Справа № 1007/2863/12
Провадження № 2/1007/1276/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Лисенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з квартири

в с т а н о в и в:

У березні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить суд зобовязати ОСОБА_2, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом місяця з дня набрання судовим рішенням про її виселення законної сили виселитися із зазначено квартири.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 25 липня 2011 року на прилюдних торгах вона придбала квартиру АДРЕСА_1.

30.11.2011 року приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_3 відповідно до ст.. 66 ЗУ «Про виконавче провадження» та на підставі акту про проведені торги від 17.08.2011 року, затвердженого відділом Державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції посвідчила, що їй належить спірна квартира на праві власності у звязку з чим видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів серії ВРО за № 576002.

15.02.2012 року КП «Броварське бюро технічної інвентаризації» здійснило державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, отже вона у встановленому законом порядку набула право власності на нерухоме майно.

Далі зазначає, що відповідач по даній справі без будь-яких правових підстав проживає в належній їй на праві власності квартирі, відмовляючись звільнити її, чим здійснює перешкоди у володінні, користування та розпорядженні нерухомим майном.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Додала, що на прилюдних торгах придбала квартиру, право власності на яку зареєструвала у визначеному законом порядку. Незважаючи на придбання нею спірної квартири, відповідачка продовжує проживати в ній та користуватися. З питань виселення останньої зверталася до дільничного інспектора міліції та Броварської міської ради, оскільки ОСОБА_2 є депутатом міської ради Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, пояснила, що позивач помилково вважає, що набула право власності на спірну квартиру, документи, на які остання посилається є фактично недійсними. На даний час вона спільно зі своїми дітьми проживає в спірній квартирі, значиться в ній зареєстрованою.

Уточнила, що є власником квартири на підставі договору дарування, при цьому звернення позивача до суду із даним позовом порушує її конституційне право на житло. Просить в позові відмовити.

Вважає, що на законній підставі на даний час вона проживає в квартирі спільно зі своїми дітьми та значиться в ній зареєстрованою.

Представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала, пояснила, що відповідачка не є тимчасовим мешканцем спірної квартири, проживає в ній на законних підставах. Виселення з квартири є порушенням конституційного права на житло, законодавчих та підзаконних актів. Просить у позові відмовити.

Вислухавши позивачку, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Правилами ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду із вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власника майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження.

Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, виданого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 2994 від 30.11.2011 року є власником квартири АДРЕСА_2.

Право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано за позивачем в порядку ст. 182 ЦК України, про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав від 15.02.2012 року.

Зі змісту вищевказаного свідоцтва вбачається, що раніше квартира АДРЕСА_3 належала ОСОБА_2 згідно з договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області, зареєстрованим в реєстрі за № 4421.

З пояснень сторін достовірно встановлено, що відповідач по даній справі, незважаючи на перехід права власності, що відбувся в результаті проведення прилюдних торгів продовжує проживати в спірній квартирі.

Невизнаючи заявлені позовні вимоги про виселення ОСОБА_2 посилається на недійсність свідоцтва про набуття позивачкою права власності та відповідно незаконність її вимог.

Суд не може прийняти до уваги вказані заперечення відповідача, оскільки, виходячи із змісту ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У даному випадку підставою набуття права власності на нерухоме майно є свідоцтво від 30.11.2011 року, яке є дійсним та правомірним. Доказів визнання його недійсним стороною відповідача надано не було.

Враховуючи ту обставину, що позивач є власником нерухомого майна, в даному випадку квартири, їй діючим законодавством України гарантовано захист права власності, зокрема право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. На думку суду, припинення права власності ОСОБА_2 На спірну квартиру припиняє її право на користування житлом, оскільки зазначене право є похідним від власності. З урахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку про виселення ОСОБА_2, так як будь-якого права на проживання в спірній квартирі вона не має.

У судових дебатах, тобто після зясування обставин по даній справі та перевірці їх доказами, сторона відповідача просила суд зупинити провадження в даній справі до вирішення питання про визнання недійсним акту проведення прилюдних торгів. При цьому ні до початку слухання даної справи по суті, ні під час її слухання, ні в доповненнях будь-якого документу, який би свідчив про перебування на розгляді в суді спору з цих підстав стороною відповідача надано не було. Посилання на зазначені обставини суд вважає необґрунтованими та надуманими.

Аналізуючи в сукупності всі докази, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог, так як вони є обґрунтованими та доведеними в розумінні ст.. 60 ЦПК України. В судовому засіданні при розгляді даної справи по суті було достовірно встановлено порушення прав позивача у здійсненні права власності, при цьому останнє, на думку суду, підлягає захисту у спосіб виселення ОСОБА_2 із належної позивачці квартири.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_4.

Зобовязати ОСОБА_2 виселитися з квартири АДРЕСА_4.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н. П. Маценко