Справа № 22-ц/2690/1868/2012 Головуючий у 1 інстанції - Антонова Н.В.
Доповідач - Ящук Т.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2012 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Ящук Т.І.

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Бабіч К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 листопада 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» про зобов'язання вчинити дії,

встановила:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київського міського БТІ та просив зобов'язати відповідача внести зміни в технічний план квартири АДРЕСА_1 в частині виключення записів «Примітка в експлікації», «Примітка: дозвіл на реконструкцію до БТІ не поданий»; також просив зобов'язати відповідача в особі його начальника підписати план за поверхами в графі «начальник бюро» на другій сторінці технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, оскільки дана графа начальником не підписана.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 01.11.2011 року позов задоволено частково, зобов'язано відповідача в особі начальника БТІ підписати план за поверхами в графі «Начальник бюро» на другій сторінці технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині відмови у позові, позивач звернувся з апеляційною скаргою та просив скасувати рішення в цій частині та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи. Вказує на те, що він не виконував реконструкцію своєї квартири, тому у працівника відповідача були відсутні підстави для виконання відміток у технічному паспорті щодо відсутності дозволу на реконструкцію.

В судове засідання апелянт та представник відповідача не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ящук Т.І., дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що працівником відповідача - Київського міського БТІ було складено технічний план квартири АДРЕСА_1, в якій проживає позивач. При проведенні техніком БТІ обмірів квартири запитань щодо проведення реконструкції квартири у нього не виникало. Однак коли позивач отримав технічний план квартири, то прочитав у ньому запис, що « дозвіл на реконструкцію до БТІ не поданий». Зазначений запис у технічному паспорті не відповідає дійсному стану речей, оскільки квартира була отримана позивачем у недобудованому стані, без деяких внутрішніх перегородок, без будь-якого оздоблення і жодної реконструкції позивач не здійснював.

Відмовляючи у задоволенні даних позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено, що у квартирі АДРЕСА_1 перебудова приміщення кухні, площею 15,5 кв. ( яка збільшена за рахунок приєднання лоджії), була здійснена до здачі будинку в експлуатацію, тобто самим забудовником.

Враховуючи наявні у матеріалах справи, досліджені судом першої інстанції письмові докази, висновки суду щодо підстав для відмови у позові в цій частині відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Згідно з Правилами забудови м. Києва, затвердженими рішенням Київської міської Ради за № 11/2587 від 27.01.2005 року, забороняється приєднувати площі лоджій, балконів до житлових або підсобних приміщень, квартир в багатоквартирних житлових будинках. Також забороняється втручання в опалювальну систему будинків без відповідних дозволів.

Як вбачається з матеріалів справи, на звернення позивача Київським міським БТІ було повідомлено, що планування квартири не відповідає первинному проекту, оскільки приміщення кухні збільшене за рахунок приєднання лоджії, тому позивачу пропонувалось надати документи, якими йому була дозволена реконструкція або надати проектне рішення, якщо таке планування квартири було передбачене на момент введення будинку в експлуатацію.

При порівнянні плану квартири АДРЕСА_1 та поповерхового плану 4-го поверху з експлікацією внутрішніх площ квартир будинку АДРЕСА_1 вбачається, що площа кухні в квартирі позивача збільшена за рахунок приєднання лоджії та становить 15,5 кв.м., тоді як в плані на аналогічну квартиру - 9,6 кв.м. Враховуючи, що технічні характеристики квартири АДРЕСА_1 відрізняються від даних наявної у Київському міському БТІ технічної документації на вказаний будинок, відповідачем було правомірно здійснено запис щодо реконструкції квартири.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не проводив реконструкцію квартири, висновків суду не спростовують, оскільки позивачем не надано доказів, на якій підставі та у якому стані зазначена квартира перейшла у його власність чи користування. Матеріали справи не містять даних, на якій підставі позивач замовляв даний технічний паспорт, також відсутнє проектне рішення щодо планування квартири на момент введення будинку в експлуатацію.

Таким чином, судом першої інстанції щодо даної позовної вимоги була дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Рішення суду в цій частині є законним і обґрунтованим. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Проте рішення суду в частині задоволення позову підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у позові з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення

Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи

2

примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Таким чином, особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Проте вимоги позивача ОСОБА_1 про зобов'язання начальника бюро підписати план за поверхами у технічному паспорті на квартиру не передбачені законодавством як спосіб захисту порушеного цивільного права. Оскільки рішення суду в цій частині не ґрунтується на нормах матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення в цій частині та ухвалити нове про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 309, 313-317, 218 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 листопада 2011 року в частині задоволення позову - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» про зобов'язання начальника бюро підписати план за поверхами .

В іншій частині рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 листопада 2011 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді:

3