Справа № 22-ц-1915/2012 Провадження № 22-ц/2590/1915/2012 Головуючий у I інстанції Бараненко С.М. Доповідач - Горобець Т. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2012 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

Головуючого судді Горобець Т.В.,

Суддів: Хромець Н.С., Острянського В.1.,

При секретарі Мартиновій А.В.

З участю представника заявника ОСОБА_1 - Приходько -ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 27 квітня 2012 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії головного виконавця ВДВС Козелецького районного управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 27 квітня 2012 року скаргу ОСОБА_3 на неправомірні дії головного державного виконавця ДВС Козелецького районного управління юстиції ОСОБА_4 про повернення виконавчого документу від 19.09,2011 року залишено без задоволення в повному обсязі у зв'язку з пропущенням строків звернення до суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3А, не погоджуючись з ухвалою суду, просить поновити строк звернення до суду на оскарження постанови головного державного виконавця відділу ДВС Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області ОСОБА_4 від 19.09.2011 року.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ухвала суду є необгрунтованою та такою, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що судом не враховано те, що постанову державного виконавця Флуєрар Т.В. від 19.09.2011 року вона отримала лише 23.09.2011 року, а до суду звернулась лише 24.11.2011 року, оскільки хворіла в період з

01.10.2011 року по 23.11.2011 року, а тому раніше не могла оскаржив вказану постанову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника ОСОБА_1 - Приходько -ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав длпя часткового задоволення скарги , скасування ухвали суду від 27 квітня 2012 року та залишення скарги ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця ВДВС Козелець кого районного управління юстиції ОСОБА_4 без розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконанні у відділі ДВС Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області перебував виконавчий лист № 2-991/2008 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3: 79 285 грн. боргу, 2 379-грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання, 816,64 грн. судового збору та ЗО грн, збору на інформаційно-технічне забезпечення, який був виданий 30.07.2008 року згідно рішення^ Козелецького районного суду від 07.07.2008 року.

В зв'язку з неможливістю виконання вищевказаного виконавчого листа, 19.09.2011 року державним виконавцем Флуєрар Т.В,, після здійснення перевірки наявності майна та коштів, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості, 19.09.2011 року було складено акт на підставі якого, керуючись п. 2 ст. 47 Закону України „Про виконавче провадження" і була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві та роз'яснено право повторно пред'явити виконавчий документ для виконання в строк до 19.09.2012 року.

Відповідно до положень статті 385 ЦПК України скаргу на дії або бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строку з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, а пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом. Відповідно до вимог статті^ 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця в зв'язку з винесенням останнім постанови від 19.09.2011 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, ОСОБА_3, посилалаючись на отримання постанови державного виконавця лише 23.09. 2011 року, вважала строк на оскарження дій державного виконавця не пропущеним, оскільки подання скарги нею датовано 03.10 2011 року.

Проте, зазначена скарга в суді зареєстрована лише 24.11.2011 року, і в матеріалах справи відсутні дані про передачу скарги на пошту чи передачу іншим відповідним засобам зв'язку в межах строків на подачу скарги, оскільки в такому випадку строк не вважається пропущеним,

За таких обставин скаргу не можна вважати поданою до суду з дотриманням десятиденного строку, визначеного процесуальним законом на оскарження дій державного виконавця, що є підставою для залишення скарги без розгляду за відсутності поважних причин для його поновлення.

Під час повторного розгляду скарги ОСОБА_3 та її представник просили поновити пропущений строк звернення до суду, мотивуючи поважність причин пропуску цього строку тим, що ОСОБА_3 з 01.10.2011 року хворіла, надавши додатково до матеріалів справи виписку з амбулаторної карти хворого, з якої вбачається, що ОСОБА_3 з 01.10.2011 року по 23.11.2011 року проходила амбулаторне лікування у поліклініці за місцем проживання без видачі лікарняного листа ( а.с.87)Проте, доводи апелянта про поважність пропущення строку на оскарження постанови державного виконавця від 19.09.2011 року повністю спростовуються наявними у матеріалах справи та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, з листа голови ЛКК Центральної Козелецької районної лікарні вбачається, що дійсно ОСОБА_6 перебувала на амбулаторному лікуванні у період з 01.10.2011 року по 23.11.2011 року діагнозом кардіологічного профілю, проте, листок непрацездатності їй не видавався( а.с.92). З листа Козелецького районного спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України, де ОСОБА_3 працює головним бухгалтером, вбачається, що вона не перебувала на лікарняному, а лікувалась поза робочим часом та в робочий час, але з дозволу керівництва клубу ( а.с.102).

Отже, суд першої інстанції, перевіривши поважність причини пропуску строку звернення ОСОБА_3 зі скаргою до суду, дійшов вірного висновку, що встановлений ст. 385 ЦПК України строк оскарження дій посадової особи державної виконавчої служби ^пропущений скаржницею без поважних причин, підстави для його поновлення відсутні.

Проте, приймаючи рішення по скарзі та правильно вирішивши питання щодо пропуску строків звернення до суду, при винесенні ухвали за результатами розгляду скарги, суть процесуальної дії, яка має бути вчинена при відсутності підстав для поновлення строку, суд помилково сформулював суть належної до вчинення у такому випадку процесуальної дії - замість залишення скарги без розгляду, залишив скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. З ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

Згідно до положень ч. 2 ст. 312 ЦПК України змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

За викладених обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвала Козелецького районного суду Чернігівської області від 27 квітня 2012 року - скасуванню з постановлениям нової ухвали про залишення скарги ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця ВДВС Козелецького районного управління юстиції ОСОБА_4 без розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 312, 315, 317, 319, 324, 383-388 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 27 квітня 2012 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця ВДВС Козелецькоґо районного управління юстиції ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:Судді: