Справа № 2-1050/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2012 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Ракa Л. С.

при секретарі Мельник М.А.

з участю адвоката ОСОБА_2., ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином , -

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд із зазначеним позовом, покликаючись на те що в жовтні 2000 року ОСОБА_4 керуючи власним автомобілем марки "Фолькваген-Пасат"в салоні якого знаходилася її покійна дочка ОСОБА_5 разом із своєю подругою, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, скоїв ДТП в результаті якого загинула її дочка.

Винність відповідача у загибелі її дочки доведена матеріалами кримінальної справи. Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 15.06.2006 року відповідач ОСОБА_4 був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

Вона не була визнана потерпілою по кримінальній справі. Покійна ОСОБА_6 була її єдиною дочкою, єдиною надією на догляд до старості. Загибель дочки призвела до психологічного дискомфорту. У неї наступив депресивний стан, появилося безсоння, знизилася життєва активність. Вона втратила інтерес до життя. Вона пережила емоційно-вольові почуття душевного болю, страху, відчаю в результаті втрати дорогої людини. Крім того, вона була змушена взяти опіку над двома своїми внуками, дітьми померлої дочки. Вона часто була змушена звертатися до лікарів і зараз її стан здоров"я є поганим. Тому заподіяну їй моральну шкоду вона оцінює в розмірі 150 000 грн.

Просила стягнути з відповідача в її користь 150 000 грн. заподіяної їй моральної шкоди.

В судове засідання позивачка не з"явилася її інтереси в судовому засіданні представляв ОСОБА_7, який позовні вимоги підтримав та додатково пояснив, що при розслідуванні кримінальної справи була порушена процедура, слідчий повинен був виділити коло потерпілих, в процесі розгляду справи вони із дружиною ОСОБА_3 зверталися із заявами про визнання їх потерпілими, однак потерпілою дружина визнана не була. Тому просив позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши суду письмові заперечення проти позовних вимог, та додатково зазначив, що він є інвалідом ІІ групи і потребує постійного лікування. Просив в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити. Додатково пояснив, що під час досудового слідства його довіритель не погоджувався на застосування щодо нього акту амністії, так як винним у вчиненні ДТП був і водій трактора. Представник позивачки ОСОБА_7 отримав за вироком суду 50 000 грн. моральної шкоди і за себе і за позивачку. Також судовим рішенням стягнуто 50 000 грн. і в користь доньки ОСОБА_5

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка перебувала у родинних відносинах з ОСОБА_8, а саме є її матір"ю, що підтверджено свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 виданого Жвирківською селищною радою Сокальського району Львівської області від 04.11.1969 року.

13 жовтня 2000 року приблизно 23 годині 00 хвилин ОСОБА_4 керуючи автомобілем "Фолькваген-Пассат"реєстраційний номер НОМЕР_3, за межами с. Скоморохи Сокальського району Львівської області ділянкою дороги Сокаль-Перетоки у напрямку с. Перетоки Сокальського району, на дальньому світні фар зі швидкістю 90 км./год. не вибрав безпечної швидкості у межах відстані видимості дороги, виявивши попереду свого автомобіля перешкоду у вигляді тракторного причепа -розкидача органічних добрив ПРТ-10, ОСОБА_4 внаслідок перевищення допустимої швидкості руху та перебування в стані алкогольного сп"ягніння, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу і не дотримавшись безпечної дистанції, вчинив зіткнення із задньою лівою частиною причепа. В результаті ДТП пасажири автомобіля "Фолькваген-Пассат"- ОСОБА_5 загинула на місці ДТП, а ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в Львівській міській лікарні швидкої медичної допомоги.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Червонограда ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що зроблено актовий запис №516.

Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 15.09.206 року ОСОБА_4 визнаний винним за ч.3 ст. 286 КК України та йому призначено покарання п"ять років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 (два) роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 звільнено, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину. Цивільні позови задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 50 000 грн. за заподіяну йому моральну шкоду.

Дійсно автомобіль "Фолькваген-Пассат"реєстраційний номер НОМЕР_3, є джерелом підвищеної небезпеки і позивачка має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки є матір"ю померлої ОСОБА_5

Із витягу із медичної картки ОСОБА_3 вбачається, що остання хворіла і проходила лікування в неврологічному відділенні ЧЦМЛ з 29.09.2006 року по 16.10.2006 року. Із висновку огляду невропатолога від 16.10.2006 року, 25.10.2006 року та 18.04.2007 року вбачається, що ОСОБА_3 скаржилася на головну біль, головокружіння, періодичне запаморочення та їй встановлено діагноз ГРМК у ВББ з лівобічною пірамідною недостатністю на грунті церебрального атеросклерозу та артеріальної гіпертензії.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином суб"єктом відшкодування шкоди, завданої автомобілем "Фолькваген-Пассат"реєстраційний номер НОМЕР_3, є саме ОСОБА_4, який на відповідній правовій підставі володів і керував джерелом підвищеної небезпеки та скоїв ДТП, в результаті якого ОСОБА_5 загинула на місці ДТП, а тому саме ОСОБА_4 повинен відшкодовувати позивачці моральну шкоду.

Щодо розміру відшкодування моральної шкоди позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті, зокрема якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

З вимог ст. 1168 ЦК України вбачається, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям, а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Згідно норм чинного цивільного законодавства України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"від 31.03.1995 року із наступними змінами, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного життя. Суд при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди повинен врахувати стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Вирішуючи питання про відшкодування позивачці моральної (немайнової) шкоди, суд виходить з принципу справедливості, розумності та виваженості. Суд враховує, той факт що позивачка безповоротно втратила дочку, понесли значні моральні страждання, які носять триваючий характер. Суд вважає, що позивачка зазнала істотних негативних змін в особистому житті, втратили дочку та була змушена взяти її двох дітей на утримання, перенесла страждання повязані зі смертю ОСОБА_5, з її похованням, проведенням ритуальних міроприємств і продовжує нести ці душевні страждання. Визначаючи суму грошового відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд враховує, що життя людини є найвищою соціальною цінністю.

Щодо морального відшкодування суд вважає, що позивачка безумовно зазнали моральних страждань через втрату рідної людини, тому на підставі ст. 1167 ЦК України така шкода має бути відшкодована. Втім заявлений розмір такого відшкодування, зважаючи на обставини ДТП, стан здоров"я відповідача, який є інвалідом ІІ групи, суд вважає завищеним.

Так, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь 150 000,00 грн, на відшкодування моральної шкоди, однак суд вважає за необхідне зменшити розмір відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_3 до 50 000,00 грн. З урахуванням наведених норм права та встановлених судом обставин справи, виходячи з принципів розумності та справедливості, а також стану здоров"я відповідача ОСОБА_4, який відповідно до довідки Поліклінічного відділення Червоноградської центральної міської лікарні від 27.01.2012 року перебував на стаціонарному лікуванні з 24.01.2012 року, є інвалідом ІІ групи, періодично проходить курси лікування, суд вважає, що розумним і справедливим розміром морального (немайнової) відшкодування шкоди в грошовому виражені буде - 50000 гривень і ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 1167, 1168, 1187 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-214 ЦПК України, Постановою ПВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03. 1995 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 50 000 (п"ятдесят тисяч) гривень 00 коп. за заподіяну їй моральну шкоду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя: Л. С. Рак