АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/2638/2012 Номер провадження 22-ц/1690/2638/2012Головуючий у 1-й інстанції Рябішин А.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Акопян В. 1.,

Суддів : Лобова О.А., Петренка В.М.

При секретарі: Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 23 травня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Полтава-Сад», третя особа «ДП «Центр державного земельного кадастру» про визнання договору оренди землі недійсним.-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 23 травня 2012 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ «Полтава-Сад», третя особа «ДП «Центр державного земельного кадастру» про визнання договору оренди землі недійсним відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно п.1 ч.І ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Згідно ст..15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди є: об"єкт оренди ( місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії оренди ; орендна плата із зазначенням її розміру . індексації , форм платежу , строків , порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату ; умови використання та цільове призначення земельної ділянки , яка передається в оренду ; умови збереження стану об"єкта оренди ; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю ; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві ; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки ; визначення сторони , яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об"єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін ;умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено в судовому засіданні, що позивачка ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку є власником земельної ділянки площею 4,40 та на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

20 вересня 2007 року між позивачкою та товариством в особі ОСОБА_3 було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 5 років із сплатою орендарем орендної плати в розмірі : грошима в розмірі 2% від грошової оцінки на суму 700 + 25грн. 16 коп.. Вказаний договір був зареєстрований у Полтавському регіональному кущовому офісі Полтавської регіональної філії ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України" та отриманий позивачкою у квітні 2008 року , що підтверджується особистим підписом в книзі обліку договорів. За вказаним договором позивачкою отримувалась орендна плата. 08 травня 2012 року позивачка зверталась із письмовою заявою до товариства з приводу його розірвання проте у вказаній заяві жодним чином не повідомлялись відомості, які послугували підставою для звернення до суду.

Відповідно до ч.І ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог , які встановлені частинами першою -третьою , п"ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Аналізуючи зміст договору оренди землі суд вірно визнав, що він повністю узгоджується із положеннями частин першої -третьої , п'ятої, шостої статті 203 ЦК , відповідає в повній мірі вимогам передбаченим ст.15 ЗУ"Про оренду землі". Позивачці, виходячи із фактичних обставин було відомо і вона усвідомлювала виходячи із подальших її дій по прийняттю орендної плати . що договір укладений саме з товариством.

Не відповідають фактичним обставинам посилання позивачки на те, що договір укладався з ОСОБА_4

Спірний договір укладений з товариством і підписаний відповідальною посадовою особою цього товариства. ОСОБА_4 є лише одним із засновників цього товариства.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_3, перебуваючи на посаді керівника товариства на протязі з 15.06.2006 року по 26.04.2007 року , доручив вчиняти дії від імені товариства ОСОБА_5. який підписав договір від імені товариства.

Договір був підписаний сторонами в період повноважень ОСОБА_3, як керівника товариства, що підтверджується датою видачі довіреності , копіями договорів з іншими особами на яких маються помітки центру ДЗК про прийняття на реєстрацію в березні місяці 2007 року. Про цей факт також свідчить аналогічна відмітка ДЗК на договорі з позивачкою з датою прийняття для реєстрації 31.07.2007 року , що в свою чергу вказує на те , що договір з позивачкою не міг об'єктивно бути підписаний 20.09.2007 року , а був підписаний значно раніше.

Дата 20.09.2007 року , що проставлена на першому аркуші договору з позивачкою є датою його реєстрації в центрі ДЗК, а не датою підписання. Почерк вказаних надисів (20.09.200 7 р.) на першому аркуші і зазначена дата на зворотній стороні останнього аркушу виконані однією особою і жодна із сторін не наводила суду аргументів на спростування цього. Аналогічні особливості мають і інші договори , що надані суду представником відповідача. Так зокрема договори з ОСОБА_6, ОСОБА_7 були здані на реєстрацію в березні місяці, а дата на першому аркуші стоїть відповідно 6,7 та 10 вересня 2007 року.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що вказані факти свідчать про помилковість дій центру ДЗК, який, не повернувши договори для усунення недоліків в частині зазначення дати підписання, самостійно визначив дату їх реєстрації та дату підписання одним днем.

Крім того, не є переконливими доводи позивачки і щодо того, що товариством не сплачується податок , оскільки товариство є платником фіксованого податку.

Отже судом першої інстанції вірно визнано, що позивачкою не доведено підстави, на які вона посилалась в позовній заяві.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому колегія суддів приходить до висновку, що підстав для зміни чи скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.І ст.307. 308, 314, 317, 319 ЦПК України, колегія

суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 23 травня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: Акопян В.І.

Судді: Лобов О.А.

ОСОБА_8

З оригіналом згідно

Суддя Акопян В.І.