Справа № 230/4206/12
У Х В А Л А

18 грудня 2012 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Славінської Н.Л.

з участю:

секретаря судового засідання Мазур В.А.

представників:

позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ФГ «САМ+ЛТС» ОСОБА_3

голови ФГ «САМ+ЛТС» ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шаргороді в залі суду справу за позовом ОСОБА_5 до Фермерського господарства «САМ+ЛТС» про усунення перешкод у використанні земельних ділянок та стягнення шкоди і витрат,

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявив клопотання, підтримане позивачем ОСОБА_5 та представником ОСОБА_2, про те, щоб розглянути клопотання, подане позивачем вдруге 27.11.2012 року, та доручити Державній інспекції сільського господарства у Вінницькій області провести обстеження земельних ділянок позивача та скласти розрахунок заподіяної шкоди у 2011-2012 роках самовільним використанням відповідачем земельних ділянок позивача за №179 площею 1,1625 га під багаторічними насадженнями та площею 1,2645 га під ріллею, що належать останньому на підставі державних актів серії ЯЖ №№259160, 260187 від 29.01.2009 року, посилаючись на те, що позивач, при підготовці до подачі позову, 10.09.2012 року звертався у вказаний компетентний орган з метою встановлення факту використання відповідачем його земельних ділянок без достатніх правових підстав та визначення заподіяної таким використанням шкоди, але належної відповіді не отримав. Висновок даного компетентного органу є обовязковим при визначенні шкоди, заподіяної позивачу самовільним використанням належних йому земельних ділянок, а тому просить задовольнити клопотання.

Позивач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_2 зазначене клопотання підтримали. Просили суд розглянути клопотання про доручення Державній інспекції сільського господарства у Вінницькій області провести обстеження земельних ділянок позивача та скласти розрахунок заподіяної шкоди у 2011-2012 роках самовільним використанням відповідачем земельних ділянок позивача.

Вислухавши клопотання і думки представника відповідача ОСОБА_3 та її адвоката ОСОБА_4 з приводу заявленого клопотання, вивчивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що вказане клопотання було предметом розгляду і в його задоволенні судом було відмовлено, про що постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати, що відповідає вимогам ч.2 ст.210 ЦПК України і що не позбавляє права позивача заявити його повторно з інших підстав, відповідно до вимог ст.168 ЦПК України.

При повторному розгляді даного клопотання суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10.09.2012 року позивач ОСОБА_5 звернувся до Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області із заявою про проведення перевірки та складання відповідних актів по самовільному зайняттю і використанню його земельних ділянок відповідачем і притягнення, у звязку із цим, господарства та його керівника до відповідальності за самовільне зайняття земельних ділянок під багаторічними насадженнями і ріллею, а також про визначення заподіяної йому шкоди відповідачем (а.с.25).

В клопотанні позивач ОСОБА_5 та в поясненні до клопотання представник позивача ОСОБА_1 посилаються на те, що не отримали належної відповіді від Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області на вказане звернення, що не відповідає дійсності, оскільки ними ж представлено суду відповідь даного органу на звернення позивача, яка долучена до матеріалів цивільної справи (а.с.43-44).

Доказів того, що позивач оскаржував неправомірні дії чи бездіяльність посадових осіб або відповідь Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області з приводу перевірки звернення ОСОБА_5, суду не представлено.

Відтак, суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання, яке по своїй суті є покладанням на суд обовязків по збиранню доказів, оскільки позивачем не представлено доказів того, що у нього є труднощі із витребуванням доказів, тоді як, відповідно до вимог ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вказане клопотання є покладанням на суд обовязку зобовязати Державну інспекцію сільського господарства у Вінницькій області наперед встановити наявність порушення прав позивача з боку відповідача та визначити його грошову оцінку, що є неприпустимим в силу вимог ст.10 ЦПК України, якою встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи які беруть участь в справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь в справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав, у випадках, встановлених цим Кодексом. Так як труднощів у витребуванні зазначених доказів позивач суду не представив, то його клопотання, заявлене вдруге, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10,168, 210 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_5 про доручення Державній інспекції сільського господарства у Вінницькій області провести обстеження земельних ділянок позивача та скласти розрахунок заподіяної шкоди у 2011-2012 роках самовільним використанням відповідачем земельних ділянок позивача за №179 площею 1,1625 га під багаторічними насадженнями та площею 1,2645 га під ріллею, що належать останньому на підставі державних актів серії ЯЖ №№259160, 260187 від 29.01.2009 року, відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: