Справа № 0513/2609/2012
Справа № 2/0513/765/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2012 року Димитровський міський
суд Донецької області в складі:

головуючого –судді Рибкіна О.А.,

при секретарі Конопльовій О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 міської ради про визнання прав
забудовника в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_3
міської ради про визнання прав
забудовника в порядку спадкування, в
обґрунтування якого вказала, що 19.05.2011
року помер її чоловік ОСОБА_4. Після
його смерті відкрилася спадщина, що
складається із житлового будинку № 50
по провулку Комсомольський у м.
Димитров Донецької області. За свого
життя ОСОБА_5 заповіту не складав, а
тому єдиним його спадкоємцем за
законом першої черги є позивач, як його
дружина, яка фактично прийняла
спадщину, оскільки на момент смерті
спадкодавця мешкала разом з ним. Донька
та син спадкодавця від першого шлюбу
від спадщини відмовились в
установлений законом строк на користь
позивача. У відведений законом строк
позивач звернулась до ОСОБА_3 державної
нотаріальної контори з метою отримання
свідоцтва про право на спадщину, однак,
при зверненні до нотаріуса
з’ясувалось, що спадкодавець не
отримав правовстановлюючий документ
на будинок і не зареєстрував своє право
власності на будинок в БТІ. За цих
обставин позивачу було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
та рекомендовано нотаріусом
звернутися до суду. На звернення
позивача до БТІ їй було роз’яснено, що
право власності на будинок може бути
зареєстровано лише за забудовником
після прийняття будинку до
експлуатації в установленому законом
порядку. Позивач звернулась до ОСОБА_3
міської ради з вимогою про переведення
на неї прав забудовника, але їй було
відмовлено у цьому. На підставі
наведеного просить суд визнати за нею в
порядку спадкування після смерті її
чоловіка всі права забудовника на
житловий будинок і господарські
споруди розташовані за адресою:
Донецька область місто Димитров
провулок Комсомольський будинок 50, в
тому числі права на введення будинку до
експлуатації, державної реєстрації
права власності, отримання свідоцтва
про право власності.

Позивач в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги,
обґрунтовуючи їх викладеними в
позовній заяві обставинами.

Представник відповідача до
судового засідання не з’явився, про
час та місце слухання справи
повідомлений належним чином, надав
заяву про розгляд справи у його
відсутність, в якій просить вирішити
справу згідно діючого законодавства.

Третя особа ОСОБА_2 позовні
вимоги позивача підтримала.

Третя особа ОСОБА_6 до судового
засідання не з’явився, про час та місце
слухання справи повідомлений належним
чином, надав заяву про розгляд справи у
його відсутність, в якій вказує що з
позовом згоден.

Суд вважає, що в справі є
достатньо відомостей про права та
обов’язки сторін і немає необхідності
вислуховувати особисті пояснення осіб,
що не з’явилися до суду.

Вислухавши пояснення позивача
та дослідивши докази по справі, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.05.2011 року помер
ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом
про смерть (а.с. 14).

Згідно свідоцтва про народження,
ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_4 (а.с.
9).

Відповідно до рішення виконкому
Красноармійської районної ради від
12.09.1956 року, ОСОБА_4 було відведено
земельну ділянку та надано дозвіл на
будівництво жилого будинку на
земельній ділянці № 59-а площею 800 м? по
вул. Побєда Ново-Донбасської селищної
ради (а.с. 15).

Згідно договору від 17.10.1956 року про
надання у безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
індивідуального жилого будинку,
посвідченого нотаріусом
Красноармійської державної
нотаріальної контори 12.12.1956 року,
ОСОБА_4Я було відведено земельну
ділянку для будівництва житлового
будинку та надано право безстрокового
користування земельною ділянкою по
вул. Победа, 59-а Ново-Донбасської
селищної ради (а.с.24-25).

З акту про закінчення будівництва та
введення в експлуатацію будинку від
25.11.1959 року вбачається, що на підставі
дозволу на будівництво від 12.09.1956 року
ОСОБА_4 побудовано жилий будинок на
території ОСОБА_3 селищної ради по
вул.Побєда, 59-а, який складається з
трьох жилих кімнат, кухні, коридору,
комори, загальною площею 74,7 м?, корисною
площею 54,5 м?, житловою площею 31,80 м? (а.с.
26).

Згідно з генеральним планом (схемою) на
земельній ділянці за адресою: Донецька
область Красноармійський район селище
ОСОБА_3 вул. Побєди, 63 (переіменовано в
провулок Комсомольський будинок 50)
загальною площею 800 м?, побудовані
споруди позначені як: А-1 - жилий
будинок, а-1 –тамбур, а?-1 –льох, Б-1
–вбиральня, N-1 - огорожа (а.с. 27).

Відповідно до рішення ОСОБА_3 міської
ради від 09.07.1965 року ОСОБА_4 дозволено
будівництво сараю на його земельній
ділянці по вул. Побєда, 63 в м.Димитров
Донецької області (а.с. 21).

Згідно довідки БТІ м. Димитров від
03.08.2012, по інвентаризаційним даним БТІ
домоволодіння № 50 по провулку
Комсомольський (колишня вул. Побєди, 63)
м. Димитров належить ОСОБА_4. Право
власності на домоволодіння не
оформлено (а.с. 49).

Згідно витягу про реєстрацію в
Спадковому реєстрі, а також довідки
ОСОБА_3 державної нотаріальної контори
від 09.08.2012 р. № 785/01-16, на майно, яке
залишилось після смерті ОСОБА_4,
померлого 19.05.2001 р., згідно інформації
зі Спадкового реєстру відкрита
спадкова справа № 159 від 01.11.2011 р., з
заявою про прийняття спадщини
звернулась дружина померлого –ОСОБА_1,
діти померлого –ОСОБА_2, ОСОБА_6 від
прийняття спадщини відмовились (а.с. 53,
54).

Згідно листа державного нотаріуса
ОСОБА_3 державної нотаріальної контори
ОСОБА_7О від 21.02.2012 року, ОСОБА_1 було
повідомлено про неможливість видати
свідоцтво про право на спадщину на
жилий будинок за адресою: м. Димитров
Донецької області, пров.Комсомольский,
50 після померлого ОСОБА_4 у зв’язку з
ненаданням правовстановлюючого
документу на будинок та витягу з
реєстру прав власності на нерухоме
майно, рекомендовано звернутися до
суду (а.с. 33).

Виходячи зі змісту ч.ч.1, 2 ст.331, ч.1 ст.182
ЦК України та п.8.1 Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації прав власності та інших
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5, право
власності на новостворене нерухоме
майно виникає у особи, яка створила це
майно, після закінчення будівництва
об’єкта нерухомого майна, введення
його в експлуатацію, отримання
свідоцтва про право власності та
державної реєстрації права власності.
Отже, до прийняття об’єкта
новоствореного нерухомого майна до
експлуатації та його державної
реєстрації, право власності на цей
об’єкт не виникає.

Судом встановлено, що спадкодавцем
ОСОБА_4 на законних підставах було
збудовано житловий будинок з
надвірними господарськими будівлями і
спорудами, розташований за адресою: м.
Димитров Донецької області,
пров.Комсомольский, 50. Але, оскільки за
життя спадкодавцем ОСОБА_4 не було
введено в експлуатацію у встановленому
порядку збудований житловий будинок,
не було отримано правовстановлюючий
документ на будинок та не було
зареєстровано право власності на
будинок, тому цей житловий будинок не є
спадковим майном як об’єкт
нерухомості. В той же час у спадкодавця
ОСОБА_4 як у забудовника виникло право
на введення будинку в експлуатацію, на
отримання свідоцтва про право
власності на будинок і державну
реєстрацію права власності на будинок,
що не було ним зроблено за життя.

Відповідно до ст.177 ЦК України,
об'єктами цивільних прав є речі, у тому
числі гроші та цінні папери, інше майно,
майнові права, результати робіт,
послуги, результати інтелектуальної,
творчої діяльності, інформація, а також
інші матеріальні і нематеріальні
блага.

Відповідно до ч.1 ст.178 ЦК України,
об'єкти цивільних прав можуть вільно
відчужуватися або переходити від
однієї особи до іншої в порядку
правонаступництва чи спадкування або
іншим чином, якщо вони не вилучені з
цивільного обороту, або не обмежені в
обороті, або не є невід'ємними від
фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ст.190 ЦК України,
майном як особливим об'єктом
вважаються окрема річ, сукупність
речей, а також майнові права та
обов’язки. Майнові права є неспоживною
річчю. Майнові права визнаються
речовими правами.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.8 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», якщо
будівництво здійснювалося згідно із
законом, то у разі смерті забудовника
до завершення будівництва його права
та обов’язки як забудовника входять до
складу спадщини.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК
України, незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.392 ЦК України,
власник майна може пред’явити позов
про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Таким чином, 19.05.2011 року після смерті
ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка
складається з прав та обов’язків
забудовника на житловий будинок з
надвірними господарськими будівлями і
спорудами, розташований за адресою: м.
Димитров Донецької області,
пров.Комсомольський, 50.

Відповідно до ст.ст.1223, 1261 ЦК України
спадкоємцями першої черги за законом
після смерті ОСОБА_4 є його діти
–ОСОБА_6, ОСОБА_2 та дружина –ОСОБА_1.
Відповідно до ст.ст.1268, 1269 ЦК України
ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті
чоловіка, оскільки у встановлений
строк звернулась до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини. ОСОБА_6, ОСОБА_2 спадщину не
приймали та на спадщину не претендують.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню і за ОСОБА_1 необхідно
визнати права та обов’язки
забудовника на житловий будинок з
надвірними господарськими будівлями і
спорудами, розташований за адресою: м.
Димитров Донецької області,
пров.Комсомольський, 50.

На підставі ст.ст.16, 177, 178, 182, 190, 331, 392, 1216,
1218, 1223, 1261, 1268-1270 ЦК України, керуючись
ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 294 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради
про визнання прав забудовника в
порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 всі права
забудовника на житловий будинок з
надвірними господарськими будівлями і
спорудами, розташовані за адресою:
місто Димитров Донецької області,
провулок Комсомольський, 50, що
залишилися після смерті її чоловіка
ОСОБА_4, померлого 19.05.2011 року, в тому
числі право на введення будинку в
експлуатацію, право отримання
свідоцтва про право власності на
будинок, право на державну реєстрацію
права власності на будинок.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги. Рішення суду може
бути оскаржено в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Димитровський
міський суд Донецької області протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя