Справа № 2-1124/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2012 року Овідіопольський райсуд Одеської області у складі :

головуючого судді Кириченко П.Л.

гри секретарі Осадченко С.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1О, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт.Овідіополь, Одеської області цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, зобовязання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд, -

ВСТАНОВИВ :

10 серпня 2011 року позивач звернувся з вищевказаним позовом , в якому зазначив, він є власником земельної ділянки площею 0,0591 га для введення садівництва та садового будинку з господарчими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, ж/м «Червоний хутір», ОСОБА_4 «ОСОБА_4 ОСГІ», будинок № 42, суміжним землекористувачем є відповідач ОСОБА_2, яка порушила будівельно-архітектурні та санітарні норми, в наслідок чого позивач знаходився на лікуванні, при цьому були понесені витрати на лікуванні, а тому позивача просить суд усунути порушення його права власності на земельну ділянку та зобовязати відповідача перенести туалет, душ, сарай на відстань 0,8-1 метр та зобовязати ОСОБА_2 за власні кошти перенести огорожу та поновити межені, стягнути матеріальну шкоду в сумі 15 877 грн. та моральну шкоду в сумі 80 000 грн.

В ході судового засідання представник позивача підтримав свої позовні вимоги.

Відповідач позовом не згодній.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд вважає можливим в задоволенні позову відмовити з наступних підстав.

Так судом встановлено, що позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником земельної ділянки площею 0,0591 га для введення садівництва, яка розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Мізікевича, ж/м «Червоний хутір», ОСОБА_4 «ОСОБА_4 ОСГІ», будинок № 42, що підтверджується Державним актом на право власності на землю (а.с.71), відповідач ОСОБА_2 суміжним землекористувачем земельної ділянки № 43, яка розташована за вищевказаною адресою.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи .. в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі .

Позивач просить суд усунути порушення його права власності на земельну ділянку та зобовязати відповідача перенести туалет, душ, сарай на відстань 0,8-1 метр, при цьому вважає, що порушено його права користування земельною ділянкою. Позивач вважає, що відповідач зобовязана перенести господарчі споруди : туалет , душ, сарай , однак не вказує та не посилається на родові признаки даного майна. Позивач посилається на акт перевірки санітарного законодавства від 22 березня 2011 року, яка на виявлення порушень з боку відповідача санітарних норм , при цьому при перевірки санітарного законодавства від 19 серпня 20101року даних порушень не виявлено, в звязку з цим, суд вважає, що акт від 22 березня 2011 року є не належним доказом по справі та не бере його до уваги.

Позивач стверджує , що відповідач ОСОБА_2 за власні кошти повинна перенести огорожу , що розділяє земельні ділянки , відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, при цьому не вказує родові признаки даної огорожі та куди самим перенести дану огорожу .

Позивач стверджує, що повинна за власні кошти поновити межеві, при цьому позивача не надав суду належних та допустимих доказів того що відповідач межеві знаки зруйнувала під час будівництва огорожі.

Позивач вважає, що відповідач перешкоджає користуватися його власності в том числі і садовим будинком з господарчими споруда та будівлями, який належить ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва на нерухоме майно від 16.02.2012 року, тобто на час подання позову у позивача, як власності нерухомого майна у вигляді садового будинку не існувала, а тому не могло порушувати його права в частині користуванні садовим будинком.

Позивач стверджує, що в наслідок неправомірних дій відповідача у нього були витрати на лікування, в наслідок чого позивач просить стягнути матеріальну шкоду в сумі 15 877 грн. та моральну шкоду 80 000 грн. Позивач під час судового розгляду не довів, що з боку відповідача ОСОБА_2 були неправомірні дії відносно позивача , крім того при розгляді справи позивач не довід, що між знаходженням на лікуванні та діями відповідача є прямій причинний зв'язок, яки є підставу для стягнення матеріальної та моральної шкоди .

З урахуванням вищевказаного, суд пришов до висновку , що підстав для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_3 не має .

При поданні позову позивач не сплатив судовій збір, так як відповідно до Закону України «Про судовій збір»звільнений від сплати, в задоволенні позову позивачу відмовлено, а тому відповідно до ст.. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60,88, 209, 212,214 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, зобовязання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги до Овідіопольського райсуду Одеської області протягом 10 днів з оголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_5