АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/1690/516/2012
Головуючий по 1-й інстанції Сьоря С.І.
Суддя-доповідач: Петренко В. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2012 року
м.Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: судді Петренка
В.М.,

Суддів: Акопян В.І., Лобова О.А.

при секретарі: Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3,

на рішення Крюківського районного суду
м.Кременчука Полтавської області від 13
грудня 2011 року,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання договору
купівлі-продажу житлового будинку
недійсним.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача
апеляційного суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до відповідачів про
визнати недійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку.

В обґрунтування своїх позовних
вимог вказала, що 22 листопада 2002 року на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
Кременчуцького міського нотаріального
округу ОСОБА_6, купила у ОСОБА_7
житловий будинок, що знаходиться по
АДРЕСА_1. Гроші за придбаний будинок в
сумі 19 314 грн. передала ОСОБА_4, який діяв
за дорученням від імені ОСОБА_7. В цей же
день у нотаріуса ОСОБА_6 надала ОСОБА_4
нотаріально посвідчену довіреність
для здійснення реєстрації будинку,
переоформлення комунальних платежів
та здійснення інших необхідних
юридичних дій пов'язаних з купівлею
будинку. В подальшому відповідач
довіреність не повернув, а таємно,
шляхом обману, від її імені продав
належний їй будинок ОСОБА_5

Прохає визнати поважною причину
пропуску строку позовної давності,
строк звернення поновити.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку по
АДРЕСА_1, укладений 4 грудня 2003 року
ОСОБА_4, який діяв за дорученням від її
імені та ОСОБА_5, як такий, що вчинений в
результаті зловмисної домовленості
представника однієї сторони з другою
стороною та повернути їй
будинокАДРЕСА_1.

Рішенням Крюківського районного
суду м.Кременчука, Полтавської області
від 13 грудня 2011 року ОСОБА_2 в
задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
ОСОБА_2 прохає скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про задоволення її позову,
мотивуючи тим, що при ухваленні
рішення судом порушено норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, що беруть участь у
справі в межах позову та доводів
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1.ч.1 ст.307 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін, з підстав
передбачених ст.308 ЦПК України.

Згідно вимог ч.1 с. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутись
до суду за захистом свої порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності. Строни та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

На підставі вимог ч.1 ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.ст.58,59 ЦПК
України докази по справі повинні бути
належними, допустимими та
достовірними.

Судом першої інстанції, із
додержанням норм цивільного
процесуального законодавства
встановлено, що відповідно до договору
купівлі продажу від 22 листопада 2002
року, посвідченого приватним
нотаріусом Кременчуцького міського
нотаріального округу ОСОБА_6 за №3404
ОСОБА_7, від імені якої за дорученням
від 19 вересня 2002 року діяв ОСОБА_4,
продала а ОСОБА_2 придбала за 19 314 грн.
житловий будинок АДРЕСА_1.

(а.с.8 ).

Як встановлено судом, довіреністю
від 22 листопада 2002 року, посвідченою
приватним нотаріусом Кременчуцького
міського нотаріального округу ОСОБА_6
за №3418, ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_4
розпоряджатися ( продавати, подарувати,
обміняти ) на умовах та на свій розсуд
належним їй житловим будинком по
АДРЕСА_1. Для чого цією довіреністю
надала йому право представляти її
інтереси у відповідних уповноважених
органах, розписуватись за неї, в тому
числі на договорах цивільно-правового
характеру, що укладатимуться,
одержувати належні за проданий будинок
гроші, виконати інші, пов'язані з цим
дорученням.

(а.с. 9).

Встановлено, що на підставі
вищевказаної довіреності, 4 грудня 2003
року ОСОБА_4, від імені ОСОБА_2 уклав з
ОСОБА_5 договір купівлі продажу
спірного житлового будинку, який
посвідчено приватним нотаріусом
Кременчуцького міського нотаріального
округу ОСОБА_9 за № 822. Вказана угода
була укладена від імені позивачки в
межах повноважень, наданих йому
довіреністю. Договір купівлі продажу
було зареєстровано ОСОБА_5 в
електронному реєстрі прав власності на
нерухоме майно 14 травня 2004 року.

(а.с.11, 12 ).

Згідно вимог ч.1 ст.57 ЦК України ( 1963
р.) угода, укладена внаслідок обману,
насильства, погрози, зловмисної угоди
представника однієї сторони з другою
стороною, а також угода, яку громадянин
був змушений укласти на вкрай
невигідних для себе умовах внаслідок
збігу тяжких обставин, може бути
визнана недійсною за позовом
потерпілого або за позовом державної
чи громадської організації.

На підставі вимог ч.1 ст.62 ЦК
України ( 1963 р. ) угода, укладена
однією особою ( представником ) від
імені другої особи ( яку представляють )
в силу повноваження, що ґрунтується на
довіреності, законі або
адміністративному акті, безпосередньо
створює, змінює і припиняє цивільні
права і обов'язки особи, яку
представляють.

Відповідно до ч.1 ст.64 ЦК України
довіреністю визнається письмове
уповноваження, яке видається однією
особою іншій особі для представництва
перед третіми особами.

Особливістю відносин
представництва є те, що вони виникають
та існують в інтересах особи, яка
добровільно надала іншій особі (
довірителю ) право вчинити певні дії,
які вона вказала в довіреності.

В ході розгляду справи позивач
ОСОБА_2 не надала суду, а судом в ході
розгляду справи не добуто, доказів, що
на час укладення договору
купівлі-продажу ОСОБА_4 діяв всупереч
інтересам позивачки у зговорі з
відповідачкою ОСОБА_5, вчиняв правочин
в інтересах другої сторони ( покупця) чи
в своїх інтересах. Встановлено, що на
час укладення угоди ОСОБА_4 не був
одночасно представником ОСОБА_8
(продавця ) та представником покупця.

За відсутності зговору ОСОБА_4,
представника позивачки ОСОБА_2 з
покупцем ОСОБА_5, з метою заподіяння
шкоди особі, інтереси якої він
представляв, суд обґрунтовано відмовив
ОСОБА_2 в задоволенні позову.

Крім того, як вбачається із
матеріалів справи ОСОБА_2 в 2009 році
зверталась до суду з позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання недійсним договору
купівлі -продажу житлового будинку, як
такий, що був укладений під впливом
помилки з її боку та обману з боку
відповідача ОСОБА_4

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 14 квітня 2011
року в задоволенні позову ОСОБА_2 -
відмовлено.

Враховуючи те, що згідно чинного
законодавства кожна сторона повинна
довести обставини на які посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень, висновок суду про відмову в
задоволенні позову зроблено з
дотриманням вимог закону, що регулює
вказані правовідносини.

З огляду на викладене, доводи
апеляційної скарги, та доводи
викладені в заявах про приєднання до
апеляційної скарги, не спростовують
висновків, викладених в рішенні суду
першої інстанції та не можуть бути
підставами для зміни або скасування
прийнятого у справі рішення.

Наявність між відповідачам по
справі родинних відносин сам по собі,
за відсутності інших доказів, які б
підтверджували факт зловмисної
домовленості представника однієї
сторони з другою стороною, не є
підставою для визнання недійсним
договору купівлі продажу.

Факт неотримання ОСОБА_2 від
ОСОБА_4 коштів за проданий будинок не
знайшов свого підтвердження в ході
розгляду справи.

Під час розгляду справи судом
були встановлені фактичні обставини,
на підставі повного і об'єктивного
дослідження наданих доказів їм дана
належна юридична оцінка з правильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів приходить до
висновку, що оскаржуване рішення
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а наведені у
скарзі доводи є необгрунтованими і
правильність висновку суду не
спростовують.

Ухвалене у справі рішення є
законним і обгрунтованим, а тому
колегія суддів вважає, що підстави для
задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст. 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3
-відхилити.

Рішення Крюківського районного
суду м.Кременчука Полтавської області
від 13 грудня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий : суддя
________________ Петренко В.М.

Судді:
________________ Акопян В.І.

________________ Лобов О.А.

Згідно: суддя Петренко
В.М.