Справа № 409/6408/12
Провадження № 2/409/1805/12
"29" листопада 2012 р.
Дніпровський районний суд м.
Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпродзержинську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
без самостійних позовних вимог, - ОКП
«Дніпродзержинське бюро технічної
інвентаризації»про визнання права
власності в порядку набувальної
давності на ? частку квартири, -
Відповідач в судове засідання не
з'явилася, до судового розгляду справи
заперечення проти позову або заяви про
розгляд справи за її відсутності суду
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, в якому просить суд визнати за
ним право власності в порядку
набувальної давності на ? частку
квартири АДРЕСА_1, стягнути з
відповідача на його користь судовий
збір в сумі 320,00 грн. и витрати на
правову допомогу в сумі 1500 грн. В
обґрунтування позову посилається на
те, що він проживає в квартирі,
розташованій по АДРЕСА_1, з 22 жовтня 1985
року, тобто з моменту вселення сім'ї
відповідального наймача квартири
ОСОБА_3 в зазначену квартиру. З 1996 року
по 1998 рік він, позивач, навчався в СПТУ
№ 24 м. Дніпродзержинська і проживав
разом з батьками в спірній квартирі .В
цей період часу його мати ОСОБА_2Ю
почала зловживати спиртними напоями, і
в сім'ї розпочалися скандали, що
призвело до самогубства батька ОСОБА_3,
яке сталося ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті
батька мати стала ще більше вживати
алкогольні напої, вести розгульний
спосіб життя, співмешкати з різними
чоловіками, і постійні п'янки та різні
антисоціальні особи, що з'являлися в
квартирі, заважили йому, позивачу,
нормально жити в спірній квартирі, і
він був вимушений тимчасово залишати
квартиру та проживати деякий час у
свого діда ОСОБА_4. Після закінчення
училища він працевлаштувався,
проживав разом з матірью в квартирі по
АДРЕСА_1, і утримував відповідача, яка
не працювала і не мала ніяких доходів,
з 2000 року по 2002 рік він перебував на
військовій службі, після демобілізації
вихав за заробітки до Росії, постійно
навідувався додому, сплачував
комунальні послуги за квартиру,
придбавав для матері продукти
харчування, одяг. З 2003 року по 2010 рік він
працював в різних містах України,
постійно допомагав матері, придбаваючи
для неї речі, харчі, сплачуючи
комунальні послуги за квартиру, але
гроші матері не давав, оскільки вона
одразу ж витрачала їх на алкогольні
напої. Крім цього, він був вимушений
часто проживати у друзів, орендувати
квартири, так як спільне проживання
разом з відповідачем в квартирі по
АДРЕСА_1 у було неможливим внаслідок
антисоціальної поведінки відповідача,
в квартирі постійно відбувалися п'янки
та бійки за участю матері та її різних
співмешканців та знайомих, які в
більшості були раніше судимим особами.
Мати продовжувала пиячити, міняла
замки на вхідних дверях, не пускала
його до квартири, яка знаходилася в
жахливому житловому стані. В 2010 році
він, позивач, працевлаштувався на ПАТ
«Дніпроазот», 17 квітня 2010 року уклав
шлюб з ОСОБА_5, і тимчасово поселився
разом з дружиною у її батьків по
АДРЕСА_2. Відповідачу було добре відоме
його місце проживання, при зустрічах
вона постійно випрошувала гроші на
горілку та продовжувала пиячити, не
мала паспорту громадянина України, не
бажала працювати і не працювала з 1997
року, не бажала після смерті батька
переоформити особовий рахунок на
квартиру та розподілити його, не
пускала його, позивача, проживати в
спірній квартирі, змінювала замки,
влаштовувала скандали та бійки,
пускала до квартирі антисоціальних
осіб, тобто створила для нього,
позивача, перешкоди в проживанні в
спірній квартирі. За допомогою
сумнівних осіб, які вирішили незаконно
заволодіти квартирою, мати, не маючі
взагалі ніякого доходу, отримала
паспорт громадина України, в судовому
порядку 29 травня 2012 року визнала його,
позивача, таким, що втратив право
користування житловим приміщенням,
витративши грошові кошти для
отримання допомоги зі складення
позовної заяви, сплати судового збору,
і після набрання рішенням законної
сили провела процедуру переоформлення
особового рахунку на своє ім'я та
процедуру приватизації квартири. При
цьому, відповідач порушила його,
позивача, права щодо користування
спірною квартирою і його право на
передачу частки квартири йому у
власність. На момент подання
відповідачем позову про визнання його,
позивача таким, що втратив право
користування житловим приміщенням в
спірній квартирі, і мати ОСОБА_2, і він,
позивач, згідно особового рахунку
значилися членами сім'ї
відповідального наймача квартири
ОСОБА_3, а тому договір найму житлового
приміщення повинний був змінений
тільки зі згоди всіх членів сім'ї
наймача житлового приміщення, в тому
числі і з його, позивача, згоди. Навіть
після приватизації квартири він,
позивач, має право на ? частку
квартири, оскільки він добросовісно ,
відкрито, безперешкодно володів
нерухомим майном у вигляді спірної
квартири з 22 жовтня 1985 року до 11 червня
2012 року, а право власності на нерухоме
майно, яке підлягає державній
реєстрації, виникає за набувальною
давністю з моменту державної
реєстрації. В теперішній час
відповідач позбавила його, позивача,
права володіння та користування
житлом, права власності на
приватизовану квартиру, зняла його з
реєстраційного обліку по квартирі, і в
зв'язку з цим, він, позивач, вимушений
звернутися до суду з цим позовом.
Позивач ОСОБА_1 та його
представник адвокат ОСОБА_6 в судове
засідання не з'явилися, до судового
розгляду справи надали суду заяви з
клопотанням про розгляд справи за їх
відсутності, позов по суті та за
обставинами справи підтримали в
повному обсязі, просять його
задовольнити, і у випадку неявки
відповідача -згодні на розгляд справи
за її відсутності та ухвалення
заочного рішення, їм роз'яснений
порядок перегляду заочного рішення
за заявою відповідача.
Суд вважає можливим розглянути
справу за відсутності позивача та
його представника, згідно вимог
частини 2 ст. 158 ЦПК України, згідно якої
особа, що бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.
Представник третьої особи - ОКП
«Дніпродзержинське БТІ» в судове
засідання не з'явився, повідомлений
про час та місце розгляду справи
належним чином, згідно ст.ст. 74, 76 ЦПК
України, до судового розгляду справи
заперечень проти позову від третьої
особи не надійшло, тому су вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності представника КП «ДБТІ».
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином -
судовими повістками, що
підтверджується розписками про
особисте вручення відповідачу ОСОБА_2
судових повісток. В зв'язку з тим, що суд
не має відомостей про причину неявки
відповідача, яка була повідомлена
належним чином, і яка про причини своєї
неявки суд не повідомила, заяву про
розгляд справи за її відсутності суду
не надала, суд відповідно до ст. 169 ч. 4
ЦПК України вирішує справу на підставі
наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення), так як
вважає, що є достатньо матеріалів про
права та відносини сторін, і потреба
дачі особистих пояснень відповідачем
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі даних чи доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
В зв'язку з тим, що позивач та його
представник не заперечують проти
розгляду справи по суті за відсутності
відповідача, суд з їх згоди ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Судом досліджені письмові докази по
справі:

- договір про надання правової
допомоги, укладений між позивачем та
адвокатом ОСОБА_6, довідка адвоката
(а.с. 55, 56), якими підтверджується факт
надання позивачу ОСОБА_3 правової
допомоги адвокатом ОСОБА_6 і оплата
послуг в сумі 1500 грн.;

- копія паспорту позивача ( а.с. 61),
якою підтверджується його особа
громадянина України;

- копія паспорту ОСОБА_7 ( а.с. 62),
якою підтверджується особа
громадянина України дружини
відповідача;

- свідоцтво про шлюб, яким
підтверджується факт реєстрації шлюбу
17 квітня 2010 року між позивачем ОСОБА_3
та ОСОБА_5, актовий запис № 119;

- копія особового рахунку на
квартиру ( а.с. 64), якою підтверджується
факт реєстрації позивача ОСОБА_8 в
квартирі по АДРЕСА_1 з 22 жовтня 1985 року,
як члена сім'ї відповідального наймача
квартири -ОСОБА_3 -батька позивача;

- копія трудової книжки позивача
(а.с. 65), якою підтверджується факт
навчання, перебування на військовій
службі та постійного
працевлаштування ОСОБА_1 в період з
вересня 1996 року теперішній час;

- виробнича характеристика
позивача ( а.с. 66 оберт), якою
підтверджуються позитивні данні про
ОСОБА_3 за місцем його роботи -ПАТ
«Дніпроазот»;

- копія особового рахунку на
квартиру по АДРЕСА_1 від 15 вересня 2012
року ( а.с. 68), якою підтверджується факт
зняття позивача з реєстраційного
обліку по квартирі за рішенням суду 11
червня 2012 року;

- довідка про заборгованість за
наданні житлово-комунальні послуги
(а.с. 68 оберт), якою підтверджується
наявність заборгованості по квартирі
по АДРЕСА_1 в сумі 17 192.13 грн. станом на 01
версеня 2012 року;

- довідки - характеристики, що
надані ТОВ «Крона»17 вересня 2012 року
(а.с. 69 оберт), якими підтверджується, що
відповідач ОСОБА_2 та її співмешканець
ОСОБА_9, який проживає в квартирі по
АДРЕСА_1 без реєстрації,
характеризуються негативно, ведуть
аморальний спосіб життя;

- довідка Дніпровського РВ у м.
Дніпродзержинську ГУ ДМС України в
Дніпропетровській області від 24.09.2012 р.
(а. с. 70 оберт), якою підтверджується
факт отримання ОСОБА_2 паспорту
громадянина України 20 квітня 2012 року;

- довідка ОКП «ДБТІ»від 08 жовтня 2012
року та Свідоцтво про право власності
на нерухоме майно від 16 липня 2012 року
(а.с. 94, 95), якими підтверджується факт
передачі у власність та факт
реєстрації права власності на
квартиру по АДРЕСА_1 в м.
Дніпродзержинську за ОСОБА_2.

Вивчивши письмові докази та
матеріали справи, з'ясувавши обставини
справи та дослідивши їх доказами, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні обставини
та відповідні до них правовідносини.

29 травня 2012 року Дніпровським
районним судом м. Дніпродзержинська
було ухвалено заочне рішення у
цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_2, яким її син ОСОБА_1 був
визнаний таким, що втратив право
користування житловим приміщенням в
квартирі, розташованій по АДРЕСА_1. За
заявою ОСОБА_3 20 вересня 2012 року
рішення суду скасовано, справа
призначена до судового розгляду в
загальному порядку.

26 вересня 2012 року ОСОБА_1 подав
до суду зустрічну позовну заяву про
визнання права власності на 12 частку
квартири по АДРЕСА_1 в м.
Дніпродзержинську за набувальною
давністю, і ухвалою судді від 27 вересня
2012 року зустрічний позов ОСОБА_3
прийнятий до спільного розгляду з
первісним позовом ОСОБА_2

В зв'язку з повторною неявкою
позивача до суду без поважних причин,
ухвалою суду від 29 листопада 2012 року
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
залишений без розгляду, і продовжений
розгляд справи за позовом ОСОБА_3.

На підставі копій особового
рахунку на квартиру, виданих ТОВ
«Абонент ХХІ», судом встановлено, що
квартира по АДРЕСА_1, була виділена
ОСОБА_3 та членам його сім'ї: дружині
ОСОБА_2 та сину ОСОБА_1 в 1985 році, і
згідно ордеру № 1188 від 04 вересня 1985
року всі члени сім'ї заселилися до
квартири та були зареєстровані за
місцем її розташування (а.с. 68).
Відповідальним наймачем квартири був
призначений батько позивача -ОСОБА_3.

Не зважаючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3 помер і був знятий з
реєстраційного обліку по квартирі , до
20 червня 2012 року він залишався
відповідальним наймачем квартири.

Після смерті відповідального
наймача квартирі в ній залишилися
проживати та бути зареєстрованими
позивач та його мати -відповідач у
справі ОСОБА_2

Як було встановлено судом,
відповідач ОСОБА_2 вела антисоціальний
спосіб життя, заселила в квартиру
свого співмешканця ОСОБА_9, що
підтверджується довідками
-характеристиками ТОВ «Крона ( а.с. 69
оберт).

Навпаки. позивач ОСОБА_3, постійно
працював, самостійно забезпечував і
себе, і свою матір ОСОБА_2, протягом
певного часу сплачував квартирну
плату та комунальні послуги за
квартиру по АДРЕСА_1 в м.
Дніпродзержинську, але при цьому
позивач не мав можливості постійного
користуватися спірною квартирою
через неправомірну поведінку
відповідача, яка своїм образом життя
перешкоджала позивачу в повній мірі
здійснювати свої права наймача
житлового приміщення, що витікають із
договору найму житлового приміщення.

Також суд встановив, що протягом
тривалого часу відповідач ОСОБА_2
дійсно не мала паспорту громадянина
України, і лише 20 квітня 2012 року вона
отримала такий паспорт в зв'язку з
втратою паспорту громадянина СРСР,
виданого Баглійським РВ м.
Дніпродзержинська ще 02 червня 1979 року
(а.с. 70 обрет -повідомлення
Дніпровського РВ Дніпродзержинського
ГУ ДМС від 24.09.2012 р.), що підтверджує
обставини, на які посилається
відповідач в своєму позові щодо
способу життя, який вела його мати.

