Справа № 2/2211/782/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2012року Нетішинський міський суд
Хмельницької області у складі:
головуючої судді Фурсевич О.В.,

при
секретарі Лисюк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Нетішин
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1, інтереси якої в судовому
засіданні представляє на підставі
довіреності ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
зустрічним позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» про стягнення суми
прострочення кредитора за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
посилаючись на те, що 24.07.2007 року між ТОВ
"Комерційний банк "Дельта",
правонаступником якого є ПАТ "Дельта
Банк" та відповідачкою - позивачкою був
укладений кредитний договір №
001-22004-240707, згідно умов якого банк
відкрив ОСОБА_1 картковий рахунок
НОМЕР_2 в національній валюті України -
гривні, надав платіжну картку, ПІН-код
до неї та кредит шляхом відкриття
відновлювальної відкличної кредитної
лінії з лімітом, який розраховується
банком самостійно. Позивач - відповідач
зобов'язався обслуговувати ОСОБА_1 на
умовах викладених в тарифному пакеті
Visa Класичний, що міститься в Додатку № 1
до договору та на умовах викладених в
Правилах здійснення операцій за
картковими рахунками, а та в свою чергу
зобов'язалася щомісяця у встановлені
строки здійснювати погашення частини
суми заборгованості за кредитною
лінією, яка виникла за попередній
місяць, сплачувати проценти за
користування кредитною лінією, пеню у
разі порушення строків сплати
заборгованості та виконувати інші
умови договору.

Однак відповідачка - позивачка ОСОБА_1
порушила умови кредитного договору,
внаслідок чого станом на 09.08.2012 року в
неї виникла заборгованість в сумі 2523
гривень 53 копійки, яку представник
позивача - відповідача в поданій заяві
просить стягнути з неї, а також судовий
збір в сумі 214 гривень 60 копійок.

Позивачка - відповідачка ОСОБА_1
звернулася до суду із зустрічним
позовом до ПАТ КБ "Дельта Банк" про
стягнення суми прострочення кредитора
за кредитним договором, посилаючись на
те, що повернула банку всю суму боргу,
вчинивши тим самим належне виконання
умов договору, однак позивач -
відповідач відмовився приймати
належне виконання зобов'язання, тому
відповідно до ст.613 ЦК України виникло
прострочення кредитора. На підставі
наведеного, позивачка - відповідачка
вважає, що станом на 09.08.2012 року по
укладеному кредитному договору №
001-22004-240707 від 24.07.2007 року за банком
рахується заборгованість на загальну
суму 2523 гривні 53 копійки, що є
простроченням кредитора, тому просить
стягнути на її користь вказану суму
коштів, а також судові витрати у справі.

Представник позивача - відповідача в
судове засідання не з'явився, але в
поданій позовній заяві зазначив, що
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просить розгляд справи
проводити у його відсутності, а також
надіслав на адресу суду заперечення до
зустрічного позову, в яких просить
відмовити в його задоволенні.

Представник відповідачки - позивачки
ОСОБА_1 в судовому засіданні позов ПАТ
КБ "Дельта Банк" не визнав та пояснив, що
дійсно 24.07.2007 року ОСОБА_1 уклала
кредитний договір з ПАТ КБ "Дельта
Банк", отримала платіжну картку з
лімітом коштів в сумі 2508 гривень.
Повернення отриманих коштів
відповідачка - позивачка проводила до
18.11.2008 року, а потім припинила, оскільки
в банку їй пояснили, що вона все
погасила. У зв'язку з цим, представник
просить застосувати загальний строк
позовної давності, вважає, що він на
даний час закінчився, так як його слід
рахувати з дати останньої проплати
18.11.2008 року. Він також заперечив той
факт, що ОСОБА_1 здійснювала повернення
кредитних коштів в лютому 2010 року,
посилаючись на те, що в неї відсутня
квитанція про таку сплату, а тому
вважає, що її не було. На думку
представника, банк порушив права
ОСОБА_1 та ввів її в оману, так як умови
кредитного договору були викладені
незрозуміло, кредитний ліміт
безпідставно змінений, умови надання
кредитної картки вона не підписувала,
про наявність заборгованості її ніхто
не повідомляв. Крім того, представник
зазначив, що не може повідомити скільки
коштів і коли знімала ОСОБА_1 з картки,
не знає чи достовірні в цій частині
відомості зазначені в розрахунку
заборгованості, але вважає, що не
більше 2508 гривень, так як це
встановлений ліміт, а тому в банку
немає підставі вимагати повернення 2523
гривень 30 копійок, що перевищує ліміт.
Вважає, що розрахунок заборгованості є
незрозумілим, помилковим і таким, що не
відповідає дійсності.

Представник позивачки також підтримав
зустрічний позов, просить його
задоволити, посилаючись на те, що
ОСОБА_1 належним чином виконала свої
зобов'язання перед банком, повернула
отримані кошти, була переконана, що все
погасила, а банк відмовляється
прийняти сплату, тому вважає, що в
даному випадку має місце прострочення
кредитора, згідно ст.613 ЦК України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази у їх сукупності,
встановив такі факти та відповідні їм
правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що 24
липня 2007 року між ТОВ "Комерційний банк
"Дельта", правонаступником якого є ПАТ
"Дельта Банк" та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір № 001-22004-240707, згідно
умов якого банк відкрив відповідачці -
позивачці картковий рахунок НОМЕР_2 в
національній валюті України - гривні,
надав платіжну картку, ПІН-код до неї та
відкрив кредитну лінію з лімітом 2508
гривень, а ОСОБА_1 зобов'язався щомісяця
у встановлені строки здійснювати
погашення частини суми заборгованості
за кредитною лінією, яка виникла за
попередній місяць в розмірі
визначеному в Тарифному плані Visa
Лояльний, сплачувати проценти за
користування кредитною лінією, пеню у
разі порушення строків сплати
заборгованості за ставками, які
зазначені в Тарифному пакеті Visa
Лояльний, що містяться в Додатку № 1 до
кредитного договору та виконувати інші
умови договору. Вказаний договір
підписаний позивачкою, що підтвердив в
судовому засіданні її представник.

Як вбачається з Тарифів на
обслуговування платіжних карток Visa
Classic Тарифний пакет "Лояльний" та анкети
позичальника ОСОБА_1, відповідачка -
позивачка була ознайомлена з умовами
надання та обслуговування платіжної
картки, про що свідчить її підпис у
вказаних документах, достовірність
якого підтвердив її представник.

Згідно довідки про розмір
заборгованості ОСОБА_1 за кредитним
договором №001-22004-240707 від 24.07.2007 року
станом на 09.08.2012 року, за відповідачкою -
позивачкою рахується заборгованість
по тілу кредиту в сумі 2523 гривні 53
копійки. В даній довідці також
зазначено коли та які суми грошей
знімала з картки ОСОБА_1, а саме: 11.09.2007 -
2000 грн., 29.10.2007 - 630 грн., 21.05.2008 - 200 грн.,
27.06.2008 - 350 грн., 17.07.2008 - 500 грн., 07.08.2008 - 150
грн., 04.08.2008 - 300 грн. Повернення ОСОБА_1
отриманих коштів відбувалося в такому
порядку: 12.10.2007 - 211 грн., 13.11.2007 - 221 грн.,
27.11.2007 - 99 грн., 12.12.2007 - 300грн., 12.01.2008 - 250
грн., 12.02.2008 - 230 грн., 13.03.2008 - 211 грн., 15.04.2008
- 200 грн., 15.05.2008 - 184 грн., 17.06.2008 - 199,61 грн.,
18.07.2008 - 500 грн., 14.07.2008 - 215 грн., 12.08.2008 - 215
грн., 16.09.2008 - 245 грн., 28.10.2008 - 235 грн., 18.11.2008
- 290 грн. Згідно даного розрахунку,
ОСОБА_1 також сплатила частину
отриманого кредиту за період з 01.02. - по
26.02.2010 року, однак сума сплати не
винесена в колонку "платежі", а
значиться в колонці "кредит, сплачено".
Вказаний розрахунок заборгованості та
інформація, що міститься в ньому, в суду
сумнівів не викликає, оскільки
представник відповідачки - позивачки
не надав жодних належних та допустимих
доказів, які б доводили його
неправильність, крім його особистих
переконань.

