Номер провадження: 22-ц/1590/9566/12
Головуючий у першій інстанції Жигулін
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2012 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Павлін О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 червня 2012 року,

встановила:

У листопаді 2011 р. публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі Банк) звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому вказало, що ОСОБА_3 порушує договірні обовязки з повернення кредиту, сплаті процентів за кредитним договором № ODXRRX09390106 від 08.02.07 р. (далі Кредитний договір) про надання кредиту у сумі 2 789,00 грн., під 12,0 % річних, з кінцевим терміном повернення 07.02.08 р..

Станом на 22.02.11 р. загальний розмір заборгованості складає 31 949,53 грн., в тому числі: - заборгованість за кредитом 2 789,90 грн.; - заборгованість за відсотками 13 398,53 грн.; - заборгованість по комісії за користування кредитом 552,42 грн.; - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 13 211,08 грн.; - штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) 1497,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, Банк просив стягнути на користь Банку з ОСОБА_3: 1) заборгованість за кредитним договором у розмірі 31 949,53 грн.; 2) судовий збір в сумі 319,50 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120,00 грн..

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника та прийняття заочного рішення у разі відсутності відповідача.

Відповідач ОСОБА_3 помер 27.03.07 р..

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.06.12 р. у задоволенні позовних вимог Банку відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на те, що рішення ухвалено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального (ст. ст. 526, 527, 530, 607, 1268, 1281, 1282 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 37, 201, 214 ЦПК України) права.

Представник Банку в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Причини неявки представника суду не повідомив, заяв та клопотань не надав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу треба задовольнити частково за таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову Банку, суд першої інстанції виходив з того, що стягнення заборгованості з відповідача неможливо, оскільки ОСОБА_3 помер 27.03.07 р.. Правовідносини допускають правонаступництво. Інші особи, на яких можна покласти обовязок за укладеним ОСОБА_3 кредитним договором, позивачем не визначені (а. с. 28).

Колегія суддів вважає, що погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна, таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Встановлено, що між сторонами склалися кредитні правовідносини.

Встановлено, що 08.02.07 р. між Банком та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № ODXRRX09390106 (далі Кредитний договір) про надання кредиту у сумі 2 789,00 грн., під 12,0 % річних, з кінцевим терміном повернення 07.02.08 р. (а. с. 4 6). ОСОБА_3 помер 27.03.07 р. (а. с. 20) Позов подано Банком 29.06.11 р., тобто через чотири роки після смерті позичальника за кредитним договором.

Статтею 1281 ЦК України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 37, п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України у разі смерті фізичної особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Суд своє ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

На запит апеляційного суду Одеської області Ізмаїльська державна нотаріальна контора листом від 01.11.12 р. (а. с. 59) повідомила, що після смерті ОСОБА_3Д заяви при прийняття спадщини або про видачу свідоцтв про право на спадщину від його спадкоємців до контори не надходили з дня його смерті, спадкова справа на заведена.

Згідно з ч. 1 ст. 310 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції і закриває провадження у справі з підстав, визначених у ст. 205 цього Кодексу.

Ураховуючи, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням ухвали про закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 205, 210, 303, 310, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» - задовольнити частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 червня 2012 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. М. Миза

ОСОБА_1