Справа № 413/4924/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2012 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу у складі:

Головуючого судді Пустовіт О.Г.

при секретарі Нестеренко Г.М.

за участю позивача представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання цивільну справу за позовом комунального підприємства Житлово-експлуатаційна організація № 31до ОСОБА_2 про виселення з жилого приміщення та позов ОСОБА_2 до виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ОСОБА_1, третя особа комунальне підприємство Житлово-експлуатаційна організація № 31про визнання членом родини померлого наймача та визнання права користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача КП ЖЕО №31звернувся до суду з позовом про виселення з жилого приміщення ОСОБА_2

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання членом родини померлого наймача та визнання права користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник КП ЖЕО № 31вказав, що на підставі ордеру № 36 від 18.01.1984 року, виданого виконавчим комітетом Жовтневої районної ради народних депутатів в однокімнатну квартиру, жилою площею 19,97 кв.м. за адресою: м .Кривий Ріг, АДРЕСА_1 вселився та зареєструвався ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Особистий рахунок по КП ЖЕО № 31був відкритий на ОСОБА_3. 9.12.2001 року ОСОБА_3 помер.

Квартира не приватизована, юридично вільна для повторного заселення, але фактично житлове приміщення не вільне.

Як було встановлено в спірній квартирі мешкає співмешканка покійного ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зі слів мешканців будинку № 11 по вул. Рзянкіна, ОСОБА_2 мешкала у спірній квартирі разом із своїм співмешканцем ОСОБА_3 до його смерті. 23.03.2012 року ОСОБА_2 було вручено попередження, щодо виселення з квартири, але вона відмовилася добровільно виселитися з квартири. Таким чином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, самовільно без законних підстав мешкає в квартирі, за житлово-комунальні послуги проводить оплату, фактично користується і газом, холодним та гарячим водопостачанням, світлом. Документів на дану квартиру відповідач не має, тому підстав для проживання відповідача у спірній квартирі не має, у звязку з чим позивач змушений звернутись до суду.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_2 вказала, що вона є цивільною жінкою ОСОБА_3, який помер 19 грудня 2001 року.

В 1999 році, вона погодилася на пропозицію ОСОБА_3 переїхати до нього жити та об'єднатись в одну родину. Вона зібрала свої речі переїхала в квартиру свого співмешканця і вони стали постійно проживати однією сімєю.

Проживали на почуттях взаємодопомоги, всі питання в сім'ї вирішували сумісно, турбувались та поважали один одного, купували продукти харчування та предмети щоденного вжитку, вели спільне господарство, підтримували один одного в тяжкі часи, мали взаємні права та обов'язки.

Мешкаючи разом у неї з ОСОБА_3 були спільні доходи та витрати, а саме вона отримувала заробітну платню, а її цивільний чоловік одержував пенсію, та вони разом розпоряджалися коштами.

Її цивільний чоловік ОСОБА_3 виявляв бажання зареєструвати її на свою житлову площу за адресою: АДРЕСА_2, але не мав можливості зробити, так як була велика заборгованість комунальних послуг, та вони вирішили погасити всі борги по квартирі для здійснення реєстрації її в його квартирі, але перешкодою став поганий стан його здоров'я, в зв'язку з хворобою чоловіка всі кошти витрачались на його лікування та лікувальні препарати.

Проживши однією сім'єю до 2001 року вона погасила заборгованість, і її цивільний чоловік ОСОБА_3, ходив до КЖП №12, щоб зареєструвати її в свою квартиру, але не встиг, так як 19 грудня 2001 року помер.

Після його смерті, вона залишалася мешкати в його квартирі за адресою: АДРЕСА_3 та сплачувала частково квартирні платежі виконуючи тим самим обов'язки наймача.

В судовому засіданні представник позивача КП ЖЕО №31ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив ОСОБА_2 виселити з жилого приміщення, а саме з квартири АДРЕСА_4. У задоволенні позову відповідача просив відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову щодо її виселення, а її позов задовольнити в повному обсязі, а саме визнати мене її членом родини померлого19 грудня 2001 року наймача ОСОБА_3, та визнати за нею право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2. Зобов'язати комунальне підприємство Житлово-експлуатаційна організація № 31взяти її на реєстраційний облік, визнати її наймачем та відкрити фінансово-особовий рахунок по вищевказаній адресі.

Представник відповідача виконкому Жовтневої районної у місті ОСОБА_1 до суду не зявився, але ним подано заяву про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи в справі - Сектор міграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ КМУ до суду не зявився, але ним подано заяву про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надала пояснення, що їй відомо що ОСОБА_2 була цивільною дружиною покійного ОСОБА_3 та після його смерті проживає у їх спільній квартирі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5. надала пояснення, що їй відомо що ОСОБА_2 була цивільною дружиною покійного ОСОБА_3 та після його смерті проживає у їх спільній квартирі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надала пояснення, що їй відомо що ОСОБА_2 була цивільною дружиною покійного ОСОБА_3 та після його смерті проживає у їх спільній квартирі.

Вислухавши сторони, дослідивши представлені суду матеріали на підтвердження заявлених вимог, суд вважає за необхідне у задоволенні позову комунального підприємства Житлово-експлуатаційна організація № 31до ОСОБА_2 про виселення з жилого приміщення відмовити. Позов ОСОБА_2 до виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ОСОБА_1, третя особа комунальне підприємство Житлово-експлуатаційна організація № 31про визнання членом родини померлого наймача та визнання права користування житловим приміщенням - задовольнити, за наступними підставами.

Відповідно до ст. 8 ЦПК України в редакції 2005 року, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_1 України. Суд застосовує інші нормативно правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 214 ЦПК України, п. 12 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 Про судове рішення у цивільній справі, під час ухвалення рішення суд вирішує ряд питань, в тому числі і питання : які правовідносини сторін випливають із встановлених судом обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є цивільною жінкою ОСОБА_3, який помер 19 грудня 2001 року.

В 1999 році, вона погодилася на пропозицію ОСОБА_3 переїхати до нього жити та об'єднатись в одну родину. Вона зібрала свої речі переїхала в квартиру свого співмешканця і вони стали постійно проживати однією сімєю.

Мешкаючи разом у неї з ОСОБА_3 були спільні доходи та витрати, а саме вона отримувала заробітну платню, а її цивільний чоловік одержував пенсію, та вони разом розпоряджалися коштами.

Її цивільний чоловік ОСОБА_3 виявляв бажання зареєструвати її на свою житлову площу за адресою: АДРЕСА_2, але не мав можливості зробити, так як була велика заборгованість комунальних послуг. Проживши однією сім'єю до 2001 року позивач погасила заборгованість.

Після смерті чоловіка, ОСОБА_2 залишалася мешкати в його квартирі за адресою: АДРЕСА_3 та сплачувала частково квартирні платежі виконуючи тим самим обов'язки наймача.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.

Статтею 64 Житлового кодексу України визначено, що до членів сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються на рівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення належать чоловік, дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщені, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Згідно ст.65 Житлового кодексу України наймач в праві в установленому порядку за згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, чоловіка, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи вселені в якості членів сім'ї, набувають рівних прав користування житлового приміщення з іншими членами сім'ї, якщо при вселені між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

У статті 106 Житлового кодексу України чітко вказано, що член сім'ї наймача вправі вимагати визнання його наймачем житлового приміщення замість попереднього наймача у разі смерті або втрати ним права на житлове приміщення.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається відповідач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_7 необхідно задовольнити.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частина 4 статті 59 ЦПК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Згідно ст. 1 Житлового кодексу України та ст. 47 Конституції України, зазначено, що кожен має право на житло, а також те, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду, а також були порушені і вимоги ст. 9 ЖК України.

Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, отже представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні не надав жодних підтверджень обґрунтованості свого позову, тому з урахуванням вище викладеного суд дійшов висновку що його позов не підлягає задоволенню.

Керуючись61,64,65 ЖК України, ст. 33, 47 Конституції України, ст. ст. 10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову комунального підприємства Житлово-експлуатаційна організація № 31до ОСОБА_2 про виселення з жилого приміщення відмовити.

Позов ОСОБА_2 до виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ОСОБА_1, третя особа комунальне підприємство Житлово-експлуатаційна організація № 31про визнання членом родини померлого наймача та визнання права користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 членом родини померлого 19 грудня 2011 року наймача ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_5.

Зобовязати комунальне підприємство Житлово-експлуатаційна організація № 31та сектор міграції та реєстрації фізичних осіб в Жовтневому РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області взяти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на реєстраційний облік, та зобовязати комунальне підприємство Житлово-експлуатаційна організація № 31визнати її наймачем вказаної квартири та відкрити фінансово-особовий рахунок по вищевказаній адресі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення усіма учасниками процесу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

ОСОБА_8