АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/1009/2012
Головуючий по 1-й інстанції Андрієць
Суддя-доповідач: Кузнєцова О. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2012 року
м.Полтава

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді : Кузнєцової О.Ю.,

суддів: Мартєва С.Ю., Чічіля В.А.,

за участю секретаря: Ренкевич М.Д.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Полтава
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 23 січня 2012 року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приват Банк»до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 23 січня 2012 року позов Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приват
Банк»заборгованість за кредитним
договором від 27.04.2006 року в розмірі 4441,48
грн. судові витрати, що складаються з 51
грн. державного мита та 120 грн. витрат на
ІТЗ розгляду справи.

З рішенням суду не погодилася
ОСОБА_2, у зв'язку з чим звернулася на
нього з апеляційною скаргою, в які
посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм процесуального та
матеріального права, у зв'язку з чим
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення за наступних
підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що між ПАТ КБ
«Приватбанк»та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір № б/н від27.04.2006 року,
відповідно до якого відповідач отримав
у кредит грошові кошти в сумі 2500 грн., у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну карту, зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом та з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії карти.

Відповідн6о до п. 6.5 Умов та правил
надання банківських послуг клієнт
зобов'язаний погашати заборгованість
по кредитному ліміту, процентах за його
використання, по пере виплаті
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах передбачених даним
Договором, правилами користування
платіжними картами та тарифами банку.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти (
кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до умов договору (заяви
позичальника) погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісячні платежі
в розмірі 7% від суми заборгованості.

Погашення заборгованості по
кредитному ліміту може проводитися як
шляхом внесення коштів на карту
клієнтом так і списання банком коштів з
дебетної карти.

Відповідно до Тарифів банку штраф при
порушенні строків по будь-якому із
грошових зобов'язань, передбачених
договором більш ніж на 30 днів становить
500 грн. плюс 5% від суми заборгованості
по кредитному ліміту з врахуванням
нарахованих і прострочених процентів і
комісій.

У зв'язку з порушеннями ОСОБА_2
зобов'язання за кредитним договором
від 27.04.2006 року, у неї утворилась
заборгованість перед Банком, яка
станом на 30.04.2011 року становить -4441,48
грн. та складається: заборгованість за
кредитом -1589,24 грн.; заборгованість по
процентам за користування кредитом -
2164,55 грн.; штраф (фіксована частина) -500
грн.; штраф (процентна складова) -187,69
грн.

Наявність вказаної заборгованості і її
розмір підтверджена доданим до
матеріалів справи розрахунком
заборгованості за договором від 27.04.2006
року, укладеного між ПАТ КБ
«Приватбанк»та ОСОБА_2, який суд вірно
вважав належним доказом.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

На день розгляду справи відповідачка
борг перед Банком не погасила, доказів
на спростування своєї заборгованості
перед ПАТ КБ «Приватбанк»до місцевого
суду не надала.

Заперечення відповідачки на позовну
заяву місцевий суд вірно не прийняв до
уваги, оскільки вони не аргументовані
та не підтверджені належними доказами,
відповідно до ст. 60 ЦПК України, якою
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи ОСОБА_2 не ґрунтуються на
вимогах діючого законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір
вважається укладеним, коли між
сторонами в потрібній у належних
випадках формі досягнуто згоди по всіх
істотних умовах.

Істотними є ті умови договору, які
визнані такими за законом або
необхідні для договорів даного виду, а
також всі ті умови, щодо яких за заявою
однієї з сторін повинно бути досягнуто
згоди.

При укладенні договору між сторонами у
справі вказані вимоги закону були
виконані, обговорені в договорі, всі
істотні умови його укладення, в тому
числі і ті, що стосуються загального
розміру кредиту, валюти, мети, дати
видачі кредиту, дати погашення кредит,
процентної ставки банку, період сплати.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно договору від 27 квітня 2006 року
між ПАТ КБ «Приват Банк»та ОСОБА_2 банк
надав позичальнику за кредитною картою
універсальна кредитну лінію у сумі 2500
грн. з базовою процентною ставкою по
кредитному ліміту на момент підписання
договору 3 % в місяць з розрахунку 360
днів в році, з обов'язком виконувати
щомісячні погашення в розмірі не менше
ніж 7% від розміру заборгованості. В
разі не виконання зобов'язання
щомісяця на прострочену
заборгованість нараховується подвійна
відсоткова ставка.

Заява позичальника підписана
відповідачем та працівниками банку в
межах своїх повноважень, скріплена
печаткою банку, тобто всі вимоги
законодавства до письмової форми
правочину виконані.

Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено,
договором приєднання є договір, умови
якого встановлені однією із сторін у
формулярах, або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

Отже, умови та правила надання
банківських послуг фізичним особам,
тобто викладені в стандартній формі,
встановленій банком, не потребують їх
підписання з боку позичальника, який
своєю заявою, підписаною ним,
приєднався до стандартизованої форми
умов та правил надання банківських
послуг, та тарифів банку.

Оскаржуючи рішення суду, апелянт
посилався на те, що строк дії договору
складає 12 місяців з 27.04.2006 року до 27.04.2007
року на строк дії кредитного ліміту та
строк дії картки.

Зазначене твердження є помилковим,
оскільки згідно п.9.12 умов та правил
надання банківських послуг, договір
діє до моменту належного його
виконання. У зв'язку із використання
кредитної лінії, яку досі не погашено,
договір діяв на час звернення позивача
до суду, а тому строк позовної давності
не пропущений.

З урахуванням викладених обставин
справи суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, що позовні вимоги ПАТ
КБ «Приватбанк»є обґрунтованими,
підтверджуються наданими суду
доказами, які є належними та
допустимими, а тому підлягають
задоволенню.

Приймаючи до уваги викладені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку
про те, що порушень норм матеріального
та процесуального права, які б могли
призвести до зміни чи скасування
рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 23 січня 2012 року не встановлено.
Підстав для задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст. 303, ст. 307 ч. 1 п. 1, ст. 308 ч.1,
ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів
, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -відхилити.

Рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 23 січня 2012 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя : ___________ О.Ю.
Кузнєцова

Судді: ___________ С.Ю. Мартєв __________ В.А.
Чічіль