Справа № 2-3470/11
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2012 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області
головуючого судді Масленикова О.А., при секретарі Д`яченко М.В.
розглянувши цивільну справу за позовом
Кілійської міської ради
про визнання права власності
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому вказав, що житловий будинок АДРЕСА_1 , належав на праві власності його матері, ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді зазначеного будинку. Позивач прийняв спадщину оскільки проживав за місцем її відкриття та вступив у володіння та управління спадковим майном, однак не має можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно в зв`язку з тим, що за життя матір`ю не було належним чином оформлено правовстановлюючі документи на будинок на підставі чого позивач просить суд встановити факт належності житлового будинку, розміщеного по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати з ним право власності на зазначений будинок в порядку спадкування за заповітом. На призначену дату розгляду справи позивачем було надано клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Представник відповідача, Кілійської міської ради, повідомлений належним чином про дату та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не прибув, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав.
На підставі письмової заяви представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за відсутності сторін без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України.
Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:
За договором дарування, посвідченому 19 грудня 1962 року нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори за реєстром № 12-675, ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_6 житловий будинок, розміщений по АДРЕСА_1 .
Рішенням виконавчого комітету Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області від 8 травня 1969 року № 128, ОСОБА_6 було надано дозвіл знести належний їй житловий будинок по АДРЕСА_1 в зв`язку з аварійністю та збудувати на цій же земельній ділянці новий житловий будинок.

Після винесення вказаного рішення ОСОБА_6 було підписано зобов`язання про проведення забудови.

Відповідно до технічного паспорту, складеного КП «Кілійське РБТІ та РОН», житловий будинок по АДРЕСА_1 в цілому складається з: житлового будинку літ. А, 1970 року побудови; кухні літ. Б; комори літ. В; сараю літ. Г; надвірних споруд -№ 1-3, І.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 ., виданого 2 листопада 1977 року Кілійським районним ЗАГС Кілійського району Одеської області, актовий запис № 239, після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_8 ».

З наданої відділом РЦС Кілійського РУЮ довідки від 01.11.200 року № 48/03-66 вбачається що батьками ОСОБА_1 записано ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області проведено актовий запис за № 300 від 29 липня 1983 року.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 , виданому виконкомом відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 48, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно заповіту, посвідченому 24.11.1992 року державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 3450, ОСОБА_3 заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 та ОСОБА_9 в рівних частках.

Згідно листа Кілійської районної державної нотаріальної контори № 476/01-16 від 10.04.2012 р., після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа № 160/2002 заведена 19 квітня 2002 року за заявою про відмову від прийняття спадщини від імені ОСОБА_10 . Інших заяв до нотаріальної контори не надходило.

З паспорту серії НОМЕР_3 , виданому 19 вересня 2006 року Кілійським РВ УМВС України в Одеській області вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 мало місце до вступу в дію норм Цивільного кодексу України, до правовідносин щодо спадкування суд застосовує норми діючого на той час ЦК УРСР.

Відповідно до ст. 24 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Оскільки, позивач, який згідно положень діючого на час відкриття спадщини законодавства, є спадкоємцем за заповітом після смерті матері та прийняв спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном, беручи до уваги те, що інший спадкоємець за заповітом відмовився від прийняття спадщини, оформлення спадщини в нотаріальному поряду неможливе в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та вважає, що право позивача на спадщину підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов.

Керуючись ст.ст.10,11, 209, 212-215, 256 ЦПК, ст. 16, ЦК України, ст. 534 ЦК УРСР, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розміщений по АДРЕСА_1 , в поряду спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Згідно ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников