Справа № 0541/6209/2012
Провадження № 2/0541/3283/2012
21.12.2012 року м. Маріуполь
Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Шишиліна О.Г., при секретарі Матус Т.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми коштів, -
ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач) про стягнення суми коштів, вказуючи на те що приблизно 20 вересня 2012 року Позивач вирішила в допомогу своєму адвокату ОСОБА_3, найняти ще одного адвоката, так як у неї маленька дитина. По Інтернету знайшла сайт, на якому розмістив свою рекламу Відповідач. Прийшовши до нього на консультацію, домовилися про те, що він буде постійно ходити в суд і складати документи, необхідні для ведення її справ. Для цього Відповідач попросив оформити на нього довіреність у нотаріуса Рябоконь, що і було зроблено декілька днів опісля, а також взяв у неї аванс в розмірі 500 грн. Отримавши аванс і довіреність, Відповідач раптом розірвав по електронній пошті їх угоду, перестав відповідати на її дзвінки, і зник, аванс і довіреність залишивши при собі, тобто однобічно відмовився від взятих на себе зобовязань. У звязку з чим просить стягнути з відповідача на її користь неповернутий аванс в розмірі 500 гривень та витрати на судовий збір в розмірі 223,60 гривень.
Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, однак представник відповідача звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог, а саме просив стягнути з відповідача на користь позивача неповернутий аванс в розмірі 500 гривень та витрати на судовий збір в розмірі 214,60 гривень. Справу розглянути у їх відсутності. При не зяві відповідача не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
З досліджених в судовому засіданні обставин встановлено, що приблизно 20 вересня 2012 року Позивач і Відповідач усно домовилися про те, що останній буде надавати юридичні послуги по веденню цивільної справи Позивача.
На підтвердження серйозності свого наміру отримати юридичні послуги від Відповідача, Позивачем було надано Відповідачу, довіреність на ведення її справ, посвідченої нотаріусом Другої маріупольської нотконтори, 28.1.2012 року (а.с. 22). Відповідач, у свою чергу, на підтвердження серйозності наміру виконати зобовязання перед Позивачем, а саме за ведення цивільної справи, взяв у Позивача аванс в розмірі 500 гривень (а.с. 26).
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.
Відповідно до п.2 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Як встановлено у судовому засіданні, між сторонами виниклі договірні правовідносини, з покладенням на кожного зі сторін прав та обовязків.
Згідно з приписами ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ч.1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Судом встановлено та підтверджено письмовими матеріалами справи, що між сторонами виниклі правовідношенні, підставою яких стало домовленість, спрямована на встановлення цивільних прав та обов'язків, у звязку з чим між ними було укладено усний договір, після того, як вони досягли згоди з усіх істотних умов цього договору, а саме Відповідач зобовязався надати Позивачу юридичні послуги, а Позивач в забезпечення виконання вказаного зобовязання склав довіреність та передав Відповідачу аванс в розмірі 500 гривень. Строк виконання зобовязання Відповідачем, сторонами не визначався.
Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Судом у судовому засіданні встановлено, що Відповідач, отримавши згідно розписки аванс від Позивача в розмірі 500 гривень, не виконав взяти на себе зобовязання, щодо надання юридичних послуг та розірвав по електронній пошті їх угоду. Також перестав відповідати на дзвінки Позивача, і зник, не повернувши аванс і довіреність.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.
Судом встановлено, що Відповідач, починаючи з моменту передачі йому Позивачем довіреності та авансу, до моменту звернення Позивача до суду з вказаним позовом, не приступив до виконання зобовязання, тобто в односторонньому порядку відмовився від зобовязання виконати юридичні послуги Позивачу.
Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні тощо (п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК).
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що доводи Позивача є обґрунтованими, відповідають вимогам закону, що регулює вказані спірні правовідносини та доведені належними та допустимими доказами, а саме те, що Відповідач в порушення договору надання юридичних послуг не виконав покладенні на нього зобовязання, тому зобовязаний сплатити переданий йому Позивачем аванс, в розмірі 500 гривень.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь Позивача з Відповідачів підлягає стягненню 214,60 гривень у відшкодування судового збору.
Керуючись ст.ст. 11,509,525,526,530,570,571,599,611,612,614,625,626,627,629,638,639 ЦК України, ст. ст. 88, 174,213,214,215,224 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми коштів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 суму авансу в розмірі 500 гривень та сплачений судовий збір в сумі 214,60 гривень.
Копію судового рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем може бути подана апеляційна скарга на рішення суду до апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня його отримання через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя: Шишилін О. Г.