Справа № 1119/1162/12
Провадження № 2/1119/253/12
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.11.2012 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого - судді Бондаренка Г.К., при секретарі Скочко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївці справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно,
В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між відповідачем та позивачем 18.04.2008 року укладено договір застави рухомого майна (надалі - Договір застави), згідно з яким відповідач надав в заставу зазначений вище автомобіль, що належить йому на праві власності.
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником/ зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобов'язаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад.
В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, Відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує; предмет застави в заклад банку не передав.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу». Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»).
Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця.
Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобовязання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає, в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувана негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувана (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави ... із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст, 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі- продажу з іншою особою-покупцем.
Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Договором застави передбачено, що у випадку порушення заставодавцем/позичальником/ зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, заставодавець зобовязаний передати предмет застави заставодержателю в заклад.
В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору відповідач зобовязання за договором застави не виконує, предмет застави в заклад банку не передав.

У судове засідання представник позивача не зявився. Від нього надійшла заява про підтримання позову, розгляд справи за його відсутності та згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, але у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутність не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.
- 2374.55 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;
- 2126.40 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;
- 749.37 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору, згідно п.п. 14.9:
- 250,00 грн, - штраф (фіксована частина);
- 1300,82 грн, - штраф (процентна складова).
З метою забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором між позивачем та відповідачем 18.04.2008 року 27.02.2008 року укладено договір застави рухомого майна (надалі - Договір застави), згідно з яким відповідач надав в заставу зазначений вище автомобіль, що належить йому на праві власності.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Договором застави передбачено, що у випадку порушення заставодавцем/позичальником/ зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, заставодавець зобовязаний передати предмет застави заставодержателю в заклад.
В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору відповідач зобовязання за договором застави не виконує, предмет застави в заклад банку не передав.
Ст. 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна умов не допускається , якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього ж Кодексу.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу». Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»).
Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заcтаводержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця.
Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобовязання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобовязання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобовязаний на вимогу обтяження негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави ... з застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.
Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.
Оскільки відповідач не виконав умов кредитного договору, то суд на підставі вище зазначених правових норм вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі.
На підставі статтей 525, 526, 590, 610, 1050,1054 ЦК України, статтей 19,20 «Про заставу», статтей 25,28 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» , керуючись статями 10, 11,79,81,84,88, 209, 212, 214-215,224-226 ЦПК України, суд,
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 265 грн. 77 коп. у рахунок відшкодування понесених судових витрат.
Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.
Дане рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги дане рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Дане рішення може бути переглянуто Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя Онуфріївського районного
суду Кіровоградської області Г.К. Бондаренко.