Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-18/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2012 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Коцюрби М.П.

за участю секретаря Кучер В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення сервітуту , -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2010 року Позивачі звернулись до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про встановлення сервітуту.

Свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що Позивачі є спадкоємцями ОСОБА_4, яка померла 03 грудня 1998 року.

Спадщина яка складається з ? частини житлового будинку за номером 18 по вул. Лісній, що в селі Крюківщина з відповідною частиною господарських та надвірних будівель всіма спадкоємцями належним чином.

Для обслуговування вказаної частини житлового будинку виділена земельна ділянка площею 0,1354 га (кадастровий номер :01:005:0012), розташована за вказаною адресою, яка належить Позивачам по справі на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №288135.

Відповідачу по справі належить відповідно інша ? частина житлового будинку за номером 18 по вул. Лісній, с. Крюківщина з відповідними господарськими та надвірними будівлями.

ОСОБА_3 також є власником земельної ділянки, яка надана для обслуговування житлового будинку.

Розподіл земельних ділянок на час звернення до суду відбувся.

Згідно схеми розподілу Позивачі мають змогу для проходу та обслуговування належної їм частини житлового будинку, проте вони не мають можливості заїхати на належну їм частину земельної ділянки ні легковим автомобілем, ні застосувати самохідні технічні засоби, щоб провести ремонтні роботи, повязані з приведенням у відповідний стан частини житлового будинку. Це повязано з тим, що ширина проходу з вулиці Лісної становить у середньому 1,57 м. Цієї відстані досить для проходу та обслуговування, але неможливо завести бетон, цеглу.

Позивачі зазначають, що частина будинку, яка належна Відповідачу є частиною цілісного майнового комплексу, що і складає домоволодіння в цілому. При неможливості проведення ремонтно-відновлювальних робіт належної Позивачам частини житлового будинку, є реальна загроза погіршення загального технічного стану домоволодіння.

Застосовуючи норми добросусідства, Позивачі вважають, що вони мають всі підстави користуватися земельною ділянкою довжиною 13 метрів, шириною 2,5 метри, яка прилягає безпосередньо до належної Відповідачу частини житлового будинку, тобто загальна площа земельної ділянки, що потрібна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для користування з метою здійснення належного обслуговування належної ним частини житлового будинку становить 32,5 кв.м.

07 квітня 2011 року Позивачі подали уточнену позовну заяву відповідно до якої просили суд встановити безстроковий безоплатний земельний сервітут для користування з метою здійснення належного обслуговування будівель і споруд, розташованих по вул. Лісній, 18 в с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, що належить на праві власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 згідно Варіанту № 1, запропонованому в Висновку № 0284 судової будівельно-технічної експертизи, а саме виділити в якості сервітуту земельну ділянку площею 74,7 кв.м., що має форму неправильного багатокутника АБВГДЕЖЗИКЛА та земельну ділянку площею 38,29 кв.м., що має форму неправильного багатокутника МНОСТФПМ (загальна площа земельної ділянки 113 кв.м.). Межі сервітуту прокласти по лініям: відрізок МН прокласти з точки Н (межа поділу земельних ділянок) в точку М, яка розташована на відстані 4,98 м. від точки Р; відрізок ФТ, довжиною 2,07 м., прокласти з точки Т на відстані 1,5 м. від центрального фасаду житлового будинку; відрізок ФП прокласти з точки Ф в точку П, яка розташована на відстані 8,92 м. від точки Р; відрізок АБ, довжиною 2,5 м., прокласти з точки А, на відстані 1 м. від тильного фасаду вбиральні «Є»; відрізок БВ, довжиною 4,16 м., прокласти з точки Б, на відстані 2,5 м. від лівої межі земельної ділянки; відрізок ВГ, довжиною 3,69 м., прокласти з точки В на відстані 1,5 м. від тильного фасаду будівлі «Б,В,Г»; відрізок ГД, довжиною 3,86 м. прокласти з точки Г на відстані 1,5 м. від правого фасаду будівлі «Б,В,Г»; відрізок ДЕ прокласти з точки Д, перпендикулярно правому фасаду будівлі «Б,В,Г» до перетину з лінією розподілу земельних ділянок; відрізок КИ, довжиною 2,5 м., прокласти з точки К на відстані 4,06 м. від центрального фасаду будівлі «Б,В,Г»; відрізок ИЗ, довжиною 2,63 м., прокласти з точки И, на відстані 2,5 м. від лівої межі земельної ділянки; відрізок ЗЖ прокласти з точки З, паралельно центральному фасаду будівлі «Б,В,Г» до перетину з лінією розподілу земельних ділянок. Та просили зобовязати ОСОБА_3 не чинити Позивачам перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 113,00 кв.м.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та представник ОСОБА_1 підтримали позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, Позивачі є спадкоємцями ОСОБА_4, яка померла 03 грудня 1998 року.

