Справа № 2-4271/11 Провадження № 22-ц/0290/369/2012Головуючий в суді першої інстанції:ОСОБА_1
Категорія: 20 Доповідач: Панасюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2012 м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі: головуючого судді Панасюка О.С., суддів Матківської М.В., Камзалова В.В., з участю секретаря Руденко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 22 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ОСОБА_3», ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_5 Аваль», про визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, визнання результатів прилюдних торгів недійсними, скасування акту державного виконавця про проведення прилюдних торгів нерухомого майна, скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна,

встановила:

У вересні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що в провадженні Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції перебуває на виконанні виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом м. Вінниці у справі № 2-7384/10 від 23 грудня 2010 року про стягнення з неї на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 Аваль», в особі Вінницької обласної дирекції, заборгованості за кредитним договором №011/03-08/1266 від 16 листопада 2006 року в загальній сумі 168023,74 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 5 жовтня 2010 року становило 1329050,74 грн.; на виконання рішення суду проведено прилюдні торги з реалізації нерухомого майна торгово-офісного приміщення №8, розташованого в місті Вінниці по вул. Пушкіна, 10; згідно з протоколом від 22 червня 2011 року №02-0021/11-1 про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, що є предметом іпотеки та належить ОСОБА_2, це майно реалізовано Вінницькою філією Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ОСОБА_3» учаснику №1 ОСОБА_4 за початковою ціною 502 400,00 грн.; на підставі протоколу від 22.06.2011 року №02-0021/11-1 складено акт державного виконавця від 26 червня 2011 року про проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Просила визнати прилюдні торги такими, що не відбулися, їх результати недійсними, скасувати акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів та свідоцтво про придбання нерухомого майна, видане на підставі цього акту, через порушення норм закону під час підготовки та проведення прилюдних торгів.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 22 грудня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила скасувати рішення суду і ухвалити нове про задоволення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ч.ч.1,2 ст.303 ЦПК України передбачають, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції; апеляційний суд досліджує лише ті докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

За змістом ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що звернення стягнення на предмет іпотеки є одним із способів захисту порушених прав іпотекодержателя. Іпотекодержатель не позбавлений можливості захищати свої порушені права в інший спосіб, зокрема, зверненням до суду з позовом про стягнення коштів, вимоги якого забезпечені іпотекою. Відтак положеннями ст.3 Закону України «Про іпотеку» рішення суду передбачено як одну з підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки. Тобто під рішенням суду слід розуміти рішення про звернення стягнення на заставне (іпотечне) майно, рішення про стягнення боргу в грошовому виразі тощо.

Ч. 4 ст. 45 Закону України «Про іпотеку» визначено дві умови, за яких прилюдні торги можуть бути визнані такими, що не відбулися:

1) якщо жоден учасник не зареєструвався;

2) якщо предмет іпотеки не був проданий.

Проте на проведених 22 липня 2011 року прилюдних торгах один учасник був зареєстрований і майно було продане, тому підстав для визнання торгів такими, що не відбулися у суду першої інстанції не було.

При цьому він також дійшов правильного висновку, що за змістом ч.1 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» та п.1.4 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27 жовтня 1999 року (далі Тимчасове положення), Закон України «Про іпотеку» є спеціальним нормативно-правовим актом по відношенню до цих актів, а відтак застосування положень ч.3 ст.45 зазначеного Закону про можливість проведення торгів за умови присутності принаймні одного учасника та у разі участі у прилюдних торгах одного покупця продажу майна за початковою ціною, є правомірним.

Щодо тверджень позивачки про неповідомлення її про день, час та місце проведення прилюдних торгів, то ст.43 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що організатор прилюдних торгів не пізніше 15 днів до дня початку прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмета іпотеки принаймні в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів, та не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну продажу майна.

Торгівельна організація виконала вимоги п.3.11. Тимчасового положення про письмове повідомлення боржника про дату, час та місце проведення прилюдних торгів, а також стартову (початкову) ціну реалізації майна, зокрема, оголошення про проведення прилюдних торгів з реалізації майна, що є предметом іпотеки та є власністю ОСОБА_2, було розміщено у двох місцевих друкованих засобах масової інформації: «Вінницькій газеті» №54 від 5 липня 2011 року та з газеті «Кур'єр» №27 від 6 липня 2011 року, крім того на адресу позивачки було направлено повідомлення про проведення прилюдних торгів, що підтверджується листом №2009 та реєстром поштових відправлень від 7 липня 2011 року.

Не заслуговують на увагу і твердження позивачки про перевищення заставної вартості майна початкової ціни його реалізації з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону, якою визначено, що для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України « Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно з ч.3 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторони. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначеної вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення у 10-денний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

П.3.2 Тимчасового положення передбачено, що спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається, зокрема, початкова вартість майна, що виставляється на торги та інші відомості. До заявки державного виконавця додається документ, що підтверджує вартість майна.

Згідно з ч.2 ст. 43 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу предмета іпотеки може бути встановлена на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Початкова ціна реалізації предмета іпотеки зазначена у заявці про реалізацію арештованого майна і визначена на підставі Звіту №42/11 про незалежну оцінку ринкової вартості і склала 502400 грн., заперечень від позивачки щодо оцінки майна не надходило, оцінка в порядку, визначеному ч.4 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження», нею не оскаржувалась.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Оскільки в силу того, що придбання майна з прилюдних торгів як цілісна процедура, включає низку дій щодо підготовки та проведення торгів і оформлення їх результатів, відноситься до угод купівлі-продажу, таку угоду відповідно до ч.1 ст.215, ч.1 ст.203 ЦК України можна визнати не такою, що не відбулася, а недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність угод за позовом заінтересованої особи у разі порушення правил їх проведення, які суттєво вплинули на результат торгів.

Проте, в матеріалах справи не має жодних доказів, які б вказували на наявність передбачених ст.203 ЦК України обставин, з якими пов`язується недійсність правочину, зокрема, порушень встановлених законом правил підготовки та проведення торгів, які суттєво вплинули на їх результат.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними, а відтак не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 22 грудня 2011 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: