КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 2-2355/11
Провадження № 2/1414/515/12 р.
16.03.2012 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого по справі судді ОСОБА_2,
при секретарі судового засідання Спільній Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави,-
Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку не бажає погашати заборгованість, позивач просив звернути стягнення на заставний автомобіль.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач в судове засідання не зявився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.
- 2469,67 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом;
- 147,63 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки, пеню та штрафи у розмірах, передбачених умовами договору.
Згідно ч. 2 ст. 1 та ст. 20 Закону України „Про заставу в силу застави кредитор має право в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна та набуває право звернення стягнення на предмет застави та право одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст.19 Закону України „Про заставу за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Відповідно до ст.589 ЦК України та ст.20 Закону України „Про заставу у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Згідно зі ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом.
Пунктом 24 Договору застави передбачено, що заставодержатель має право на власний розсуд обрати позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет застави, який зокрема полягає у продажу предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Крім того пункт 2 статті 26 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень також передбачає таку процедуру як продаж обтяжувачем предмету забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу предмета обтяження з іншою особою-покупцем.
Тому суд дійшов висновку, що такі вимоги банку є обгрунтованими та підлягають задоволеню.
Що стосується інших позовних вимог- про надання права позивачеві на зняття заставленого автомобіля з обліку в органах ДАІ, надання Банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, то підстав для їх задоволення суд не вбачає, оскільки такий спосіб захисту прав Банку у спірних правовідносинах не передбачений законами, що регулюють спірні правовідносини.
Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що заявлені банком вимоги про звернення стягнення на предмет застави підлягають частковому задоволенню.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати: судовий збір в сумі 278,45 грн. та витрати ІТЗ в розмірі 120 гривень.
Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог, а саме про надання права позивачеві на зняття заставленого автомобіля з обліку в органах ДАІ, надання Банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу автомобіля- відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ „ПриватБанк судовий збір у розмірі 278,45 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду у розмір 120,00 грн, а всього 398,45 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м.Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. Г. Циганок