Одразу після набрання заочним
рішенням законної сили, відповідач
на підставі цього рішення зняла
позивача з реєстраційного обліку по
спірній квартирі, і 16 липня отримала
свідоцтво про право власності на
квартиру по АДРЕСА_1 ( а.с. 95), та
зареєструвала за собою, єдиною, право
власності на всю квартиру в цілому в
державному реєстрі прав ( а.с. 15
-повідомлення ОКП «ДБТІ»), таким чином
порушивши права відповідача, як
користувача житлового приміщення в цій
квартирі, оскільки він з 1985 року
проживав в квартирі, був
зареєстрований за її місцем
розташування, і мав такі ж самі права,
як і ОСОБА_2, на передачу йому у
власність в порядку приватизації ?
частки квартири.

А тому суд дійшов до висновку, що
позивач дійсно з моменту реєстрації
за відповідачем права власності на
квартиру по АДРЕСА_1, також набув право
власності на ? частку цієї квартири,
оскільки він з жовтня 1985 року до
моменту зняття його з реєстраційного
обліку, тобто до 11 червня 2012 року
добросовісно, безперервно, відкрито
володів часткою цієї квартири
нарівні з відповідачем, приймаючи до
уваги, що право на користування
житловим приміщенням, а потім і право
на передачу йому у власність частки
квартири позивач набув, як член сім'ї
відповідального наймача квартири,
яким в 1985 році був визнаний його батько
-ОСОБА_3.

В зв'язку з тим, що ОСОБА_2 дійсно
порушила права свого сина -позивача
ОСОБА_3 щодо користування житловим
приміщенням в квартирі по АДРЕСА_1, що
призвело до порушення його прав щодо
набуття права власності на частку
квартиру, суд вважає, що позивач
правомірно звернувся до суду з цим
позовом, оскільки право власності за
набувальною давністю на нерухоме
майно може бути визнане за особою
тільки на підставі рішення суду.

Суд вважає встановленим
наявність фактів, якими
обґрунтовуються вимоги позивачів, з
таких мотивів.

Згідно ст. ст. 24, 33 Конституції України
кожний громадянин має рівні права та
свободи, має право на свободу
пересування, вільний вибір місця
проживання, який ніким не може бути
обмежений.

Згідно ст. 47 Конституції України кожен
громадянин має право на житло, і
держава створює умови, на підставі
яких кожен має можливість побудувати
житло, придбати його у власність або
взяти в оренду….. Ніхто не може бути
примусового позбавлений житла не
інакше як за рішенням суду.

Згідно ст. 103 ЖК України договір найму
житлового приміщення може бути
змінено тільки зі згоди наймача,
членів його сім'ї та наймодавця.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років, набуває право власності
на це майно (набувальна давність).
Право власності на нерухоме майно, що
підлягає державній реєстрації, виникає
за набувальною давністю з моменту
державної реєстрації . Особа, яка
заявляє про давність володіння, може
приєднати до часу свого володіння
увесь час, протягом якого цим майном
володіла особа, чиїм спадкоємцем
(правонаступником) вона є. …. Втрата не
з своєї волі майна його володільцем не
перериває набувальної давності у разі
повернення майна протягом одного року
або пред'явлення протягом цього строку
позову про його витребування…. Право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно набувається за рішенням
суду. .

Приймаючи до уваги вищезазначене, та
враховуючи той факт, що немає підстав
не довіряти наданим позивачем доказам,
суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню.

Належить стягнути з відповідача
на користь позивача сплачені ним та
документально підтверджені судові
витрати по сплаті судового збору в сумі
320,00 грн. та витрати за надання правової
допомоги в сумі 1500 грн., так як
відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

На підтвердження понесених витрат
позивач надав квитанцію про сплату
судового збору в сумі 320 грн. ( а.с 57), та
довідку від 20 липня 2012 року про
здійснення оплати за надання
правової допомоги в сумі 1500 грн. ( а.с. 55,
56).

На підставі ст. 24, 33, 47 Конституції
України, ст. 103 ЖК України, ст. 344 ЦК
України, керуючись ст. ст. 8, 10, 57, 59, 60, 88,
ст. 158, 208, 209, 212-215,218, 224-226 ЦПК України суд,
-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без
самостійних позовних вимог, - ОКП
«Дніпродзержинське бюро технічної
інвентаризації», про визнання права
власності в порядку набувальної
давності на ? частку квартири, -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності за набувальною давністю на ?
частку квартири, загальною площею 47,4
кв.м., житловою площею 28,7 кв.м.,
розташованої в АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі
320 грн. та витрати на правову допомогу в
сумі 1500 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня
проголошення рішення.. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою згодою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя:
А.Б. Ковальова