Справа № 1513/848/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2012 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.

при секретарі Д'яченко М.В.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Сільськогосподарського виробничого кооперативу Україна

про

визнання права власності

ВСТАНОВИВ :

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду з зазначеним позовом в якому вказав, що 10 червня 2006 року між ним та СВК Українабуло укладено договір купівлі-продажу комплексу нежитлових будівель та споруд, розміщених по вул. Чернишевського № 1-б в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області. На підтвердження укладення договору ОСОБА_1 було виплачено відповідачу обумовлену вартість нерухомого майна. Після укладення вищезазначеного правочину позивач фактично користується придбаним майно, однак, відповідач, передавши йому технічну документацію та документи, що підтверджують факт оплати за придбане майно, ухилився від нотаріального посвідчення зазначеного договору купівлі-продажу. Крім того, після придбання з метою поліпшення характеристик нерухомого майна, на протязі 2008-2009 років позивачем на території зазначено комплексу було побудовано гараж, сторожку та вбиральню. Однак в звязку з тим, що після досягнення домовленості щодо продажу майна відповідачем з його вини не відбувалося нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу, незважаючи на оплату придбаного майна позивачем, який виконав в своїй частині зобовязання за договором, позивач не має правовстановлюючих документів на придбане майно в звязку з чим просить суд визнати за ним право власності на комплекс будівель та споруд, розміщених по вул. Чернишевського № 1-б в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області. На призначену дату розгляду справи позивачем було надано заяву, відповідно до якої він підтримує позовні вимоги та просить суд розглянути справі за його відсутності.

Представник відповідача, - СВК Україна, ОСОБА_2, на розгляд справи за викликом суду не прибув, направив до суду письмову заяву, відповідно до якої зазначив, що визнає позовні вимоги ОСОБА_1, оскільки викладені ним в позовній заяві обставини позову відповідають дійсності та просить розглянути справу без його участі.

В звязку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності сторін згідно поданих ним заяв, на підставі положень ст. 197 ЦПК України фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним пристроєм не здійснювалось.

Дослідивши позовну заяву та заяву відповідача, докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Як вбачається з накладної № 2090 від 10 червня 2004 року, ОСОБА_1 придбав у Сільськогосподарського виробничого кооперативу Українамайно на загальну суму 319559 гривень, в тому числі нежитлові будівлі та споруди зерносховища.

Згідно довідки, виданої 12 березня 2012 року Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області за № 297/02-01-23, нежитловим будівлям та спорудам /колишнього току № 3/ присвоєно адресу: с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, вул. Чернишевського, 1-б.

Відповідно до технічного паспорту, складеного 19.01.2011 року КП Кілійське РБТІ та РОН, комплекс будівель та споруд, розміщений за адресою: вул. Чернишевського, № 1-б в с. Шевченкове, Кілійського району Одеської області складається з: зерносховища літ. А; гаражу літ.Б; сторожки літ. В; вагової літ. Г; вагової літ. Д; убиральні літ. Е; надвірних споруд - № 1-4, І-ІІ.

Відповідно до висновку від 26.04.2012 року № 247, Кілійський районний відділ Головного управління Держтехногенбезпеки у Одеській області погоджує оформлення права власності на гараж літ. Б; сторожку літ. В; вбиральню літ. Г, розміщені за адресою: вул. Чернишевського, 1-б, в с. Шевченкове, які належать ОСОБА_1.

27.04.2012 року Кілійська районна санітарно-епідеміологічна станція надала висновок за № 685, яким не заперечує проти оформлення права власності на гараж літ. Б; сторожку літ. В;вубиральню літ. Г, розміщені за адресою: вул. Чернишевського, 1-б, в с. Шевченкове, які належать ОСОБА_1.

Згідно висновку, складеного 24.04.2012 року за № 292 відділом містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Кілійської РДА, гараж літ. Б; сторожка літ. В; вбиральня літ. Г, розміщені за адресою: вул. Чернишевського, 1-б, в с. Шевченкове, які належать ОСОБА_1, - відповідають вимогам ДБН 79-92 Житлові будинки для індивідуальних забудовників України.

При вирішенні позову судом враховано відповідні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ст. ст. 328, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином цивільним законодавством встановлено положення про презумпцію правомірності набуття права власності, якщо не доведено інше.

Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нову річ виготовлену (створену) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором чи законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ст. 23 Закону України Про планування і забудову територій, яка діяла на час проведення поліпшення належного позивачу нерухомого майна, - забудова територій полягає в розміщенні та здійсненні будівництва нових об'єктів, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, впорядкування існуючих об'єктів містобудування, розширення та технічного переоснащення підприємств (далі - будівництво). Забудова територій полягає в розміщенні та здійсненні будівництва нових об'єктів, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, впорядкування існуючих об'єктів містобудування, розширення та технічного переоснащення підприємств (далі - будівництво).

Згідно ст. 5 Закону України Про основи містобудуванняпри здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил.

Відповідно до ст. 655 за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Згідно ст.19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмеженьоднією з підстав для о реєстрації прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно.

Зважаючи на вищенаведене, беручи до уваги доводи позивача та заяву відповідача, який не заперечував проти факту виконання укладеного з позивачем договору та проти позову в цілому, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки між сторонами відбулось часткове виконання укладеного між ними договору та його повне виконання неможливе з причин, що не залежать від позивача в звязку з ухиленням відповідача від його нотаріального посвідчення, беручи до уваги встановлені обставини справи, наявність у позивача погоджувальних висновків уповноважених державних органів, на підставі чого позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а права позивача захисту згідно ст. 16 ЦК України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212-215 ЦПК, ст. ст. 220, 328, 331, 392, 655-657 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу комплексу нежитлових будівель та споруд, розміщених по вулиці Чернишевського, 1-б, в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, укладений 10.06.2004 року між Сільськогосподарським виробничим кооперативом Україната ОСОБА_1 - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на комплекс нежитлових будівель та споруд, розміщених по вулиці Чернишевського, 1-б, в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_3