Справа № 0907/9340/2012 року
У Х В А Л А

26 липня 2012 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі: головуючої - судді Бабій О.М.

секретаря Сивухіної Ю.Ю.,

з участю скаржниці ОСОБА_1, представника субєкта оскарження: ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції згідно доручення від 20.01.2011 року ОСОБА_2,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за скаргою ОСОБА_1 до відповідачів осіб, як суб`єктів оскарження відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції та відділу державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції про визнання дій, рішень, бездіяльності органу ДВС під час виконання ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24.01.2012 року в справі № 2-4224/2012 року протиправними, їх скасування та зобов`язання органу ДВС винести постанови про закінчення виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

Скаржниця звернувся в суд з наведеною скаргою до осіб, як суб`єктів оскарження відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції та відділу державної виконавчої служби Снятинського районного управління юстиції.

В судовому засіданні скаржниця подала до суду письмове клопотання про витребування письмових доказів цивільної правоздатності та дієздатності з назвами відповідачів та суду, який розглядає скаргу у справі, а також про зупинення виконання рішення суду, мотивуючи тим, що органи державної виконавчої служби, разом з їх посадовими особами та суддями, є на державній території УРСР нелегітимними структурами не утвореної до цього часу на державній території УРСР головної юридичної особи публічного права з назвою нової держави «Україна». Тобто останні є у місті Івано-Франківську незаконними структурами таємних антидержавних організацій з назвами «Верховна Рада України», «Черкаська міська рада» та «Івано-Франківська міська рада». Після 24.08.1991 року і до цього часу на державній території УРСР може існувати та існує тільки одна головна юридична особа публічного права з повною назвою Українська Радянська Соціалістична Республіка. Незаконною діяльністю таємної антидержавної організації з назвою «Верховна Рада України» після 28.06.1996 року на державній території УРСР, створило одночасне існування двох, а то й трьох різних держав з назвами Українська Радянська Соціалістична Республіка, самостійна українська держава Україна, Унітарна Республіка України. Звільняється від доказування також факт відсутності у посадових осіб ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції та у суддів Івано-Франківського міського суду відповідних законодавчих актів Верховної Ради УРСР та Президента Української РСР. Також не підлягає доказуванню в суді не легітимність з 24.08.1991 року по 18.05.2012 року на державній території УРСР, всіх до одного державних органів та установ виконавчої, законодавчої та судової влади «самостійної української держави Україна» та їх керівних органів, а також всіх народних депутатів України, Президентів України, суддів України, Генеральних прокурорів України та Міністрів України. Також є незрозумілим, яке безпосереднє відношення до створення субєктів оскарження та Івано-Франківського міського суду мають такі таємні антидержавні організації у м. Івано-Франківську як виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради та Івано-Франківська міська рад. З наведених вище підстав просила клопотання задоволити, витребувати документи які підтверджують легітимність субєкта оскарження та суду, саме як державних органів виконавчої влади унітарної Республіки Україна, а також зупинити виконання рішення суду.

Представник субєкта оскарження в судовому засіданні заперечив проти витребування вказаних документів та зупинення виконання рішення суду.

Заслухавши доводи скаржниці, думку представника субєкта оскарження, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Як вбачається з доданих до клопотання та скарги документів, відомостей про те, що скаржниця звертались до вказаних в клопотанні субєктів про витребування таких доказів немає.

Крім того, в своєму клопотанні скаржниця жодним чином не обґрунтовує як саме вказані документи можуть підтвердити чи спростувати протиправність дій, рішень, бездіяльності органу ДВС під час виконання ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24.01.2012 року в справі № 2-4224/2012 року, їх скасування та зобов`язання органу ДВС винести постанови про закінчення виконавчого провадження. Своїм клопотанням скаржниця хоче встановити такими, що не підлягають доказуванню факти не легітимності створення на території УРСР «самостійної Унітарної Республіки Україна», а також не легітимність створення всіх державних органів України.

Що стосується вимоги скаржниці про зупинення виконання рішення суду, то суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Однак скаржницею не подавалась до суду обгунтована заява про забезпечення позову відповідно до вимог встановлених ЦПК України.

Крім того, ст.ст. 37, 38 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають обовязок та право державного виконавця зупинити виконавче провадження, а ст. 39 вказаного Закону встановлює порядок та строки зупинення виконавчого провадження.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 137, 151 ст.ст. 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В клопотанні ОСОБА_1 про витребування письмових доказів цивільної правоздатності та дієздатності з назвами відповідачів та суду, який розглядає скаргу у справі, а також про зупинення виконання рішення суду відмовити.

Ухвала суду не оскаржується

Суддя Бабій О.М.