Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3754/2012р. Головуючий у 1-й інстанції: Піх Ю.Р.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» липня 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Спас О.В., суддів: Маловічко С.В., Бабак А. М.,

при секретарі Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИЛА :

У листопаді 2011 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В позові зазначали, що 26.01.2010 року вони звернулися з заявою до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 25.02.2007 року батька ОСОБА_5. 29.01.2010 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як вони пропустили встановлений строк в шість місяців. Позивачі вважають, що ними пропущено строк на прийняття спадщини з поважних причин, посилаючись на наступні обставини. Так,

17.08.2001р. померла мати позивачів ОСОБА_6, але за оформленням спадщини після її смерті ніхто з дітей до нотаріальної контори не звертався. Вони вважали, що це питання потрібно обговорити пізніше, щоб не травмувати батька, якому на момент смерті матері було 84 років.

25.02.2007р. помер їх батько - ОСОБА_5, який постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті батька позивачі фактично прийняли спадщину, та всі ці роки позивач ОСОБА_3 підтримує будинок в належному стані, слідкує за подвір'ям, обробляє город. Однак в зв'язку з необізнаністю з питань спадкового права та юридичною неграмотністю в нотаріальну контору позивачі звернулись пізніше, і то лише після того, як на адресу батька стали приходити листи з банків про борги племінника позивачів - ОСОБА_2 Тоді позивачам стало відомо, що їх сестра ОСОБА_7 після смерті матері все майно оформила на батька і, користуючись його віком, змусила написати заповіт на користь її сина ОСОБА_2 відповідача у справі.

В 2009 році позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 дізналися, що за оформленням спадщини в нотаріальну контору ще в 2007 році звернувся племінник померлого - ОСОБА_2, на ім'я якого було складено заповіт. На теперішній час відповідач по справі ОСОБА_2 письмової згоди позивачам по справі для включення в коло спадкоємців та прийняття спадщини не надає. В зв'язку викладеним позивачі змушені звернутися до суду з вимогою встановлення додаткового строку для прийняття спадщини

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2012 року позов задоволено. Встановлено додатковий строк ОСОБА_4 та ОСОБА_3 терміном два місяці з моменту вступу рішення в законну силу для подання заяви до нотаріуса про прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_5, який помер 25.02.2007 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_8 зазначає, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, при ухваленні рішення порушено норми матеріального права, тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_3, який одночасно є представником ОСОБА_4, представника ОСОБА_3, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивачі не здійснювали дій, які б свідчили про їх відмову від прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_5, та пропустили строк на прийняття спадщини з поважних причин.

Проте погодитись із таким висновком суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Як вбачається із матеріалів справи, 25 лютого 2007р. помер батько позивачів ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина. За життя, 16.02.2002р., ОСОБА_5 склав заповіт на ім»я відповідача ОСОБА_2, який є його онуком та якому заповідав все своє майно, що буде належати йому на момент смерті / а.с. 38, 39/.

ОСОБА_2 23 серпня 2007р, тобто протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, звернувся до нотаріальної контори з заявою про її прийняття. Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 таких заяв до нотаріальної контори не спрямували, але і заяв про відмову від спадщини від них не надходило.

26.01.2010р. ОСОБА_3 подав до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька, але 29.01.2010р. отримав постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва з тих підстав, що на день смерті ОСОБА_5 заявник був зареєстрований за іншим місцем проживання, ніж адреса померлого, та своєчасно не подав заяву про прийняття спадщини / а.с. 9/.

За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 12710 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4, суд виходив з поважності причин пропущення ними передбаченого законом строку для прийняття спадщини, але при цьому взагалі не вказав, які саме причини він вважає поважними. Крім того, в рішенні суду не мається також викладу з»ясованих судом обставин, встановлених у відповідності до них правовідносин, що є порушенням ст.ст. 213, 214, 215 ЦПК України.

Пленум Верховного Суду України в пункті 24 постанови від 30 травня 2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Проте всупереч ст.ст. 212, 213 ЦПК України рішення суду таких обставин та труднощів, які б перешкоджали позивачам протягом шестимісячного строку подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, не містить. Суд обмежився лише формальним ствердження про поважність причин, навіть на зазначивши їх у рішенні.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази про прийняття спадщини відповідно до вимог закону позивачами. Довідка, на яку посилається позивач ОСОБА_3 в обґрунтування свого проживання у будинку батька, не містить інформації про те, що позивач проживав у цьому будинку на час відкриття спадщини / а.с. 32/. Крім того, позивач зареєстрований за іншою адресою місця мешкання. Щодо позивача ОСОБА_4, то відносно нього взагалі не мається будь-яких доказів про прийняття спадщини, чи поважність пропуску строку на звернення з заявою до нотаріальної контори.

Тому відсутність відмови позивачів від спадщини сама по собі не є підставою для надання їм додаткового строку для подачі заяви до нотаріальної контори.

З урахуванням викладеного судова колегія дійшла висновку, що суд не встановив фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що призвело, всвою чергу, до порушення вимог процесуального та матеріального права і ухвалення судового рішення, яке не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для його скасування з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2012 року у цій справі скасувати.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Шостої Запорізької державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті 25.02.2007р. батька ОСОБА_5.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді:

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 22ц-3754/2012р. Головуючий у 1-й інстанції: Піх Ю.Р.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ вступна та резолютивна частини/

«04» липня 2012 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Спас О.В., суддів: Маловічко С.В., Бабак А. М.,

при секретарі Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2012 року у цій справі скасувати.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Шостої Запорізької державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті 25.02.2007р. батька ОСОБА_5.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: