Справа № 0312/629/2012 Головуючий у 1
інстанції:Ушаков М.М. Провадження №
22-ц/0390/1338/2012 Категорія:41 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2012 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Веремчук Л. М.,

суддів - Здрилюк О.І., Бовчалюк З.А.

при секретарі Масляній С.В.,

з участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про визнання осіб такими, що втратили
право на користування жилим
приміщенням за апеляційними скаргами
відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення
Нововолинського міського суду
Волинської області від 19 червня 2012
року,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Нововолинського міського
суду Волинської області від 19 червня 2012
року позов в даній справі задоволено.

Ухвалено визнати ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 такими, що втратили право на
користування житловим приміщеням, що
знаходиться за адресою : АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з
кожного в користь ОСОБА_7 по 35 грн 76 коп.
судових витрат.

В апеляційних скаргах відповідачі
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 просять рішення в
частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до них скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову в цій частині
відмовити, посилаючись на неправильне
застосуванням судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права.

В решті вирішення позовних вимог
рішення суду не оскаржується.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з таких мотивів.

Судом першої інстанції на підставі
наявних в матеріалах справи та
досліджених в судовому засіданні
доказів встановлено, що квартира
АДРЕСА_1 належить до комунальної
власності. Позивач ОСОБА_1 є наймачем,
відповідно до особового рахунку №
НОМЕР_2, крім неї у даній квартирі
зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2,
ОСОБА_6 ( а.с.10, 15).

З актів від 14 червня та 21 червня 2011 року,
складеного комісією ЖЕК № 3
відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4
зареєстровані, але не проживають за
адресою: АДРЕСА_1 з 2004 року ( а.с.9, 56).
Даний факт підтверджено показаннями
свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Із листа Старолішнянської сільської
ради Іваничівського району Волинської
області № 343 від 26.10.2011 року вбачається,
що в АДРЕСА_2 проживають у власному
будинку без реєстрації відповідачі
ОСОБА_5, та ОСОБА_4.( а.с.46). Із особового
рахунку № НОМЕР_1 розрахунку оплати
комунальних послуг та довідки № 831
Нововолинського УГГ, вбачається, що
ОСОБА_5 здійснюється оплата за
користування комунальними послугами
за адресою : АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом. Жиле приміщення зберігається за
тимчасово відсутнім наймачем або
членами його сім'ї понад шість місяців
у випадках: 1) призову на строкову
військову службу або направлення на
альтернативну (невійськову) службу, а
також призову офіцерів із запасу на
військову службу на строк до трьох
років - протягом усього періоду
проходження зазначеної військової
служби; перебування на військовій
службі прапорщиків, мічманів і
військовослужбовців надстрокової
служби - протягом перших п'яти років
перебування на військовій службі; 2)
тимчасового виїзду з постійного місця
проживання за умовами і характером
роботи або у зв'язку з навчанням (учні,
студенти, стажисти, аспіранти тощо), у
тому числі за кордоном, - протягом
усього часу виконання цієї роботи або
навчання; 3) влаштування дитини (дітей)
на виховання до родичів, опікуна чи
піклувальника, у прийомну сім'ю,
дитячий будинок сімейного типу, заклад
для дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування, - протягом
усього часу їх перебування у родичів,
опікуна чи піклувальника, прийомній
сім'ї, дитячому будинку сімейного типу,
закладі для дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування.
Якщо з будинку, квартири (їх частини)
вибула дитина (діти) і членів її (їх)
сім'ї не залишилося, це житло може бути
надано за договором оренди іншому
громадянину до закінчення строку
перебування дитини (дітей) у дитячому
закладі або до досягнення нею (ними)
повноліття і повернення від родичів,
опікуна чи піклувальника, в окремих
випадках - до закінчення навчання в
загальноосвітніх навчальних закладах
усіх типів і форм власності, у тому
числі для громадян, які потребують
соціальної допомоги та соціальної
реабілітації, а також в
професійно-технічних чи вищих
навчальних закладах або до закінчення
строку служби у Збройних Силах України
та інших військових формуваннях; 4)
виїзду у зв'язку з виконанням
обов'язків опікуна чи піклувальника,
наданням батькам-вихователям
житлового будинку або багатокімнатної
квартири для створення дитячого
будинку сімейного типу - протягом
усього часу виконання таких
обов'язків;5) влаштування
непрацездатних осіб, у тому числі
дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та
іншій установі соціальної допомоги -
протягом усього часу перебування в них;
6) виїзду для лікування в
лікувально-профілактичному закладі -
протягом всього часу перебування в
ньому; 7) взяття під варту або
засудження до арешту, обмеження волі,
позбавлення волі на певний строк чи
довічне позбавлення волі - протягом
усього часу перебування під вартою або
відбування покарання, якщо в цьому
будинку, квартирі (їх частині)
залишилися проживати інші члени сім'ї.
Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не
залишилися проживати інші члени сім'ї
наймача, це житло може бути надано за
договором оренди (найму) у
встановленому законом порядку іншому
громадянину до звільнення таких осіб
з-під варти або до відбуття ними
покарання. У випадках, передбачених
пунктами 1 - 7 цієї статті, право
користування жилим приміщенням
зберігається за відсутнім протягом
шести місяців з дня закінчення строку,
зазначеного у відповідному пункті.
Відповідно до Основ житлового
законодавства Союзу РСР і союзних
республік законодавством Союзу РСР і
Української РСР може бути встановлено
й інші умови і випадки збереження
жилого приміщення за тимчасово
відсутніми громадянами на більш
тривалий строк.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Таким чином виходячи з аналізу
зазначених правових норм, член сім'ї
наймача може бути визнаний таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням з підстав відсутності
понад шість місяців у цьому жилому
приміщенні до часу звернення з позовом,
якщо він був відсутній протягом цього
строку підряд без поважних причин і
саме ці факти повинні бути встановлені
судом при вирішенні спору згідно з
вимогами ст.214 ЦПК України.

Враховуючи із встановленого факту
вибуття ОСОБА_4, ОСОБА_5 з 2004 року зі
спірної квартири в інше жиле
приміщення в с. Бутятичі, суд першої
інстанції, давши вірну правову оцінку
обставинам справи, обгрунтовано визнав
відповідачів такими, що втратили право
користування жилим приміщенням.

Оплата апелянтами частини комунальних
послуг у спірній квартирі при
доведення факту вибуття на інше
постійне місце проживання правового
значення для вирішення даного спору не
має, оскільки наведена обставина сама
по собі не породжує право користування
цим житлом.

Згідно зі ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами які беруть участь у справі.

Всупереч наведеним правовим нормам,
апелянти не надали суду доказів, які
підтверджували б не проживання їх у
спірній квартирі з поважним причин, як
це передбачено ст. 71 ЖК України. Крім
того, вимоги про вселення в дану
квартиру та усунення перешкод в
користуванні нею ОСОБА_4, ОСОБА_5 у
встановленому законом порядку не
заявляли.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції на підставі встановлених в
судовому засідання фактів, що
підтверджуються належними доказами
правильно визначив правовідносини між
сторонами і застосував норми
матеріального права, що регулюють ці
правовідносини.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313,314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_4
та ОСОБА_5 відхилити, а рішення
Нововолинського міського суду
Волинської області від 19 червня 2012 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: