РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-695/11

номер провадження 2/2306/50/12

23.07.2012 року Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Савенка В.Г.

при секретарі Розпутній І.Г.

з участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Золотоноша справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи Золотоніська районна державна нотаріальна контора, орган опіки та піклування Золотоніської районної державної адміністрації про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

06.04.2011р. ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_5 звернулися з позовом до ОСОБА_6, треті особи Золотоніська районна державна нотаріальна контора, орган опіки та піклування Золотоніської районної державної адміністрації про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

08.06.2011р. ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_5 звернулися до суду з заявою про уточнення предмету і підстав позову.

Свій позов позивачі пояснюють тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є дітьми ОСОБА_7, який помер 08.04.2000р. Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина за законом, його діти позивачі по справі - взяли собі частину речей, які належали їхньому батьку особисто, а тому вважають, що вони фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Восени 2010р. від односельчан покійного ОСОБА_7 позивачам стало відомо, що останнім, як членом КСП Більшовикс.Дмитрівка, Золотоніського р-ну, був отриманий сертифікат на право на земельну частку (пай), про наявність якого позивачам раніше відомо нічого не було. Також в Золотоніській районній державній нотаріальній конторі позивачам повідомили, що на вищевказане спадкове майно видано свідоцтво про право на спадщину за законом на імя відповідача ОСОБА_6, яка являється сестрою покійного ОСОБА_7 Оскільки позивачі по справі переконані, що єдиними спадкоємцями за законом першої черги, які прийняли спадщину після смерті їхнього батька, є саме вони, то ОСОБА_6 не мала права на спадкування та на отримання у власність спірного майна. В звязку з цими обставинами позивачі і звернулись в суд з відповідним позовом.

Представник позивачів, ОСОБА_1, в судовому засіданні позов підтримав і наполягав на його повному задоволенні.

Представник відповідача, ОСОБА_2, проти задоволення позову заперечувала, посилаючись при цьому на те, що позовна заява позивачів в її первісній редакції задоволенню однозначно не підлягала в звязку з неправильним застосуванням норм матеріального права, а заява про доповнення підстав позову прийнята до розгляду судом безпідставно. Також зазначала, що позивачами пропущений строк позовної давності; ОСОБА_5 не є спадкоємцем першої черги, бо її походження від ОСОБА_7 не доведено; фактичний вступ в управління та володіння спадковим майном також не доведений. Крім того, представник відповідача зазначала, що на момент смерті ОСОБА_7 з ним проживала його матір, яка була спадкоємцем першої черги, і саме вона мала успадкувати майно сина.

Треті особи Золотоніська районна державна нотаріальна контора та Орган опіки та піклування Золотоніської районної державної адміністрації в судове засідання не зявились, проте на адресу суду надіслали клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачів та представника відповідача дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_5 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

06.04.2011р. ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_5 звернулися з позовом до ОСОБА_6, треті особи Золотоніська районна державна нотаріальна контора, орган опіки та піклування Золотоніської районної державної адміністрації про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

08.06.2011р. ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_5 звернулися до суду із заявою про уточнення підстав позову, яка була прийнята судом до розгляду.

Вказана заява від 08.06.2011р., як оцінює суд, була подана позивачами з дотриманням порядку, встановленого ч.2 ст.31 ЦПК України, тобто підстави позову були змінені позивачами до початку розгляду судом справи по суті, а тому доводи сторони відповідача щодо подачі позивачами даної заяви та прийняття її до розгляду судом з порушенням порядку, встановленого Законом, на думку суду, є необгрунтованими.

Під час розгляду справи було встановлено та доведено належними і допустимими доказами, що згідно із Свідоцтвом про смерть від 05.04.2011р. серії 1-СР № 167024 08.04.2000р. помер ОСОБА_7, на час смерті якого ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були неповнолітніми та проживали разом з їхньою матірю, ОСОБА_4, в селі Нова Гребля Золотоніського р-ну, Черкаської області.

Після смерті ОСОБА_7 08.04.2000р. відкрилась спадщина за законом. Оскільки спірні відносини пов'язані з моментом відкриття спадщини (2000р.), то до цих відносин, відповідно до ст.58 Конституції України і Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963р.

Згідно ч.1 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, а відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

З документів, що були надані сторонами, і містяться в матеріалах справи вбачається, що після смерті ОСОБА_7 його діти ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були єдиними спадкоємцями першої черги.

Що ж до доводів сторони відповідача стосовно проживання ОСОБА_7 на момент його смерті з його ж матірю, які представник відповідача озвучила вже на стадії судових дебатів, то суд зазначає, що в матеріалах справи дані про матір спадкодавця відсутні, відомості про проживання спадкодавця зі своєї матірю відсутні, обставини, що свідчили б про прийняття матірю спадкодавця спадщини після його смерті також відсутні. Крім того, як вважає суд, всі перелічені обставини не були предметом судового розгляду і належними доказами стороною відповідача не підтверджувалися, і навіть не досліджувалися в судовому засіданні, тому про їх наявність суду нічого не відомо.