Спадщина яка складається з ? частини житлового будинку за номером 18 по вул. Лісній, що в селі Крюківщина з відповідною частиною господарських та надвірних будівель всіма спадкоємцями належним чином.

Для обслуговування вказаної частини житлового будинку виділена земельна ділянка площею 0,1354 га (кадастровий номер :01:005:0012), розташована за вказаною адресою, яка належить Позивачам по справі на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №288135.

Відповідачу по справі належить відповідно інша ? частина житлового будинку за номером 18 по вул. Лісній, с. Крюківщина з відповідними господарськими та надвірними будівлями.

ОСОБА_3 також є власником земельної ділянки, яка надана для обслуговування житлового будинку.

Розподіл земельних ділянок на час звернення до суду відбувся.

Згідно ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою.

Відповідно до частини 1 статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Стаття 100 Земельного кодексу України визначає, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Договір про встановлення земельного сервітуту підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших сторін осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В судовому засіданні Позивачі не надали доказів на підтвердження факту, що Відповідач ОСОБА_3 чинять перешкоди в користуванні земельною ділянкою.

Крім цього, Позивачі зазначають, що сервітут їм необхідний для проведення ремонтно-відновлювальних робіт належної їм частини житлового будинку, проте жодних доказів своїх намірів (проекти, дозволи, погодження та інше), та жодних доказів того, що таке будівництво не може бути проведено без зайняття земельної ділянки відповідача в судовому засіданні не було надано.

Таким чином, суд позбавлений можливості встановити обтяження земельної ділянки без дійсної та реальної необхідності її використання Позивачами.

Крім того, суд вважає, що встановлення земельного сервітуту є обтяженням земельної обслуговуючої ділянки, тому за загальним правилом власник( користувач) такої ділянки має право на одержання від особи, в інтересах якої встановлюється сервітут, компенсації за незручності, викликані обтяженням його ділянки земельним сервітутом. Саме істотними умовами договору про встановлення сервітуту є вказівка на предмет сервітутного права, цільове призначення сервітуту та розмір плати за користування чужим майном, Позивачі просять визначити їй безоплатний земельний сервітут, при цьому не обґрунтовуючи власну правову позицію щодо доцільності встановлення безоплатного сервітуту .

Також з матеріалів справи вбачається, що Позивачі не зверталися до Відповідача в добровільному порядку з питаннями про встановлення сервітутів, тобто з пропозицією укласти сервітутний договір у формі та в порядку, що встановлений Цивільним кодексом України.

Висновок судової будівельно-технічної експертизи за номером 0284 від 07.02.2011 року суд не приймає до уваги, оскільки даний висновок експерта ОСОБА_5 вказує лише на технічну можливість встановлення земельного сервітуту, а не на наявність правової підстави для його встановлення.

У звязку з вищевикладеним суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі ст. 98,100 Земельного кодексу України, ст. 401 Цивільного кодексу України та керуючись ст. 10, 11, 59, 60, 61, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення сервітуту - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з його проголошення чи протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.П. Коцюрба