АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-2460/12 Головуючий у 1-й інстанції: Шевченко Н.М.
Доповідач: Волошина В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2012 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Заришняк Г.М.

при секретарі Вендоліній А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 листопада 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, про стягнення боргу за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши

доводи скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "РайффайзенБанк Аваль" в особі Київської регіональної дирекції звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 014/4006/81/58565 від 31 липня 2007 року в розмірі 1483146,37 грн., стягнення з відповідача судових витрат по сплаті державного мита в сумі 1700,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачем порушено умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за його користування та пені, що є предметом позовних вимог.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 листопада 2011 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, про стягнення боргу за кредитним договором, задоволено. Стягнуто ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Київської регіональної дирекції заборгованість за кредитним договором № 014/4006/81/58565 від 31 липня 2007 року на загальну суму 1 483 146 (один мільйон чотириста вісімдесят три тисячі сто сорок шість) гривень 37 копійок, судові витрати по сплаті державного мита в сумі 1700,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., а всього загальною сумою 1 484 966 (один мільйон чотириста вісімдесят чотири тисячі дев'ятсот шістдесят шість) грн. 37 коп.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі відповідач порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та направлення справи на новий розгляд в іншому складі суду, мотивуючи тим, що суд першої інстанції припустився порушення норм матеріального та процесуального права і це призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування оскарженого рішення зазначив, що при розгляді справи суд першої інстанції не врахував, що у випадку відсутності у банку відповідної генеральної ліцензій та письмового дозволу Національного банку України здійснення кредитних операцій у валюті суперечить вимогам законодавства України. Крім того вказав, що він погодився на пропозицію банку про добровільну реалізацію нерухомого майна, яке знаходиться в забезпеченні виконання зобов'язань за кредитним договором та підписав всі документи необхідні для реалізації, тобто він виконав умови позивача щодо не нарахування йому неустойки згідно п. 10.1 договору, а саме: пені за порушення строків погашення кредиту на суму 7 434,97 грн. та пені за порушення строків сплати відсотків на суму 153 764,04 грн., а тому судом було невиправдано нараховано суму 161 199,01 грн..

Сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/4006/81/58565. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-УІ від 17.09.2008 року Відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», яке є правонаступником усіх прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль». Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.4 договору відповідачу надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 126 875,00 дол. США, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути кредитору суму отриманого кредиту, строком по 31.07.2027 року, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13 % річних, (а.с. 10-12. Відповідач зобов'язаний щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, здійснювати часткове погашення кредиту та сплачувати проценти за фактичне використання кредитних коштів -пункт 5.1. договору. Згідно з п. 6.5. кредитного договору позивач має право вимагати дострокового погашення відповідачем заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків, а відповідач зобов'язаний достроково здійснити повернення кредиту, процентів та інших платежів, що визначені кредитним договором, у разі невиконання або неналежного виконання умов кредитного договору. Відповідно до п. 10.1 кредитного договору за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії, передбачених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Позивач належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором на відміну від відповідача, який перестав сплачувати позивачу основну суму кредиту, а також проценти за користування таким кредитом, чим порушив умови договору. В зв'язку із порушенням умов кредитного договору, позивач 17.06.2009 року направляв відповідачу вимогу № 09-06/5253 про сплату існуючої заборгованості за вищезазначеним кредитним договором та попередженням про те, що заборгованість у випадку непогашення буде постійно збільшуватись, однак вони залишені відповідачем без уваги (а.с. 13).

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не виконує свої зобов'язання згідно укладеного договору, тому позовні вимоги про стягнення з нього заборгованості, а також штрафних санкцій є законними і обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, дослідженим в судовому засіданні доказам та вимогам закону.

Так, відповідно до приписів статті 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом - стаття 611 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 погодився укласти договори на умовах, визначених у них, отримав грошові кошти. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язувався здійснювати повернення кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом. В порушення умов даних договорів відповідач кредит не повернув у повному обсязі та не проводить оплату за користування ним. Станом на 04.04.2011 року заборгованість за кредитними договорами відповідача перед позивачем становить 186 324,92 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 1483146,37 грн., з яких: сума непогашеного кредиту - 145815,11 дол. США, що за курсом НБУ становить 1160688,28 грн.; заборгованість за відсотками - 20258,68 дол. США, що за курсом НБУ становить 161259,09 грн.; пеня за порушення строків погашення кредиту - 934,04 дол. США, що за курсом НБУ становить 7434,97 грн. пеня за порушення строків сплати відсотків - 19317,09 дол. США, що за курсом НБУ становить 153 764,04 грн.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач позовні вимоги визнав повністю, не заперечував щодо розрахунків наданих позивачем на підтвердження позовних вимог, які базувались на даних, виходячи з умов кредитного договору, інших доказів, які мали спростувати наведені позивачем розрахунки відповідачем не надано. Пояснив, що борг за кредитним договором виник, у зв'язку із скрутним матеріальним становищем.

Таким чином, законним та обгрунтованим є висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за кредитним договором в розмірі заборгованості в розмірі 1 483 146 (один мільйон чотириста вісімдесят три тисячі сто сорок шість) гривень 37 копійок.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 листопада 2011 року залишити без

змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Судді: