Справа № 1007/2855/12
Провадження № 2/1007/1272/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарях Лисенко М.В., Петренко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням

в с та н о в и в:

У березні 2012 року ОСОБА_1Г, звернулася до суду із даним позовом, в якому просить суд усунути перешкоди в користуванні будинком № 2, який розташований по вулиці Чехова в смт. В.Димерка Броварського району Київської області та зобовязати ОСОБА_2 припинити чинити дії, які перешкоджають їй та дітям здійснювати свої права користування жилим приміщенням, вселити її та дітей в будинок № 2 по вул. Чехова в смт. В.Димерка Броварського району Київської області.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що у червні 1992 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_3 Від спільного подружнього життя в них народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.05.2011 року шлюб між нею та ОСОБА_3 розірвано.

Далі в позові зазначає, що за період перебування в шлюбі вони побудували житловий будинок № 2 по вул. Чехова в смт. В.Димерка, при цьому право власності на спірне нерухоме майно оформлено на відповідача по даній справі батька її чоловіка. Впродовж тривалого часу вона спільно з дітьми проживала в спірному будинку, однак через перешкоди створені відповідачем та його сином ОСОБА_3, змушена залишити будинок та піти проживати до своєї матері. З підстав вселення її та дітей до спірного будинку і усунення перешкод у користуванні ним змушена звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Додала, що починаючи з 1993 року вона її чоловік, батьки та відповідач почали будівництво спірного будинку. У 1997 році заселилися до нього та стали проживати сім»єю. Спільне життя із ОСОБА_3 не склалося, між ними виникали сварки та суперечки, чоловік неодноразово застосовував до неї фізичну силу.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2011 року порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину передбаченого ст. 125 КК України.

9 грудня 2011 року спірний житловий будинок був відключений від газопостачання через наявність боргу, у звязку з чим вона перевезла свого малолітнього сина до матері, залишившись при цьому проживати в будинку. 19.12.2011 року дізналася, що відповідач замінив замки у вхідних дверях спірного будинку, позбавивши її тим самим доступу.

Уточнила, що у будинку залишилися її особисті речі, нажите спільне майно, речі дітей. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, пояснив, що спірний житловий будинок він будував сам. Пять років тому прописав до нього невістку позивачку по даній справі. Особисто він в спірному будинку не проживає, мешкає разом зі своєю дружиною в належному їй будинку.

На даний час шлюбні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 припинені, тому вона, на його думку, не має права проживати в спірному будинку. Не заперечує, щоб його онуки приходили та проживали в будинку спільно з їх батьком.

Уточнив, що 19.12.2011 року змінив замки у вхідних дверях до будинку, ключів ні онукам ні позивачі не давав.

Представник третьої особи ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, вважає, що позивач та її діти мають право проживати в спірному будинку. Просить позов задовольнити.

Вислухавши пояснення позивача, заперечення відповідача, пояснення представника третьої особи, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно з ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування житловим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Правилами ст. 156 ЖК України визначено, що члени сім»ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Вимогами ст. 319 ЦК України передбачено, що власник майна не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтві про право власності на житловий будинок від 03.12.2002 року ОСОБА_2 належить житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою Київська область, Броварський район, смт. В.Димерка, вул. Чехова, 2.

Право власності на вказаний будинок зареєстровано за відповідачем в бюро технічної інвентаризації, про що свідчить реєстраційний напис на правовстановлюючому документі.

З технічного паспорту на спірний будинок вбачається, що останній є двоповерховим, його загальна площа складає 178,7 кв. м, житлова 127,3 кв. м.

Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрованими в спірному будинку з 16.11.2005 року значаться ОСОБА_3, ОСОБА_1Г, ОСОБА_5, ОСОБА_4

З матеріалів справи також встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі.

Від спільного подружнього життя в них народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.05.2011 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 20.12.2011 року, складеним депутатом Великодимерської селищної ради в присутності землевпорядника та інструктора ГО «Захист» встановлено, що громадянка ОСОБА_1 не змогла надати можливість обстежити умови проживання її та дітей, так як двері будинку зачинені, відчинити їх не має можливості, зі слів ОСОБА_1 замки в будинку змінено, газовий стояк перекрито і опломбовано.

У судовому засіданні відповідач визнав факт замки у вхідних дверях спірного будинку та відсутності їх дублікатів у позивачки, не визнаючи тим самим її права на проживання в будинку ОСОБА_1, оскільки остання не є членом їх сімї, шлюб між нею та ОСОБА_3 розірвано.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 син відповідача по даній справі пояснив, що спірний будинок будував його батько за свої кошти та оформив на себе право власності. Після розлучення позивачка по даній справі є чужою людиною і права проживати в будинку не має. Після заміни замків у вхідних дверях будинку ключів позивачці ніхто не давав.

Суд не може взяти до уваги покази даного свідка, так як останній є сином відповідача по даній справі, перебуває в неприязних стосунках з позивачкою колишньою дружиною та прямо заінтересований в результатах розгляду даної справи.

Відповідно до вимог ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Оцінюючи в сукупності наведені докази, суд приходить до висновку, що позивач по даній справі заселена до спірного будинку власником, як член його сімї, значиться зареєстрованому в ньому спільно із дітьми з 2005 року, проти чого не заперечував в судовому засіданні відповідач. Припинення шлюбних відносин між нею та сином власника житлового будинку не позбавляє позивача права продовжувати проживати в займаному приміщенні. Посилання сторони відповідача на добровільне виселення з будинку позивачки та її синів у грудні 2011 року, свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли. Позивач права користування спірним житловим будинком не втратила, її виселення з будинку в грудні 2011 року носило вимушений характер. Будь-якого іншого житла позивача не має.

Крім того, судом враховується, що між позивачкою по даній справі та її колишнім чоловіком сином відповідача склалися неприязні стосунки.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2011 року порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину передбаченого ст. 125 КК України.

З листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.03.2012 року вбачається, що пор кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ст. 125 КК України надійшла апеляція від захисника на вирок від 22.02.2012 року.

Аналізуючи наведені обставини, суд вважає, що порушене право позивача на користування спірним будинком підлягає відновленню у спосіб усунення перешкод у користуванні нею та малолітнім сином зазначеним будинком та вселення до нього. Враховуючи ту обставину, що у судовому засіданні безспірно встановлено факт заміни замків у вхідних дверях будинку та відсутності їх у позивачки, суд приходить до висновку про зобовязання відповідача передати ключі від вхідних дверей будинку для здійснення нею права користування житлом.

Щодо усунення перешкод у користуванні спірними житловим будинком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, то останній є повнолітнім, має право самостійно заявляти до суду вимоги про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, так як стороною в позові він не зазначений.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 64, 156 ЖК України, ст. ст. 319 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 та неповнолітньому ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 у користуванні житловим будинком за № 2 по вулиці Чехова в селищі Велика Димерка Броварського району Київської області.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 та неповнолітньому ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 перешкод у користуванні житловим будинком за № 2 по вулиці Чехова в селищі Велика Димерка Броварського району Київської області та передати ключі від вхідних дверей.

Вселити ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_4 в житловий будинок за № 2 по вулиці Чехова в селищі Велика Димерка Броварського району Київської області.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н. П. Маценко