Справа № Провадження №22-ц-614/12 22-ц/1090/3338/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія36Доповідач у 2 інстанції Суханова
УХВАЛА

Іменем України

06 лютого 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Суханової Є.М.,

Суддів: Кулішенка Ю.М., Коцюрби О.П.,

при секретарі : Мариняко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_4, Перша Київська обласна державна нотаріальна контора про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2011 року позивач ОСОБА_2 звернулася з позовом до суду до ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_4, Перша Київська обласна державна нотаріальна контора про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини , посилаючись на те, що 04 липня 2009 року помер ОСОБА_5.

На момент смерті ОСОБА_5 був одружений з її матір'ю ОСОБА_4.

За час життя 07.02.2009 року ОСОБА_5 склав заповіт на ім'я її матері ОСОБА_4, у якому заповідав все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось.

Після смерті батька, мати належним чином вступила у спадщину і Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа за №405 за 2009 рік після померлого ОСОБА_5.

Однак, у її батька є також син від іншого шлюбу ОСОБА_3, який не погодився з заповітом ОСОБА_5 і подав позов в суду про визнання заповіту недійсним з підстав того, що на момент його вчинення батько в силу перенесених ним тяжких хвороб, постійного вживання лікарських препаратів, не розумів значення своїх дій і не міг ними керувати.

30 червня 2011 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області позов ОСОБА_3 задоволено, визнано недійсним заповіт від імені ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_4, посвідченого 07 лютого 2009 року секретарем виконавчого комітету Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Так як спадкова справа після померлого батька ОСОБА_5 була відкрита на підставі спадкування за заповітом який був чинним і ніким не скасований на ім'я єдиного спадкоємця її матері ОСОБА_4, вона на протязі встановленого законом строку не подавала заяву про вступ в спадщину після померлого батька.

Просила надати їй ОСОБА_2 додатковий строк для прийняття спадщини після померлого 04 липня 2009 року її батька ОСОБА_5.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2011 року було відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з висновками наведеними в рішенні суду, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

За правилами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1272 цього Кодексу передбачено, що за позовом спадкоємця, який й пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до положень вказаної статті позивачу необхідно надати докази, які стали поважною причиною для пропуску ним даного строку ( це може бути довготривале відрядження за межі країни, хвороба, а також відсутність відомостей про смерть спадкодавця тощо).

Як вбачається із матеріалів справи 04 липня 2009 року помер ОСОБА_5, який є батьком позивача у справі, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-0К № 159549, свідоцтвом про народження ОСОБА_6 від 05 серпня 1996 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу від 25 вересня 2009 року.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2011 року, яке набрало законної сили позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним задоволено, та ухвалено визнати недійсним заповіт від імені ОСОБА_5, посвідченого 07 лютого 2009 року секретарем виконавчого комітету Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

В силу статті 60 ЦПК України позивач та її представник не довели та не представили доказів, щодо поважності причин пропуску строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 померлого 04 липня 2009 року.

В своїй апеляційні скарзі, апелянт посилається на те, що вона надала суду докази поважності причин пропуску, але жодних доказів зазначених обставин не навела.

В якості доказів, апелянт взагалі надала до суду тільки документи, які підтверджують родинні стосунки між сторонами та померлим, апелянт навіть не назвала які причини перешкоджали їй своєчасно звернутись до нотаріальної контори з належними заявами про прийняття спадщини.

У відповідності ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Крім того, апелянт також посилається на ту обставину, що суд першої інстанції повинен був витребувати з нотаріальної контори спадкову справу та надати матеріалам цієї справи належну правову оцінку.

Разом з тим, колегія суддів, не вважає це доказом обґрунтованості позову, так як позивачка апелянт звернулась з позовом про надання їй додаткового терміну на звернення до суду, а тому повинна була доводити наявність поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини. А таким чином, матеріали спадкової справи не були предметом розгляду у суді першої інстанції.

Посилання апелянта на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини зазначених нею, а саме на те. що спадкова справа після померлого батька ОСОБА_5 була відкрита на підставі спадкування за заповітом який був чинним і ніким не скасований на ім'я єдиного спадкоємця її матері ОСОБА_4, вона на протязі встановленого законом строку не подавала заяву про вступ у спадщину після померлого батька, не є поважними причинами пропуску строку, які передбачені положеннями ст. 1272 ЦК України.

За таких обставин коли вимоги позивача є недоведеними суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Нових доказів або обставин, які б могли призвести до задоволення позову, апелянт не надала, таким чином, апеляційна скарга не обгрунтована та не підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 293, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції.

Головуючий

Судді