Справа № Провадження №22-ц-5773/12 22-ц/1090/8090/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія20Доповідач у 2 інстанції Гуль
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

20 листопада 2012 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Антоненко В.І.,

суддів Касьяненко Л.І., Гуль В.В.,

при секретарі Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

встановила:

позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору дарування від 20.12.2006 року їй на праві власності належав будинок № 29 по вул. Щорса у м. Узин. Будинок був подарований позивачу ОСОБА_4, сину якої - ОСОБА_2, позивач сплатила 2200 доларів США, що підтверджено розпискою, як компенсацію, за те, щоб він не мав права вимоги на будинок. Під час володіння вказаним будинком позивачем було проведено заміну трьох вікон на суму 6600 грн. Крім того придбані були будівельні суміші на суму 119 грн. та понесено витрати по отопленню будинку газом в розмірі 3718,26 грн. Оскільки на підставі рішення Білецерківського міськрайонного суду Київської області від 25.01.2010 року договір дарування від 20.12.2006 року був визнаний недійсним, а власником будинку після цього став відповідач, просила вказані кошти відповідно до ст. 390 ЦК України стягнути з останнього на свою користь.Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2012 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 17600 грн. за розпискою від 21.04.2007 року, 6719 грн. на відшкодування понесених витрат та 280 грн. 37 коп. судових витрат. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати дане рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки грошей за розпискою у позивача він не брав, а вікна, які були у будинку замінені належать йому.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 20.12.2006 року позивачу на праві власності належав будинок № 29 по вул. Щорса у м. Узин. Будинок був подарований позивачу ОСОБА_4, сину якої - ОСОБА_2 позивач сплатила 2200 доларів США, що підтверджено розпискою, як компенсацію, за те, щоб він не мав права вимоги на будинок. Під час володіння вказаним будинком позивачем було проведено заміну трьох вікон на суму.

Оскільки на підставі рішення Білецерківського міськрайонного суду Київської області від 25.01.2010 року договір дарування від 20.12.2006 року був визнаний недійсним і власником будинку після цього став відповідач, вказані кошти відповідно до ст. 390 ЦК України підлягають відповідачем поверненню позивачу.

Такий висновок суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 390 ЦК України добросовісний або недобросовісний набувач (володілець) має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна або передання доходів. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість.

Вбачається, що рішенням Білецерківського міськрайонного суду Київської області від 25.01.2010 року було визнано недійсним договір дарування від 20.12.2006 року, на підставі якого позивач набула право власності на будинок № 29 по вул. Щорса у м. Узин. Вказаним рішенням також встановлено, той факт того, що ОСОБА_3 сплатила ОСОБА_2 в рахунок компенсації за подарований будинок 2200 доларів США. Встановивши вказані обставини, суд правильно стягнув безпідставно одержані ОСОБА_2 гроші за розпискою, оскільки ті умови, на підставі яких ці гроші були набуті, відпали. Доводи апеляційної скарги про те, що грошей за розпискою у позивача відповідач не брав не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ці обставини про отримання грошей встановлені рішенням суду, що набрало законної сили і такі обставини відповідно до ст. 61 ЦПК України звільняються від доказування.

Факт заміни вікон сторонами не заперечується.

Час їх заміни збігається із часом, коли будинком володіла позивач. Вартість підтверджується товарними чеками, наданими позивачем в якості доказів. У встановленому законодавстовом порядку вказані обставини відповідачем не спростовані. Таким чином, коли відповідач не довів тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі, а саме те, що вікна належали йому, ні належних, ні допистимих доказів про що в матеріалах справи не має, апеляційна скарга як необгрунтована підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2012 року залишити без змін.Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді