено заповіт, зачитують
його вголос та ставлять свої підписи на
ньому. Особа, на користь якої
заповідається майно, не має права
підписувати його за заповідача.

В судовому засіданні з показів
відповідача ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_12
встановлено, що напис від імені
заповідача ОСОБА_6 виконано ОСОБА_4
Свідки при складанні заповіту не
запрошувались. Відповідно до висновку
експерта №14/02 судово-почеркознавчої
експертизи від 04.03.2013 року підпис від
імені ОСОБА_6 в заповіті від 09.07.2012 року,
посвідченому секретарем виконавчого
комітету Котовської сільської ради
Гайворонського району Кіровоградської
області ОСОБА_12, та зареєстрованому в
реєстрі за №63, який міститься в графі
"Підпис: ОСОБА_6", виконаний не самою
ОСОБА_6, а іншою особою. Цей підпис був
виконаний під впливом штучних
збиваючих факторів - спочатку даний
підпис був перетиснений безпосередньо
на досліджуваний документ із якогось
зі справжніх підписів ОСОБА_6, а потім
наведений пастою кулькової ручки,
барвником темно-синього кольору.

Відповідно до ч. 2 п. 16 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року №7 "Про судову практику у справах
про спадкування" передбачено, що
заповіт є правочином, тому на нього
поширюються загальні положення про
правочини, якщо в книзі шостій ЦК
України немає відповідного правила.

Положення ст. 202, ч. 3 ст. 203 ЦК України,
які поширюються на заповіт як на
односторонній правочин, дійсно
передбачають, що дії заповідача,
спрямовані на досягнення певного
результату, мають об"єктивно
відображати його внутрішню волю і що
таке волевиявлення повинно бути
вільним.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд вважає, що обставини, за
яких був посвідчений заповіт ОСОБА_6
від 09.07.2012 року, не дають підстав
вважати, що волевиявлення заповідача
було вільним і відповідало його
внутрішній волі, а тому позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідачів в рівних частинах
підлягають стягненню понесені
позивачем судові витрати, що
складаються з сплаченого судового
збору на загальну суму 214 грн. 60 коп.,
витрати на проведення експертизи в
розмірі 1765 грн. 44 коп., а всього 1980 грн. 04
коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.1257
ЦК України,

В И Р І Ш И
В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Котовської
сільської ради, Гайворонського району,
Кіровоградської області про визнання
недійсним заповіту посвідченого 09.07.2012
року задовольнити повністю.

Визнати недійсним заповіт від 09 липня
2012 року на ім"я ОСОБА_4, складений
ОСОБА_6, посвідчений 09 липня 2012 року
секретарем виконавчого комітету
Котовської сільської ради
Гайворонського району Кіровоградської
області ОСОБА_12, та зареєстрований в
реєстрі за №63.

Стягнути з ОСОБА_4 990 грн. 02 коп., та з
Котовської сільської ради
Гайворонського району Кіровоградської
області 990 грн. 02 коп., судових витрат на
користь ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції (Гайворонський
районний суд), шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя:
І. В. Панасюк

Дата документу 20.03.2012