АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/2090/6927/2012
Справа № 2007/519/2012 Головуючий 1 ї
Категорія: договірні інстанції: ОСОБА_1
Доповідач:ОСОБА_2
У Х В А Л А
«26» листопада 2012 року м. Харків
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:
Головуючого судді: Бурлака І.В.,
Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,
при секретарі: Гопко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 29 серпня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-
в с т а н о в и л а:
Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 29 серпня 2012 року позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 30865,00 грн. заборгованості та 308, 65 грн. судового збору, а всього 31173,65 грн.

Не погодився ОСОБА_3 з рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. При цьому посилався на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального і процесуального права. Зазначив, що суд не звернув увагу на те, що він довгий час працював за трудовим договором у ОСОБА_4 і між ними була усна домовленість, згідно якої він буде відраховувати з його заробітної плати заборгованість за розпискою. При звільненні він з ним не розрахувався, а повідомив йому, що всі кошти пішли на погашення боргу. Вважав, що він борг повністю погасив.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно відхилити, рішення суду залишити без змін. При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи ОСОБА_4 в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обгрунтовано виходив з того, що оскільки ОСОБА_4 в строк до 14.03.2011 року заборгованість за розпискою не погасив, борг та 3% річних від нього підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не оспорюється сторонами, що 14.03.2009 року ОСОБА_4 зайняв ОСОБА_3 гроші в сумі 30000,00 грн., який за ці кошти 14.03.2009 року придбав для себе житловий будинок за адресою: смт. Приколотне Великобурлуцького району Харківської області вул. Щорса, 33 та зобовязався до 14.03.2011 року повернути гроші. Житловий будинок ОСОБА_3 придбав, але борг в строк не повернув.

Посилання представника ОСОБА_3 на те, що борг він повернув, коли працював у ОСОБА_4 з 01.03.2008 року по 21.01.2011 року водієм за трудовим договором безоплатно, так як нарахована йому заробітна плата йшла на погашення заборгованості, тому в задоволенні позову ОСОБА_4 необхідно відмовити, судовою колегією не приймаються, оскільки доказів погашення боргу, зокрема і шляхом відрахування із заробітної плати ОСОБА_3 матеріали справи не містять і в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_3 їх не надав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дослідив обставини справи повно, надав належну оцінку зібраним доказам і дійшов обгрунтованого висновку щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суми боргу за розпискою.

Оскільки рішення суду переглядалося тільки в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що воно є законним та обгрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування або зміни немає. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Питання щодо судових витрат вирішено відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1.ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1.ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 29 серпня 2012 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з дня проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді: