Справа № 1817/2973/12
РІШЕННЯ
26 листопада 2012 року
Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Куца В.І., при секретарі Домненко Н.І., з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 сільської ради Сумського району та комунального підприємства «Міськводоканал»про зобов*язання до звільнення та повернення належної йому на праві власності самовільно зайнято й частини земельної ділянки,
ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 сільської ради та КП «Міськводоканал»про зобов*язання до звільнення та повернення належної йому на праві власності самовільно зайнятої частини земельної ділянки з тих підставі, що в 2001 році в с.Косівщина Сумського району було побудовано каналізаційну насосну станцію № 1 з напірним колектором ( в теперішній час КНС -18) і згідно рішення Сумської міської ради від 24 липня 2002 року та акту прийому-передачі від 14 вересня 2002 року побудовану каналізаційну насосну станцію з напірним колектором було прийнято на обслуговування КП «Міськводоканал».
Напірні колектори фактично побудовані на відстані 27 м.п. від нижнього краю бетонного кювету для відводу атмосферних та поверхових вод на належній йому земельній ділянці, розташованій при житловому будинку в с.Косівщина по вул.Сумській № 18, що є порушенням проектного рішення по будівництву цього каналізаційного колектора,відповідно до якого прокладення каналізаційної мережі повинно було проводитися вздовж автомобільної дороги «Суми-Косівщина»по нижньому краю бетонного кювету.
В ході будівництва будівельною організацією була допущена помилка і каналізаційний колектор зі згоди ОСОБА_5 сільської ради було переміщено на 27 метрів в бік належної йому земельної ділянки, в результаті чого каналізаційна мережа знаходиться на належній йому земельній ділянці.
Дану земельну ділянку загальною площею 0,19 га з недобудованим будинком ним було придбано 4 вересня 2002 року у ОСОБА_6, яка була передана йому у приватну власність згідно рішення ОСОБА_5 сільської ради від 18 вересня 1992 року.
ОСОБА_5 сільської ради від 26 грудня 2001 року КП «Міськводоканал»було гарантовано та передбачено охоронну зону для обслуговування напірного колектора по 2 м від труби колектора по обидва боки. В зв*язку з цим виділення земельних ділянок в постійне користування на відстані ближче 2 м.п. від напірних колекторів суворо заборонено. КП «Міськводоканал»попередило його про необхідність термінового виконання робіт по корегуванню меж земельної ділянки. На належній йому земельній ділянці побудовано каналізаційну мережу без його згоди та вилучення у встановленому порядку земельної ділянки, що порушує його права та законні інтереси, створює йому багато незручностей і завдає збитків.
Відповідно до ч.1 ст. 154 ЗК України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою.
Якихось обмежень прав на дану земельну ділянку не було встановлено.
На його неодноразові звернення до ОСОБА_5 сільської ради про компенсацію завданих йому збитків незаконним будівництвом каналізаційної мережі виділенням йому рядом земельної ділянки сільські голови відповідали йому різними відписками, а потім її було надано іншій особі.
В судовому засіданні ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали в повному обсязі.
Представник відповідача КП «Міськводоканал»ОСОБА_3 позов не визнала повністю, оскільки КП «Міськводоканал»не було замовником будівництва КНС № 1 з напірним колектором, на той час ОСОБА_4 не був власником земельної ділянки, тому не потрібна була його згода на її будівництво, вона є стратегічним об*єктом, який забезпечує приймання стічних вод мешканців житлових будинків с.Косівщина.
Крім того відповідно до вимог ст. 659 ЦК України при укладенні договору купівлі-продажу земельної ділянки продавець зобов*язаний був попередити позивача, що на земельній ділянці побудовані напірні колектори.
Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради на останнє судове засідання не з*явився, хоч про час судового розгляду справи був належним чином повідомлений. Раніше в судовому засіданні позов не визнав повністю за його необгрунтованістю.
Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, допитавши свідка, та дослідивши матеріали справи суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно відмовити в задоволенні позову за його необгрунтованістю.
В 2001 році було закінчено будівництво каналізаційної насосної станції № 1 ( в теперішній час КНС № 18) з напірним колектором, охоронна зона для обслуговування якого становить 4 метри ( по 2 м від труби колектора по обидва боки).
Згідно рішення Сумської міської ради від 24 липня 2002 року та акту прийому передачі від 14 вересня 2002 року КНС № 1 з напірним колектором, розташовану в с.Косівщина Сумського району, було прийнято на обслуговування КП «Міськводоканал».
Напірні колектори фактично були побудовані на відстані 27 м.п. від нижнього краю бетонного кювету для відводу атмосферних та поверхневих вод, в тому числі на земельній ділянці, розташованій в с.Косівщина по вул. Сумській № 18, Сумського району, тобто при їх будівництві будівельною організацією була допущена помилка, що підтверджується копіями листів КП «Міськводоканал»та управління з контролю за використанням та охороною земель у Сумській області ( а.с.7,8,9,10).
За договором купівлі-продажу від 4 вересня 2002 року ОСОБА_4 купив у ОСОБА_6 2-і земельні ділянки загальною площею 0, 19 га, розташовані в с.Косівщтна по вул. Сумській № 18, Сумського району, і 22 вересня 23 року він отримав державні акти про право власності на них ( а.с.5,6,16).
Згідно вимог ст. 659 ЦК України продавець зобов*язаний попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається.
Таким чином на час побудови КНС № 1 з напірним колектором ОСОБА_4 ще не був власником в послідуючому придбаної ним земельної ділянки, тому його згода на її будівництво не була потрібна, при оформленні договору купівлі-продажу земельної ділянки бувший її власник ОСОБА_6 повинен був попередити позивача, що на земельній ділянці побудовані напірні колектори, і об*активно позивач мав реальну можливість це тоді встановити, тому по вині відповідачів не були створені перешкоди позивачу в користуванні належною йому земельною ділянкою. КНС №1 (в теперішній час КНС № 18) з напірним колектором є стратегічним об*єктом, який забезпечує приймання стічних вод від мешканців житлових будинків с.Косівщина та стабільну санітарно-екологічну ситуацію в зазначеному районі, в зв*язку з цим ОСОБА_4 необхідно відмовити в задоволенні позову про зобов*язання до звільнення та повернення належної йому на праві власності частини земельної ділянки за його необгрунтованістю.
Керуючись ст..ст. 10, 11, 60, 212 215 ЦПК України, ст.ст.386, 655 та 659 ЦК України, ст. ст.152, 153, 154 та 212 ЗК України,
Відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позову до ОСОБА_5 сільської ради Сумського району та комунального підприємства «Міськводоканал»про зобов*язання до звільнення та повернення належної йому на праві власності частини земельної ділянки, самовільно зайнятої під будівництво напірних колекторів каналізаційної насосної станції, розташованої в с.Косівщина по вул. Сумській № 18, Сумського району, за його необгрунтованістю.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Сумської області через районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

Суддя В.І.Куц