overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 401/1899/12
(2/401/2399/12)
02.04.2012 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - Руденко В.В.
при секретарі - Чорнойван О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свою позовну вимогу мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 28 квітня 2006 року, актовий запис № 240. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, внаслідок чого відбувалися постійні сварки на побутовому рівні. Шлюбні відносини між сторонами припинилися з серпня 2011 року, сім`я повністю розпалася. Просить розірвати шлюб.
Позивач до судового засідання не зявилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення йому судової телеграми. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно з позовної заяви, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені у серпні 2011 року через відсутність взаєморозуміння, характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача та соціальній ролі сімї. Спір про місце проживання дитини та про поділ майна відсутній.
Тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб.
Керуючись ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10,11,60,88,212-215, 224 ЦПК України, суд ,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб, Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 28 квітня 2006 року, актовий запис № 240, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище «Янчук».
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.
УХВАЛА

про відкриття наказного провадження

20.03.2012 2-н/1224/1477/12

1224/195/12

Суддя Рубіжанського міського суду В.В. Одношевна, розглянувши заяву ОСОБА_1 до КП „Житловий сервіс про видачу судового наказу про стягнення боргу по нарахованій, але не сплаченій заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою до КП „Житловий сервіс про видачу судового наказу про стягнення боргу по нарахованій, але не сплаченій заробітній платі.

Форма і зміст поданої заяви відповідає вимогам ст.ст. 96-100 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 82, 96-100, 102 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відкрити наказне провадження за заявою ОСОБА_1 до КП „Житловий сервіс про видачу судового наказу про стягнення боргу по нарахованій, але не сплаченій заробітній платі.

Ухвалу може бути оскаржено лише щодо недотримання правил підсудності протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, в іншій його частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Одношевна
Номер провадження 2/2603/3702/12
Справа №2-1764/12
РІШЕННЯ

Іменем України

26 березня 2012 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Скрипка О.І.

при секретарі - Федорченко Г.В.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_3, посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2001 року. З жовтня 2001 року вони проживають окремо, не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, через несумісність характерів між ними виникали сварки, конфлікти, що згодом призвело до відчуження, а тому він дійшов до висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушений звертатись до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримала, просила шлюб розірвати.

Представник відповідачки ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу та просила присвоїти відповідачці дошлюбне прізвище ОСОБА_5.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.09.2001 року в Центральному відділі реєстрації шлюбів м.Києва з Державним центром розвитку сім»ї, актовий запис № 1851.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов ОСОБА_2 задоволенню, так як сторони однією сім»єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, а тому шлюб повинен бути розірваний.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213 - 215 ЦПК України, ст.ст.105 ч.3, 110, 112 Сімейного кодексу України, - суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 15.09.2001 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним центром розвитку сім»ї, актовий запис № 1851, розірвати.

Присвоїти ОСОБА_3 дошлюбне прізвище ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя:
Справа № 435/1309/12
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

"17" лютого 2012 р. Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши заяву Комунального житлового підприємства №21 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу, встановивши, що заява подана і оформлена з додержанням вимог Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст.ст.96-100 ЦПК України, -

у х в а л и в:

1.Відкрити наказне провадження у цивільній справі за заявою Комунального житлового підприємства №21 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ан
Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 2-96/12
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"19" січня 2012 р. м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Стеценко В. А.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю „Крук про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати і відшкодування моральної шкоди;

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що з 08.12.2008 року по 19.01.2011 року вона працювала на підприємстві TOB Крукв м. Лебедині Сумської області та займала посаду економіста. 06.01.2011 року надала заяву про звільнення з роботи за угодою сторін, що передбачено п.1 ч. І ст.36 КЗпП України, яка була завізована та підписана роботодавцем, ОСОБА_2 Проте, при зверненні до відділу кадрів підприємства з метою ознайомлення з наказом, отриманням трудової книжки та розрахункових грошових коштів вона отримувала відмови та вислуховувала погрози, чим була позбавлена можливості своєчасно працевлаштуватись та продовжити свою трудову діяльність.

04.02.2011 року нею було отримано листа, у якому знаходилась її трудова книжка з записом про звільнення з місця роботи на підставі ст.38 КЗпП України, а не на підставі п. 1 ч. 1 ст.36 КЗпП України. Розрахунок з нею було проведено 10.02.11 року. Тому вона звернулася до суду та просила поновити її на роботі, стягнути заробітну плату та моральну шкоду, яка виразилась у неможливості скористатись її правом на працю та працевлаштування; вимушеною бездіяльністю з 19.01.2011 року, що призвело до моральних страждань та втрати нормальних життєвих зв'язків.

Вивчивши матеріали позовної заяви вважаю, що її подано з порушенням вимог цивільно-процесуального законодавства України, так як в ній не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, в тому числі доказів здійснення відповідачем незаконних дій, доказів проявлення моральної шкоди та доказів, як підтверджують її розмір.

Також позивачкою не наведено причин пропуску строку звернення до суду та доказів, які підтверджують, що ці причини є поважними.

Таким чином, при зверненні до суду позивачкою порушено вимоги п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Згідно вимог ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 119 ЦПК України чи не сплачено судовий збір постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Тому вважаю необхідним залишити заяву без руху і надати позивачці час для усунення недоліків.

На підставі вище наведеного, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України;

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Крук про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати і відшкодування моральної шкоди залишити без руху, запропонувавши позивачці в пятиденний строк з дня отримання даної ухвали усунути вказані недоліки, про що її повідомити і пояснити, що в іншому випадку заява буде вважатися неподаною та повернута.

Суддя:ОСОБА_3
Справа № 2/2605/3848/12
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2012 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Великохацької В.В..
при секретарі Вербич Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
14.06.2012 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30 листопада 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у м. Києві було укладено шлюб між сторонами, про що зроблено запис за № 1608. Від сумісного шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя з відповідачем не склалось, на даний час між ними припинені шлюбні відносини. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем.
В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, позивачка просила суд шлюб розірвати.
Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову, просить суд, залишити дитину з ним. Пояснив, що з позивачкою жити не зможе через різні погляди на життя.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Шлюб між сторонами зареєстрований 30 листопада 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено запис за № 1608 (а.с.6).
Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
З позовної заяви, поданої позивачкою вбачається, що подальше спільне життя та збереження сімї неможливе, відповідач зазначив, що не примириться із позивачкою.
Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10,57,60,174, 213, 214, 215,216,218 ЦПК України, суд, -
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 30 листопада 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського РУЮ у м. Києві, про що зроблено запис за № 1608, розірвати.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.В. Великохацька

11.07.2012 Справа № 2605/10087/12
Печерський районний суд міста Києва 22.06.2012
Справа № 2-1935/12
У Х В А Л А

25 червня 2012 року суддя Печерського районного суду м. Києва, ОСОБА_1 розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

22.06.2012 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вищезазначена позовна заява.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя вважає, що заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, тому, в порядку ст.121 ЦПК України, її слід залишити без руху для виправлення недоліків.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити в собі:

- найменування позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий;

- зміст позовних вимог;

- чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначення фактів та посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину, або наявність підстав для звільнення від доказування.

Зазначення цих обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних звязків.

Тому, суд при прийнятті позову зобовязаний встановити відсутність підстав для повернення позову і наявність передумов для відкриття провадження у справі наявність правовідносин сторін, що ґрунтується на нормах чинного законодавства, і предявлення вимоги, яке не є байдужою до права.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст. 119ЦПК України, оскільки в позовній заяві не зазначено розмір аліментів, які суд повинен стягнути з відповідача на користь позивача, не зазначено з ким проживає дитина та на чиєму утриманні вона знаходиться, не вказано місце реєстрації дитини та не додано довідку ф. №3. Крім того, не наведено викладу обставин, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України (стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платників аліментів інших дітей, непрацездатних батьків; інші обставини, що мають істотне значення).

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, провадження у справі не може бути відкрито, а тому її слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

В разі невиконання вимог ст. 119 ЦПК України, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119, 121, 210, 293, 383 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - залишити без руху та надати час протягом пяти днів з дня отримання ухвали для виправлення вказаних судом недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1
Справа № 2-766/11
У Х В А Л А

"12" січня 2012 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуюча суддя Задорожна Л.І.,

секретар Косівець І.Р.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

установила :

Ухвалою від 10 листопада 2011 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 819 968,5 грн. заборгованості за договором позики.

У своїй заяві про забезпечення позову, яку подано 12 січня 2012 року, позивач просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на майно і земельні ділянки відповідача, стверджуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід ураховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

У відповідності до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

На підставі викладеного вважаю, що заява про забезпечення позову, яку подано позивачем ОСОБА_1, підлягає задоволенню, зважаючи на те, що незабезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,

ухвалила :

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

На забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу:

- накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвалу направити на виконання у відділ Державної виконавчої служби у Теплицькому районі Вінницької області, Теплицьку державну нотаріальну контору.

Розяснити, що ОСОБА_2 протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про скасування заходів забезпечення позову відповідно до ч.4 ст.154 ЦПК України.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі постановляння ухвали без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
Справа № 22-ц-1782/2012 Головуючий у I інстанції Кучерявець О. М.
У Х В А Л А

11 травня 2012 року місто Чернігів

суддя апеляційного суду Чернігівської області Позігун М.І., розглянувши матеріали апеляційної скарги Дочірнього підприємства «Аграрій» на ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 26 березня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Аграрій» про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди землі, -

встановив :

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 26 березня 2012 року було відкрите провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «Аграрій» про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди землі.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду першої інстанції ДП «Аграрій» звернулось з апеляційною скаргою, строк на подання якої не пропущений у звязку з відсутністю в матеріалах справи доказів про отримання апелянтом копії оскаржуваної ухвали суду (розписки або поштового повідомлення про отримання ухвали апелянтом).

Проте, дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, оскільки апелянтом не сплачено судовий збір.

Порядок оплати та розміри ставок судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року.

Приписами частини 1 статті 4 даного закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна скарга подається до суду.

Враховуючи, що подання апеляційної скарги мало місце 25 квітня 2012 року, судовий збір належить розраховувати виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», що складає 1073 грн.00 коп.

Відповідно до п.п.14 п. 1 ч.2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду належить сплатити судовий збір, який становить 0,1 розміру мінімальної заробітної плати.

У звязку з наведеним, за подання апеляційної скарги на ухвалу суду ДП «Аграрій» належало сплатити 107 грн. 30 коп. (1073,00Х0,1=107,3) за реквізитами р/р 0002, отримувач УДКСУ у м.Чернігові Державний бюджет, , банк одержувача: ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО: 853592.

Таким чином, апелянту необхідно сплатити судовий збір в сумі 107,30 грн. на зазначений вище належний рахунок.

Керуючись ст. 121, ч.2 ст. 297 ЦПК України,

ухвалив :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Аграрій» на ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 26 березня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Аграрій» про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди землі - залишити без руху.

Запропонувати апелянту усунути зазначені в ухвалі недоліки апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії даної ухвали. Надати до канцелярії апеляційного суду Чернігівської області оригінал квитанції про сплату судового збору.

Копію ухвали направити Дочірньому підприємству «Аграрій».

Розяснити, що в разі невиконання вказаних вимог апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Суддя апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_2