0527 № 2-1764/11
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2012 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Міросєді А. І.
при секретарі Ульянцевій С.А.,
представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,
відповідачки --
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 «про примусове виселення з жилого приміщення», -
Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_4 «про примусове виселення з жилого приміщення», обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11 жовтня 2009 року помер його батько ОСОБА_5, який постійно проживав в м. Костянтинівці по бул. Космонавтів 9/46. Спадщину, яка залишилася після смерті батька, він прийняв і одержав свідоцтво про право на спадщину за законом. Батько жив в своїй однокімнатній квартирі один, після розірвання шлюбу з його матірю, він більше не одружувався. Він підтримував з батьком відносини, але працює і живе на Крайній Півночі в Російській Федерації, тому у відпустці буває нечасто. У 2009 році він був в відпустці і знаходився в м. Костянтинівці, ходив до батька, але двері йому ніхто не відчинив. У сусідів батька він дізнався, що той останнім часом зловживає спиртними напоями і дома буває не часто. Разом з ним буває якась жінка, яка також зловживає спиртними напоями, і, як зясувалося пізніше, це відповідачка по справі - ОСОБА_4, яка без законних підстав посилилася і проживає в його квартирі, хоча зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідачка не дає можливості його бабусі ОСОБА_1, яка представляє його інтереси, зробити в квартирі ремонт, завести меблі, підготувати квартиру до його приїзду і проживання, тобто перешкоджає йому у здійснені права користування і розпорядження своїм майном. Його бабуся спілкувалася з відповідачкою, та обіцяла добровільно виселитися з квартири, але до цього часу не виселилася і не збирається цього робити. Просив виселити ОСОБА_4 із його квартири № 46 у будинку № 9 по бул. Космонавтів м. Костянтинівка Донецької області.
У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.
Оскільки представники позивача не заперечували проти заочного розгляду справи, а відповідачка ОСОБА_4 у судове засідання повторно не зявилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, письмових заяв, клопотань про відкладення слухання справи або про розгляд справи у її відсутність суду не надала, у звязку з чим, відповідно до частини 4 статті 169 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути цивільну справу у відсутність відповідача на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення).
Крім того, згідно ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України, у разі неявки відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки представник позивача проти заочного рішення не заперечує, наслідки та порядок перегляду заочного рішення розуміє, таким чином, суд визнав причини неявки відповідача неповажною та ухвалив розгляд справи провести у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів.
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків, дослідивши надані докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
У судовому засіданні встановлено, що 11 жовтня 2009 року у м. Костянтинівка Донецької області помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9).
За життя ОСОБА_5 був власником та один мешкав у квартирі № 46 у будинку № 9 по бул. Космонавтів м. Костянтинівка, що підтверджується довідкою про склад сімї та свідоцтвом про право власності на житло (а.с. 11, 29).
Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 26 жовтня 2010 року (справа № 2-12607/10) позивачу ОСОБА_3 визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця (батька) ОСОБА_5, який помер 11 жовтня 2009 року у м. Костянтинівка, тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили (а.с. 35).

За життя ОСОБА_5 на випадок своєї смерті залишив заповіт на імя ОСОБА_4 на все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті, який посвідчено 19 серпня 2009 року приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за № 1148 (а.с. 30).

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 01 лютого 2011 року (справа № 2-182/11) відповідачці ОСОБА_4 визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, який помер 11 жовтня 2009 року у м. Костянтинівка, тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили (а.с. 32).

11 лютого 2011 року Костянтинівською державною нотаріальною конторою позивачу ОСОБА_3 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, залишене після смерті батька - спадкодавця ОСОБА_5, який помер 11 жовтня 2009 року (а.с. 10).

Згідно відповіді Костянтинівської державної нотаріальної контори від 08 квітня 2011 року вих. № 720, у звязку з тим, що на повідомлення про звернення до суду для продовження строку для прийняття спадщини Костянтинівської державної нотаріальної контори від 22 грудня 2010 року за вих. № 3089, відповідачкою ОСОБА_4 своє рішення повідомлено не було, 11 лютого 2011 року за реєстровим № 235, свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру № 46 у будинку № 9 по бул. Космонавтів м. Костянтинівка, видане сину спадкодавця ОСОБА_3, який прийняв спадщину 30 листопада 2010 року (а.с. 36).

Відповідачка ОСОБА_4 з 10 травня 2008 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але фактично мешкає у квартирі № 46 у будинку № 9 по бул. Космонавтів м. Костянтинівка, що підтверджується інформацією Довідкового бюро Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області та позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 «про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним», який ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду від 01 лютого 2012 року залишений без розгляду (а.с. 12, 25-26).

Свідок ОСОБА_7, яка є завідуючою Костянтинівської державної нотаріальної контори, пояснила суду, що Костянтинівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу на майно, залишене після смерті спадкодавця ОСОБА_5 за заявою його сина ОСОБА_3 Коли встановлювали коло спадкоємців, то виявилося, що ОСОБА_4 не перебуває у родинних відносинах із спадкодавцем, але останнім на неї залишений заповіт на все майно, яке буде належати йому на день смерті. 15 січня 2011 року нотаріусом ОСОБА_4 було розяснено про необхідність повідомити нотаріальну контору, чи буде вона приймати спадщину, але ОСОБА_4 до нотаріальної контори не прийшла протягом місяця, а тому не було підстав не видавати ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом 11 лютого 2011 року. Спадкодавець ОСОБА_5 був прописаний один. Для подачі заяви про прийняття спадщини не потрібно значних фінансових витрат, все це коштувало б не більше 100 грн.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 повідомили у судовому засіданні, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 тривалий час мешкали разом то за її місцем мешкання, то за його місцем мешкання.

Таким чином судовим розглядом встановлено, що відповідачка ОСОБА_4, як спадкоємець за заповітом на майно ОСОБА_5, який помер 11 жовтня 2009 року у м. Костянтинівка, була обізнана про відкриття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_5 та про наявність спадкоємця за законом першої черги ОСОБА_3, який звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але своєчасно не повідомила Костянтинівську державну нотаріальну контору про намір прийняти таку спадщину.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. 3. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої пятої статті 13 цього Кодексу.

Згідно статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі статтею 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 387 Цивільного кодексу України особа має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

На підставі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи наявні в матеріалах справи документальні докази, а також приймаючи до уваги пояснення представників позивача та свідків, надані у судовому засіданні, суд приходить до висновку про те, що відповідачка ОСОБА_4 незаконно, без будь-якої правової підстави займає квартиру, що належить позивачу та перешкоджає йому в користуванні своєю приватною власністю, у звязку з чим, ці перешкоди підлягають усуненню, а відповідачка виселенню з приміщення, яке вона займає незаконно.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 «про примусове виселення з жилого приміщення» підлягають задоволенню і ОСОБА_4 підлягає примусовому із квартири № 46 у будинку № 9 по бул. Космонавтів м. Костянтинівка Донецької області, належної ОСОБА_3.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню у відшкодування витрат по сплату судового збору 8 грн. 50 коп., та у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн. (а.с. 1, 2).

На підставі ст.ст. Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 79, 88, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 «про примусове виселення з жилого приміщення» задовольнити.

Виселити ОСОБА_4, яка народилася 23 листопада 1949 року у м. Костянтинівка Донецької області, із квартири № 46 у будинку № 9 по бул. Космонавтів м. Костянтинівка Донецької області, яка належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11 лютого 2011 року Костянтинівською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 235.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у відшкодування понесених ним витрат по сплату судового збору 8 (вісім) грн. 50 коп. та у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 (тридцять) грн.

Копію рішення направити відповідачці рекомендованим листом і розяснити останній, що вона має можливість подати до суду заяву про перегляд заочного судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду. Заява, надана до суду про перегляд заочного рішення суду, може бути розглянута протягом пятнадцяти днів з дня її надходження до суду.

Позивачем рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя