Справа № 2-2938/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

28.03.2012 р. Ленінський районний суд м.
Донецька в складі:

головуючого судді: Олещенко Л.Б.

при секретарі: Трофимович Ю.М.

за участю представника позивача:
ОСОБА_1

представника відповідача
ДМР: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Донецька
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 міської Ради, ОСОБА_4
регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру»про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до
суду з позовом про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування. В обґрунтування
своїх вимог зазначивши, що вона
прийняла спадщину після смерті
чоловіка ОСОБА_5, померлого 09.03.2011 року у
тому числі житловий будинок, що
розташований за адресою: м. Донецьк,
вул. Мечнікова,20, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 16.09.2011 року зареєстрованого
у КП БТІ м. Донецька 10.10.2011 р. Зазначений
житловий будинок розташований на
земельній ділянці площею 0,0927 га. Право
власності на земельну ділянку було
визнано за її чоловіком у судовому
порядку на підставі рішення
Ленінського районного суду м. Донецька
від 16.12.2009 року. Але, у встановленому
законом порядку право власності на
земельну ділянку її чоловік у ДП «Центр
державного земельного кадастру»не
зареєстрував, державний акт про право
власності на земельну ділянку не
отримував. У зв’язку із чим вона не
змогла прийняти у спадщину земельну
ділянку за адресою: м. Донецьк, вул.
Мечнікова,20. Після смерті чоловіка
вона, як спадкоємець першої черги за
законом, прийняла спадщину у вигляді
житлового будинку. А у видачі свідоцтва
про право власності на земельну
ділянку їй було відмовлено у зв’язку
із тим, що рішення суду про визнання
права власності на земельну ділянку за
її чоловіком не пройшло обов’язкову
державну реєстрацію. Просила, визнати
за нею право власності на земельну
ділянку загальною площею 0,0927 га, що
розташована за адресою: м. Донецьк, вул.
Мечнікова,20 в порядку спадкування за
законом після смерті чоловіка ОСОБА_5;
зобов’язати ОСОБА_4 регіональну філію
ДП «Центр державного земельного
кадастру»видати державний акт про її
право власності на земельну ділянку
загальною площею 0,0927 га, що розташована
за адресою: м. Донецьк, вул. Мечнікова,20.

Представник позивачки за дорученням
ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала
позовні вимоги у повному обсязі, та
пояснила, що ОСОБА_3 є спадкоємицею
першої черги після смерті свого
чоловіка ОСОБА_5, у зв’язку із чим вона
прийняла спадщину у вигляді житлового
будинку № 20 по вул. Мечнікова в м.
Донецьку. Крім того, відповідно рішення
Ленінського районного суду м. Донецька
від 16.12.2009 року за ОСОБА_5 визнано право
власності на земельну ділянку площею
0,0927 га, розташовану за адресою: м.
Донецьк, вул. Мечнікова,20. Проте,
зазначене рішення не було
зареєстровано у ДП «Центр державного
земельного кадастру», у зв’язку із чим
державний акт ОСОБА_5 не видавався.
Право позивача ОСОБА_4 міською Радою не
порушено, але позивачка зазначила цей
орган у якості відповідача, оскільки
вони мають право розпоряджатись
земельною ділянкою. Просила визнати за
ОСОБА_3 право власності на земельну
ділянку загальною площею 0,0927 га, що
розташована за адресою: м. Донецьк, вул.
Мечнікова,20 в порядку спадкування за
законом після смерті чоловіка ОСОБА_5;
зобов’язати ОСОБА_4 регіональну філію
ДП «Центр державного земельного
кадастру»видати державний акт про
право власності ОСОБА_3 на земельну
ділянку загальною площею 0,0927 га, що
розташована за адресою: м. Донецьк, вул.
Мечнікова,20.

Представники відповідача –ОСОБА_4
міської Ради за дорученням ОСОБА_2 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала та пояснила, що відповідно до п.
12 Перехідних положень Земельного
кодексу України, до розмежування
земель державної та комунальної
власності повноваження щодо
розпорядження землями в межах
населених пунктах здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські
ради, але крім земель переданих у
приватну власність. У 1996 році ОСОБА_4
міською Радою вже було прийнято
рішення щодо розпорядження спірною
земельною ділянкою, був виданий
Державний акт на ім’я батька ОСОБА_6
–ОСОБА_7 Таким чином, ОСОБА_4 міська
Рада не має право розпоряджатися
вдруге цією земельною ділянкою, у
зв’язку із чим вони не є належним
відповідачем по справі. Крім того,
зазначила, що право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.
У випадку позивачки такої реєстрації
права власності за спадкодавцем не
відбулось, у зв’язку із чим позивачка
не може успадкувати земельну ділянку
після смерті чоловіка, оскільки вона
йому не належала на праві власності,
тому просила у задоволенні позову
відмовити.

Представник відповідача –ОСОБА_4
регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру»до
судового засідання не з’явився, про
час та місце слухання справи
повідомлений належним чином, про що
свідчить поштове повідомлення, крім
того, надали свої заперечення, згідно
яких позов не визнали та просили
відмовити у їх задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає
необхідним зазначити наступне.

Так, відповідно до п.12 Перехідних
положень Земельного кодексу України,
до розмежування земель державної та
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями (крім
земель, переданих у приватну власність)
в межах населених пунктах здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські
ради.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 міською
Радою 29.04.1996 року був виданий державний
акт на земельну ділянку площею 0,0927 га,
яка розташована за адресою: м. Донецьк,
вул. Мечнікова,20 на ім’я ОСОБА_7, що
встановлено рішенням Ленінського
районного суду м. Донецька від 16.12.2009
року, яким за ОСОБА_5 визнано право
власності на спірну земельну ділянку
(а.с.8).

Згідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрали законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, ОСОБА_4 міська Рада не має
повноважень щодо повторно
розпорядження спірною земельною
ділянкою, оскільки нею вже було
вирішено відповідне питання згідно
зазначено вище рішення суду, яке ніким
не оскаржувалось та набрало законної
чинності. У зв’язку із чим суд
приходить до висновку що ОСОБА_4 міська
рада не є належним відповідачем по
справі та вважає необхідним у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 міської Ради про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування відмовити у
повному обсязі.

Крім того, як встановлено судом,
рішенням суду від 16.12.2009 року за ОСОБА_5
визнано право власності на земельну
ділянку площею 0,0927 га, яка розташована
по вул. Мечнікова,20 у Ленінському
районі м. Донецька та зобов’язано
ОСОБА_4 регіональну філію ДП «Центр
державного земельного кадастру»видати
державний акт про право власності
ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0927
га, яка розташована по вул. Мечнікова,20
у Ленінському районі м. Донецька.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу
України, право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Проте, у порушення зазначеної норми
закону ОСОБА_5 не зареєстрував
зазначене рішення у ДРФ ДП «Центр
державного земельного кадастру», таким
чином, у останнього не виникло право
власності на спірну земельну ділянку.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу
України, до складу спадщини входять усі
права та обов’язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Таким чином, у зв’язку із тим, що
ОСОБА_5 не набув право власності на
спірну земельну ділянку, у позивачки
не виникає право на її спадкування.

Разом з тим, відповідно до свідоцтва
про право на спадщину за законом від
16.09.2011 року, спадкоємцем майна ОСОБА_5 є
його дружина ОСОБА_3, позивачка по
справі, спадщина, на яку видано це
свідоцтво складається з житлового
будинку з надвірними побудовами № 20 по
вул. Мечнікова у Ленінському районі м.
Донецька (а.с.4). Зазначене свідоцтво
було зареєстровано у КП БТІ м. Донецька
за реєстровим № 20976734 від 10.10.2011 року.
Таким чином, позивачка набула права
власності на зазначений житловий
будинок у встановленому законом
порядку.

Відповідно до ст. 120 ЗК України, у разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об’єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Позивачкою не було надано суду жодного
доказу на підтвердження того, що вона
зверталась до відповідача із заявою до
ОСОБА_4 регіональної філією ДП «Центр
державного земельного кадастру»з
проханням видати їй державний акт, а
також що їй було відмолено у видачі
державного акту на спірну земельну
ділянку. Крім того, як вбачається із
наданих заперечень, ДРФ ДП «Центр
ДЗК»не оспорює права позивачки на
земельну ділянку, а лише зазначає, що
остання для отримання державного акту
повинна надати відповідну технічну
документацію.

Таким чином, між сторонами фактично не
існує спору і вирішення питання про
отримання позивачкою державного акту
на спірну земельну ділянку повинно
вирішуватись поза судовим порядком,
відповідно до встановленого
законодавством порядку, шляхом
представлення у ОСОБА_4 регіональну
філію ДП «Центр державного земельного
кадастру»необхідних документів,
передбачених п.1.16 Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку, право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженої наказом Деркомзему від
04.05.2009 року № 43.

Враховуючи наведене, суд не знаходить
підстав, передбачених законом для
задоволення позовних вимог ОСОБА_3

На підставі ст. ст. 120, 125, 126 Земельного
кодексу України, п.12 Перехідних
положень ЗК України, ст. 1218 ЦК України,
та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4
міської Ради, ОСОБА_4 регіональної
філії ДП «Центр державного земельного
кадастру»про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5, на земельну ділянку, площею 0,0927
га, розташовану за адресою: м. Донецьк,
вул. Мечнікова,20 та зобов’язання
видати державний акт на зазначену
земельну ділянку –відмовити.

Рішення може бути оскаржене
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Ленінський районний суд м. Донецька
шляхом подачі апеляційної скарги в 10-
денний строк з дня його проголошення.

Суддя:

Л. Б. Олещенко