З копій квитанцій про сплату ОСОБА_1
коштів в рахунок погашення отриманого
кредиту за кредитним договором
№001-22004-240707 від 24.07.2007 року, вбачається,
що позивачка - відповідачка повертала
банку частинами отримані кошти в
період з 2007 по 2008 роки в сумах, які
зазначені в довідці про розмір
заборгованості, а банк приймав вказані
платежі. Факт сплати цих коштів
представник відповідачки - позивачки
підтвердив.

Твердження представника відповідачки -
позивачки про те, що його довірителька
не пам'ятає факт повернення банку
отриманих кредитних коштів в лютому 2010
року, а тому його не здійснювала, суд до
уваги не приймає, оскільки він не
спростовується жодними доказами та
суперечить відомостям, які викладені в
довідці про розрахунок заборгованості.

Згідно ст.526 ЦУК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 1054 та
частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася та сплати
процентів.

Згідно ст.ст.256, 257, 261 ЦК України,
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки. Перебіг позовної давності
починається з дня, коли особа
довідалася, або могла довідатися про
порушення свого права.

Відповідно до ст.264 ЦК України,
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново. Час, що минув до переривання
перебігу позовної давності, до нового
строку не зараховується.

Так, в судовому засіданні
встановлено, що відповідачка -
позивачка ОСОБА_1 сплатила частину
кредиту в лютому 2010 року, що свідчить
про визнання нею свого боргу, а тому суд
вважає, що в даному випадку має місце
переривання перебігу позовної
давності і його слід рахувати з лютого
2010 року. Відповідно, банк звернувся до
суду з позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором
в межах загального строку позовної
давності, тому відсутні підстави для
його застосування.

На підставі наведеного, суд приходить
до висновку, що позов ПАТ КБ "Дельта
Банк" підлягає задоволенню, оскільки в
судовому засіданні встановлено, що
відповідачка - позивачка ОСОБА_1
порушила зобов'язання, передбачені
кредитним договором та добровільно не
сплатила заборгованість в сумі 2523
гривні 30 копійок, тому вказана сума
коштів підлягає стягненню з неї на
користь банку разом із сумою судового
збору.

Що стосується зустрічного позову, то
представник відповідачки - позивачки в
його обґрунтування посилається на ст.613
ЦК України, згідно якої кредитор
вважається таким, що прострочив, якщо
він відмовився прийняти належне
виконання, запропоноване боржником,
або не вчинив дій, що встановлені
договором, актами цивільного
законодавства чи випливають із суті
зобов'язання або звичаїв ділового
обороту, до вчинення яких боржник не
міг виконати свого обов'язку.

Однак суд вважає, що кредитора ПАТ КБ
"Дельта Банк" не можна вважати таким, що
прострочив, так як сам представник
відповідачки - позивачки в судовому
засіданні не заперечив той факт, що
ОСОБА_1 частинами повертала отримані за
кредитним договором кошти та в
підтвердження надав копії квитанцій
про сплату. Водночас факт прийняття
банком належного виконання
зобов'язання ОСОБА_1 підтверджується
довідкою про заборгованість, де
обліковано всі її платежі, як прийняті.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що в задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 слід відмовити за його
безпідставністю.

Керуючись статтями 256, 257, 261, 264, 526, 610, 611,
613, 1050, 1054 ЦК України, статтями 3, 15, 60, 88,
209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
(МФО 380236, , р/р 0209)
заборгованість за кредитним договором
№ 001-22004-240707 від 24.07.2007 року в сумі 2523
гривні 53 копійки.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» про стягнення
суми прострочення кредитора за
кредитним договором - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
(МФО 380236, , р/р ) судовий
збір в сумі 214 гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Хмельницької області через
Нетішинський міський суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуюча: