Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

31.08.2012 року Миколаївський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого –судді Бачун О.
І.

при секретарі Стойко С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві справу за
позовом ОСОБА_1 до Миколаївського РВ
ГУМВСУ у Львівській області в особі
відділення у справах громадянства
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Миколаївського РВ ГУМВСУ у Львівській
області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що
втратили право користування житловим
будинком ,-

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Миколаївського РВ ГУМВСУ у
Львівській області в особі відділення
у справах громадянства імміграції та
реєстрації фізичних осіб
Миколаївського РВ ГУМВСУ у Львівській
області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що
втратили право користування житловим
будинком. В обґрунтування заявлених
вимог зазначив, що згідно договору
купівлі продажу житлового будинку,
укладеного між ОСОБА_7 в особі її
представника ОСОБА_8 та позивачем 17.03.2010
р. ОСОБА_7 передала йому у власність
житловий будинок з господарськими
будівлями, що знаходиться в м.
Миколаєві по вул.. Гагаріна, 2
Львівської області. Також позивач
згідно договору купівлі-продажу 17.03.2010
р. придбав у ОСОБА_7 земельну ділянку
площею 0,0721 га для обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель по вул.. Гагаріна, 2 в м.
Миколаєві Львівської області. Право
власності на вказаний житловий будинок
зареєстроване в державному реєстрі
прав власності на нерухоме майно, про
що свідчить витяг про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 19.03.2010
р.. Однак, у будинку по вул.. Гагаріна, 2 в
м. Миколаєві Львівської області
зареєстровані відповідачі, що
створюють перешкоди позивачу в
користуванні його власність, оскільки
зобов’язаний сплачувати комунальні
послуги за всіх осіб, позбавлений
можливості зареєструвати своє місце
проживання в будинку без їх згоди, а
також обмежений у праві розпоряджатися
будинком. тому просить визнати
відповідачів такими, що втратили право
користування житловим будинком № 2 по
вул.. Гагаріна в м. Миколаєві Львівської
області, усунути перешкоди шляхом
виселення з вказаного приміщення
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
та зобов’язати відділення у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Миколаївського РВ ГУМВСУ
у Львівській області зняти з
реєстрації вищевказаних відповідачів
за адресою: м. Миколаїв, вул.. Гагаріна, 2
Львівської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_9 заявлені
вимоги підтримали і надали аналогічні
змісту позовної заяви пояснення,
просили позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позову не визнала, додатково пояснила,
що у будинку разом з сім’єю проживала,
на даний час проживає та будуть
проживати у майбутньому, оскільки
іншого житла не мають, будинок їхній, не
потрібно було купляти будинок, де
зареєстровані всі члени її сім’ї.
Спеціально ОСОБА_1 відключив воду, газ,
зняв вікна та двері, створив умови, щоб
вони не могли проживати у спірному
будинку.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_6
позову не визнала, пояснила, що вона у
спірному будинку народилася та
проживає, у будинку зареєстрована
малолітня дитина.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_5 в
судове засідання 31.08.2012 р. не з’явилися,
хоча належним чином були повідомлені
про час та місце розгляду справи, тому
суд вважає за можливе слухати справу у
їх відсутності зі згоди позивача.

Відповідач відділ у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Миколаївського РВ ГУМВСУ
у Львівській області явки свого
представника в судове засідання не
забезпечив, хоча належним чином
повідомлявся про час та місце розгляду
справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
представника позивача, відповідачів,
дослідивши зібрані по справі докази,
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно договору дарування,
посвідченого 07.09.2009 р. приватним
нотаріусом Миколаївського
нотаріального округу ОСОБА_10, ОСОБА_11
безоплатно передала у власність, а
ОСОБА_7 прийняла в дар належний їй на
праві приватної власності житловий
будинок

Відповідно до договору
купівлі-продажу, посвідченого 17.03.2010 р.
приватним нотаріусом Миколаївського
районного нотаріального округу
ОСОБА_10, представник продавця ОСОБА_8
передав у власність, а ОСОБА_1 прийняв у
власність житловий будинок з
господарськими будівлями в м.
Миколаєві по вул.. Гагаріна, 2
Львівської області.

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 19.03.2010
р. ОСОБА_1 є власником є власником на
праві приватної власності житлового
будинку № 2 по вул.. Гагаріна в м.
Миколаєві Львіської області.

Відповідно до договору купівлі-продажу
земельної ділянки, посвідченого 17.03.2010
р. приватним нотаріусом Миколаївського
нотаріального округу ОСОБА_10,
представник продавця ОСОБА_8 продав, а
ОСОБА_1 купив земельну ділянку площею
0,0721га. Для обслуговування житлового
будинку, господарських будівель та
споруд, що розташована в м. Миколаєві по
вул.. Гагаріна, 2 Львівської області.

Як вбачається з довідки № 1443 від 25.02.2010
р., виданої виконавчим комітетом
Миколаївської міської ради Львівської
області, ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1
із сім’єю в складі: ОСОБА_3 – син,
ОСОБА_4 – син, ОСОБА_5 – син, ОСОБА_6 –
дочка, ОСОБА_12 – онук..

