Справа № 1007/622/2012
Провадження № 2/1007/846/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Лисенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення боргу

в с т а н о в и в:

У січні 2012 року фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути із ОСОБА_2 на свою користь суму позики в розмірі 40000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн. та судовий збір в розмірі 440 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 07.09.2009 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 укладено трудовий договір.

23.06.2010 року ОСОБА_2 позичила в неї грошові кошти в сумі 40 000 грн., про що особисто написала розписку. Повернення грошових коштів остання гарантувала шляхом вирахування із заробітної плати 50 % щомісячно, строком по той час до якого вона буде фактично працювати.

01.08.2011 року ОСОБА_2 написала заяву про надання їй відпустки за свій рахунок терміном з 01.08 по 01.10.2011 року, а 30.11.2011 року заяву про звільнення з роботи за власним бажанням.

Далі зазначає, що оскільки трудові відносини припинено, вона неодноразово зверталася до позичальник із проханням повернути кошти, однак отримувала відмови. З підстав стягнення боргу змушена звернутися до суду.

У судовому засідання позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Додала, що з вересня 2009 року відповідач стала працювати у її магазині. З останньою був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. Фактично позивачка самовільно взяла з каси магазину гроші в борг та власноручно написала розписку про їх отримання 23.06.2010 року. Грошові кошти із заробітної плати відповідачки вона не відраховувала. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала частково, пояснила, що дійсно в період з 07.09.2009 року перебувала у трудових відносинах із позивачем по даній справі 30.11.2011 року звільнилася за власним бажанням. Під час проведення переобліку було виявлено недостачу в розмірі 40 000 грн., тому позивач наполягла у написанні розписки, яку вона писала особисто. Після позивач стала утримувати із її заробітної плати 50 %. На момент предявлення позову, вона фактично відшкодувала 32500 грн.

Вислухавши пояснення позивача, її представника, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 1046, ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми або визначеної кількості речей.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором у такій же самій сумі, що була передана йому позикодавцеві.

Судом встановлено, що 23.06.2010 року між сторонами по справі було укладено договір позики в простій письмовій формі.

Відповідно до умов вказаного договору відповідач взяла у борг у позивача грошову суму в розмірі 40000 грн.

Факт особистого написання даної розписки саме 23.06.2010 року в судовому засіданні підтвердила відповідачка, а тому у відповідності до ст. 61 ЦПК України даний факт не підлягає доказуванню, так як він визнаний сторонами.

Відповідно до вимог ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Заперечення наведені стороною відповідача щодо повернення суми боргу в розмірі 20000 грн. свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли. З досліджених в судовому засіданні відомостей не вбачається факту відрахувань, що проводилися позивачем в рахунок погашення боргу за договором позики від 23.06.2010 року.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачка не довела, а суд не встановив обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень. Доводи наведені позивачем в цій частині стороною відповідача спростовані не були, докази зазначені останнім, суд вважає недопустимими. Тому з урахуванням викладеного суд приходить до висновку про задоволення основних позовних вимог в частині стягнення боргу в розмірі 40 000 грн.

Правилами ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

При вирішенні питання про розмір витрат на правову допомогу, судом враховується кількість судових засідань по даній справі та їх тривалість. А тому з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З цих підстав вимоги позивача про стягнення із відповідача судового збору також підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1046, 1047, 1049, 1051 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження с. Крупичполе Ічнянського району Чернігівської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження м. Бровари, Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка зареєстрована та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 заборгованість за договором позики в розмірі 40000 (сорок тисяч) грн., судовий збір в розмірі 410 (чотириста десять) грн.., витрати на правову допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н. П. Маценко