АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/4149/2012 Номер провадження 22-ц/1690/4149/2012Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.

Суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,

При секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 02 жовтня 2012 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 27 вересня 2003 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб.

В період шлюбу 14 жовтня 2004 року сторонами буда придбана однокімнатна квартира № 67, по вул. Гожулівській, 22-А, в м. Полтаві. Право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_2

Відповідно до іпотечного договору №728/236-Ф-1 від 17 листопада 2006 року спірна квартира передана в іпотеку в якості забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_5, який не є стороною по справі, за кредитним договором, згідно якого ОСОБА_2 виступив майновим поручителем.

07 липня 2010 року шлюб між позивачем і відповідачем було розірвано.

Позивач вважає, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, а тому підлягає поділу.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила в порядку розподілу спільного майна визнати за нею право приватної власності у вигляді ? частини квартири № 67, по вул. Гожулівській, 22-А, в м. Полтаві.

Стягнути з відповідача по справі судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 641 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 02 жовтня 2012 року позовні вимоги задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право приватної власності у вигляді ? частини квартири № 67, по вул. Гожулівській, 22-А, в м. Полтаві.

Окрім того, додатковим рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 жовтня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 641 грн.

З рішенням суду не погодився апелянт, та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове.

Апелянт вважає рішення таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки спірна квартира перебуває в іпотеці банку.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2003 року по 07 липня 2010 року.

14 квітня 2004 року ними була придбана однокімнатна квартира АДРЕСА_1, в якій проживає та зареєстрована позивач разом з дочкою ОСОБА_6

20 січня 2012 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_7 та взяла прізвище ОСОБА_7.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інакше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Суд першої інстанції вказані норми закону врахував та вірно визначився з характером спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, оскільки апелянтом не заперечується факт придбання спірної квартири під час шлюбу.

Посилання апелянта на те, що спірне майно подружжя перебуває в іпотеці банку, а також те, що позивач не надавала згоду на укладення даного іпотечного договору, не заслуговують на увагу, оскільки положення Закону України «Про іпотеку» про те, що іпотекодавець не має права розпоряджатися будинком без згоди іпотекодержателя до закінчення терміну дії іпотеки, не означає, що в судовому порядку не можна провести поділ майна подружжя шляхом визнання права власності на нього, оскільки право власності подружжя у рівних частках встановлюється законом, право володіння та користування майном не заборонено, а поділ майна подружжя не є розпорядженням майна.

Окрім того, позивач знала про наявність іпотечного договору і в установленому порядку його не оскаржувала.

Третя особа, АКБСР «Укрсоцбанк» не заявляла жодних вимог чи заперечень стосовно спірної квартири.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що суд першої інстанції повно і обєктивно дослідив всі обставини, на які сторони посилались в обґрунтування своїх доводів, перевірив їх доказами, з дотриманням вимог процесуального та матеріального права вирішив спір в частині поділу (визначення часток) зазначеного нерухомого майна, тому в межах доводів апеляційної скарги його рішення не підлягає зміні або скасуванню.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 02 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_8 /підпис/ ОСОБА_9

КОПІЯ

ВІРНО: Суддя апеляційного суду

Полтавської області __________ ОСОБА_1