Відповідно до акту перевірки
паспортного режиму, складеного
комісією в складі депутата
Миколаївської міської ради, ДІМ
Миколаївського РВ ГУМВСУ у Львівській
області, паспортиста МКП «ЖКУ» 20.08.2010 р.,
на час перевірки мешканці будинку
ОСОБА_5 н.І., ОСОБА_3м., ОСОБА_4, ОСОБА_5.М.,
ОСОБА_13 були відсутні в будинку № 2 по
вул.. Гагаріна в м. Миколаєві Львівської
області. Зі слів сусідів такі не
проживають з жовтня 2009 р. та особистих
речей не виявлено.

Згідно акту обстеження
матеріально-побутових умов у житловому
будинку № 2 по вул.. Гагаріна в м.
Миколаєві від 06 березня 2012 р.,
складеного депутатською комісією
Миколаївської міської ради, жодних
умов для проживання у вказаному
будинку не має, жодних осіб та ознак
проживання у будинку виявлено не було..
З підвального приміщення вийшли якісь
особи. Зі слів власника будинку ОСОБА_1
це були члени сім’ї ОСОБА_13.

У відповідності з актом обстеження
житлово-побутових умов у житловому
будинку № 2 по вул.. Гагаріна в м.
Миколаєві від 20 грудня 2011 р., складеного
депутатською комісією Миколаївської
міської ради, жодних умов для
проживання у вказаному будинку не має,
відсутнє газопостачання,
електропостачання, водопостачання та
водовідведення. Опитані сусіди ОСОБА_14
та ОСОБА_15 факту проживання
ІНФОРМАЦІЯ_2 сім’ї ОСОБА_12 чи ОСОБА_13 не
підтвердили.

Відповідно до рішення Миколаївського
районного суду Львівської області від
29.11.2010 р. в позові ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6
до ОСОБА_7, з участю третіх осіб -
приватного нотаріуса Миколаївського
нотарівального округу ОСОБА_10,
Стрийського МБТІ та ЕО, ОСОБА_1 про
визнання договору дарування недійсним
відмовлено за безпідставністю.

Згідно ухвали колегії суддів Судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20.06.2012 р. касаційну скаргу
ОСОБА_2, ОСОБА_6 відхилено. Рішення
Миколаївського районного суду
Львівської області від 29.11.2010 р. та
ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 13.12.2011 р. залишено без змін.

Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.. 383 ЦК України та ст. 150
ЖК України власник квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
сім’ї, інших осіб і має право
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд. Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише на підставах,
передбачених законом.

Відповідно до ст.. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається
його власником. Член сім'ї власника
житла втрачає право на користування
цим житлом у разі відсутності члена
сім'ї без поважних причин понад один
рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником
житла або законом.

Згідно ст. 156 Житлового кодексу України
члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які

проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку
(квартири), якщо при їх вселенні не було
іншої угоди про порядок користування
цим приміщенням.

Аналіз змісту вказаних правових норм
дає підстави для висновку, що право
члена сім’ї власника будинку на
користування житлом існує лише за
умови, що ця особа залишається
власником житла.

Оскільки житлові права членів сім’ї
власника будинку є похідними від прав
власника будинку, то припинення права
власності особи на будинок припиняє
право членів його сім’ї на
користування цим будинком.

Відповідно до ст.. 386 ЦК України власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Згідно ст.. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод
у здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Аналізуючи норми зазначених статтей,
суд вважає, що закон дає власнику право
вимагати усунення будь-яких порушень
його права, хоч би ці порушення і не
були поєднані з позбавленням
володіння.

Як встановлено в судовому засіданні
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 зареєстровані в
ІНФОРМАЦІЯ_3, проживають за
вищевказаною адресою, власником
будинку є ОСОБА_1, такий позбавлений
можливості здійснювати своє право
користуватися та володіти належним
йому майном, оскільки відповідачі
чинять перешкоди в цьому.

Враховуючи вищенаведене, а також той
факт, що власником спірного будинку є
ОСОБА_1, який жодним чином не
зобов’язаний надавати у користування
своє майно відповідачам, які
доводяться йому чужими людьми, а відтак
є всі підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 169, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.. ст.. 16, 386, 391, 405 ЦК України,
ст. 156 ЖК України суд,-

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 такими, що втратили право
користування житловим будинком № 2 по
вул.. Гагаріна в м. Миколаєві Львівської
області.

Усунути перешкоди в користуванні
житловим будинком № 2 по вул.. Гагаріна
в м. Миколаєві Львівської області
ОСОБА_1 шляхом виселення з вказаного
приміщення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 за адресою Львівська
область, м. Миколаїв, вул.. Гагаріна, 2.

Зобов’язати відділення у справах
громадянства імміграції та реєстрації
фізичних осіб Миколаївського РВ ГУМВСУ
у Львівській області зняти з
реєстрації ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 за адресою Львівська
область, м. Миколаїв, вул.. Гагаріна, 2.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через суд першої
інстанції, який ухвалив рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя :

Бачун О. І.