Справа № 2-4306/11
№ 2/0427/1358/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2012 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Городецького Д.І.

секретаря Кравченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визначення часток у спільному сумісному майні, визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

13.10.2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визначення часток у спільному сумісному майні, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог, позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що ОСОБА_4 є її дідусем, ОСОБА_5 її батько.

22 грудня 1995 року ОСОБА_4, його син ОСОБА_5, дочка ОСОБА_2, та племінниця ОСОБА_3, в порядку, передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», отримали у спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 15 серпня 2009 року Новомосковським житлово-експлуатаційним обєднанням.

Позивач зазначила, що 15 серпня 2008 року помер ОСОБА_4.

До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4, померлого 15 серпня 2009 року звернулася ОСОБА_2.

Позивач зазначила, що ОСОБА_5 не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після батька - ОСОБА_4, померлого 15 серпня 2009 року, але він, у відповідності до ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця, проживав разом з ним, тому, вважається таким, що прийняв спадщину.

Позивач ОСОБА_1 також зазначила, що 21 березня 2011 року помер її батько - ОСОБА_5.

Вона своєвчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але, 23.09.2011 року постановою нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, спадкове майно є спільною сумісною власністю, а частки власників майна, в тому числі і померлого, не визначені.

В звязку з наведеним, в позовній заяві позивач ОСОБА_1 просила суд визнати частки власників квартири АДРЕСА_1 рівними; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку спірної квартири; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частку квартири; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частку квартири, в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_4, померлого 15 серпня 2008 року; визнати за нею ОСОБА_1 право власності на 3/8 часток спірної квартири, в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_5, померлого 21 березня 2011 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, в своїх заявах просили суд розглянути справу без їх участі, позов визнали.

Новомосковська державна нотаріальна контора, як третя особа, в своєму листі просила суд розглянути справу без участі її представника.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, з наступного.

Судом встановлено, що 22 грудня 1995 року ОСОБА_4, його син (і батько позивача) ОСОБА_5, дочка ОСОБА_2, та племінниця ОСОБА_3, в порядку, передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», отримали у спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 15 серпня 2009 року Новомосковським житлово-експлуатаційним обєднанням.

Судом встановлено, що 15 серпня 2008 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Згідно довідки нотаріальної контори, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4, померлого 15 серпня 2009 року звернулася дочка - ОСОБА_2.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після батька - ОСОБА_4, померлого 15 серпня 2009 року.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо на час смерті спадкодавця, проживав разом з ним.

Оскільки ОСОБА_5 на час смерті батька ОСОБА_4, померлого 15 серпня 2009 року, проживав разом з ним, у відповідності до ст. 1268 ЦК України, він вважається таким. що прийняв спадщину.

Судом встановлено, що 21 березня 2011 року помер батько позивача - ОСОБА_5.

Судом встановлено, що з заявами про прийняття спадщини після ОСОБА_5, померлого 21 березня 2011 року, звернулися сестра ОСОБА_2 та дочка - позивач ОСОБА_1.

У відповідності до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України, позивач ОСОБА_1, як дочка спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом ОСОБА_5, померлого 21 березня 2011 року.

У відповідності до ст. 1262 ЦК України, відповідач ОСОБА_2, як сестра спадкодавця, є спадкоємцем другої черги за законом ОСОБА_5, померлого 21 березня 2011 року.

На підставі ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

В звязку з наведеним. суд приходить до переконання, що ОСОБА_2 не отримала права на спадкування, в звязку з тим, що спадщину прийняв спадкоємець першої черги за законом.

Встановлено, що 23.09.2011 року постановою нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, спадкове майно є спільною сумісною власністю, а частки власників майна, в тому числі і померлого, не визначені.

Згідно до ч.2 ст. 370 та ч.2 ст. 372 ЦК України, в разі виділення частки чи поділу майна, що знаходиться в спільній сумісній власності, частки вважаються рівними, якщо інше не встановлене договором.

В судовому засіданні не встановлено наявність іншого договору щодо спірного майна.

Таким чином, суд вважає, що частки осіб, які є власниками квартири на праві спільної сумісної власності, є рівними, по 1/4 частки квартири.

В звязку зі смертю ОСОБА_4, та ОСОБА_5, їх право власності на майно припиняється, а право власності на спадкове майно необхідно визнати за спадкоємцями.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, ч.2 ст.370, ч.2 ст. 372, 1261, 1269 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати частки власників квартири АДРЕСА_1 рівними.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1;

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1;

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_4, померлого 15 серпня 2008 року;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частки квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_5, померлого 21 березня 2011 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Д.І. Городецький