В той же час заслуговують уваги посилання сторони відповідача на недоведеність факту перебування покійного ОСОБА_7 в родинних відносинах з ОСОБА_5, 21.05.1994р.н., оскільки ОСОБА_7 розірвав шлюб з ОСОБА_4 (матірю ОСОБА_5С.) ще 16.05.1985р. Після розірвання шлюбу мати позивачки залишила собі прізвище чоловіка Андрущенко. З того часу вони однією сімєю не проживали, спільного господарства не вели, і взагалі не мали нічого спільного. В той же час відповідно до ст.55 КпШС при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо не має спільної заяви батьків, рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, імя, по-батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. Сторона позивачів не спромоглась надати суду дані про наявність спільної заяви ОСОБА_7 та ОСОБА_4 або рішення суду про встановлення батьківства і визнання ОСОБА_7 батьком ОСОБА_5, тому суд вважає не доведеною ту обставину, що ОСОБА_5 є дочкою спадкодавця, а тому вважає, що ОСОБА_5 не може бути спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_7

В звязку з викладеним, суд приходить до висновку, що єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_7 є його син ОСОБА_3

Під час розгляду справи було встановлено та доведено, що через кілька місяців (після 40 днів) після смерті ОСОБА_7, його син ОСОБА_3 взяв собі частину речей, які належали його батьку особисто, а саме набір столового посуду та набір столових приборів. Факт належності цього майна спадкодавцю та факт реального отримання і вивезення сином померлого цього майна підтверджується показаннями свідка ОСОБА_8, яка була допитана в судовому засіданні під присягою і яка є рідною сестрою померлого ОСОБА_7 нарівні з відповідачем по справі. При цьому в судовому засіданні вона пояснила, що просила сестру, відповідача по справі ОСОБА_6, віддати землю племіннику позивачу ОСОБА_3

Суд вважає, що посилання сторони відповідача на неможливість і недоведеність цієї обставини повинне оцінюватися критично, оскільки згідно з нормами ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.. 548 ЦК УРСР (1963р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв… Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Стаття 549 ч.1 п.1 ЦК УРСР (1963р.) вказує на те, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до вимог ст.. 549 ч.2 ЦК УРСР (1963р.) зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини..

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.06.83р. № 4 Про практику розгляду судами України справ про спадкуваннязазначається, що фактичне прийняття протягом зазначеного строку частини спадкового майна свідчить про прийняття спадщини в цілому.

Таким чином, на думку суду, спадкоємець ОСОБА_3 може вважатися таким, що прийняв спадщину, оскільки він протягом 6 місяців із дня відкриття спадщини фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а саме отримав та залишив у себе майно спадкодавця.

Як встановлено судом, після смерті спадкодавця та отримання у володіння частини речей померлого ОСОБА_3 вважав, що будь-яке інше спадкове майно після ОСОБА_7, крім речей які він забрав, взагалі відсутнє. Але восени 2010р. від односельчан покійного позивачу стало відомо, що останнім, як членом КСП Більшовикс.Дмитрівка Золотоніського р-ну, був отриманий сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП Більшовикрозміром 2,13 умовних кадастрових гектарів без визначення меж та виділення цієї частки в натурі. В Золотоніській районній державній нотаріальній конторі ОСОБА_3 повідомили, що на земельну частку (пай) уже видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.12.2000р. реєстр № 6026 на імя відповідача ОСОБА_6, яка являється сестрою покійного та спадкоємцем другої черги. Згідно з ст.530 ЦК УРСР ОСОБА_6 - сестра померлого, відноситься до другої черги спадкоємців і могла бути допущена до спадкування лише при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини. А оскільки позивач ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7, то суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 не мала права на спадкування та на отримання у власність спірного майна, тому що це право належить виключно сину спадкодавця.

За таких обставин свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.12.2000р. реєстраційний № 6026, видане Золотоніською районною державною нотаріальною конторою на імя ОСОБА_6, на спадкове майно померлого ОСОБА_7, видане безпідставно особі, яка не мала права на спадкування, а тому згідно з ст.1301 ЦК України повинно бути визнано недійсним.

Суд також вважає, що строк позовної давності при зверненні до суду з позовом ОСОБА_3 не пропущено, оскільки про порушення своїх прав він дізнався в Золотоніській районній державній нотаріальній конторі восени 2010р., а позов подав до суду навесні 2011р. Вказані обставини Відповідачем спростовані не були, а тому заява Відповідача про застосування позовної давності до вимог Позивачів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 529, 530, 548, 549 ЦК УРСР 1963р., ст. 1301 ЦК України, ст.ст. 209, 215, 224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.12.2000р. реєстраційний № 6026, видане Золотоніською районною державною нотаріальною конторою на імя ОСОБА_6, на спадкове майно померлого ОСОБА_7, що складається з права на земельну частку (пай) у КСП Більшовикс.Дмитрівка Золотоніського р-ну розміром 2,13 в умовних кадастрових гектарах та посвідчено сертифікатом на земельну частку (пай) серії ЧР № 0215627, виданого Золотоніською районною державною адміністрацією 14.05.1997р., реєстр. № 381.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 право власності на земельну частку (пай) у КСП Більшовикс.Дмитрівка Золотоніського р-ну розміром 2,13 в умовних кадастрових гектарах та посвідчено сертифікатом на земельну частку (пай) серії ЧР № 0215627, виданого Золотоніською районною державною адміністрацією 14.05.1997р., реєстр. № 381.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. Г. Савенко