Номер рядка звіту 21 Справа № 2-726/11
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" березня 2012 р. Золочівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді: Левика Я. А.,
при секретарі Стеців Н.Р.,
з участю позивача ОСОБА_1-М.М., представника позивача ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Ігора-Маряна Миколайовича до ОСОБА_3, ОСОБА_4, з участю третіх осіб Приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу ОСОБА_6, КП ЛОР «Золочівське МБТІ», ОСОБА_5, ОСОБА_7 про визнання недійсним договору довічного утримання та визнання права власності на квартиру, -
ОСОБА_1-М.М. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, з участю третіх осіб Приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу ОСОБА_6, КП ЛОР «Золочівське МБТІ», судом до участі у справі як треті особи були залучені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у якому просив: визнати недійсним укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 договір довічного утримання (догляду) від 25.12.2009 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6 та зареєстрований у державному реєстрі за №4074; визнати за ОСОБА_1-М.М. право власності на квартиру №5 в буд. №16 на вул. Січових Стрільців у м.Золочеві Львівської області.
В обґрунтування позову у позовній заяві, особистих поясненнях, а також поясненнях представника вказував про те, що за час проживання однією сімєю його та померлої 3.05.2010 року ОСОБА_8 останньою було укладено спірний договір довічного утримання з відповідачем ОСОБА_3 Згідно такого до відповідача перейшло право власності на спірну квартиру. Вважає, що такий слід визнати недійсним, оскільки вказана квартира, яка хоч і була набута його померлою дружиною особисто, однак за час їх спільного проживання однією сімєю істотно зросла у вартості внаслідок спільних грошових та трудових зусиль його та ОСОБА_8, тому фактично стала їх спільною власністю. Через це йому, як чоловіку померлої фактично належала її половина і тому він вправі оспорювати вказаний правочин, ставити питання про визнання його недійсним, крім того, що такий укладений за час спільного проживання однією сімєю його та ОСОБА_8 та він вправі оспорювати такий як її чоловік. Вважає, що при укладенні такого договору ОСОБА_8, що страждала на важке захворювання, внаслідок якого мала дуже поганий стан здоровя, перебувала у такому психічному стані внаслідок якого не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Вказане на його думку підтверджується, зокрема, і записом у її медичній картці лікаря психіатра. Враховуючи вказане, а саме те, що його померла дружина на час укладення спірного договору не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними такий слід визнати недійсним та визнати за ним право власності на спірну квартиру. Просив позов задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 позов заперечили. Пояснили, що у квартирі за час проживання позивача та померлої ОСОБА_8 були проведені певні роботи по покращенню її стану, однак хто їх провів їм невідомо та за чиї кошти. Проте такі роботи були незначними та не могли впливати на вартість квартири, тим більше, що такі в більшості стосувались ділянки біля будинку, у якому розташована квартира, а не самої квартири, що досліджувалось судом при розгляді іншої справи. Крім цього, що стосується укладення договору, то під час укладення такого померла ОСОБА_8 дійсно не була у доброму здоровї, оскільки сама вільно пересуватись внаслідок хвороби вже не могла, сиділа, однак була при здоровому глузді та добрій памяті. Все прекрасно усвідомлювала та навіть звертала увагу та такі деякі деталі, що не давали жодних підстав сумніватись у її дуже добрій памяті та світлій свідомості. Враховуючи вказане просили у задоволенні позову відмовити.
Третя особа ОСОБА_5 теж позов заперечила. Пояснила, що підстав вважати, що позивач доклав своїх трудових чи грошових затрат до квартири, що була набута її померлою сестрою ОСОБА_8 і такі істотно вплинули на вартість такої немає жодних. Більшість робіт, що проводились у квартирі її сестри за час її проживання з позивачем були зроблені за кошти або сестри або позичені у неї. Їй невідомо, що позивач вкладав свої кошти у квартиру. Крім цього, квартира була у доброму стані і до того як сестра та позивач почали разом проживати і деякі незначні роботи по покращенню її стану у період їх спільного проживання не свідчать про те, що квартира зросла у вартості. Що стосується того, що її сестра не усвідомлювала значення своїх дій при укладенні договору та не могла ними керувати, то вказане не відповідає дійсності. Сестра дійсно не була при доброму стані здоровя при укладенні договору, оскільки пережила дві операції, однак була повністю при свідомості та памяті та навіть жартувала. Вони не сумнівались ні на мить в тому, що вона усвідомлює всі свої дії. Просила у задоволенні позову відмовити.
Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_6 у судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву з проханням про розгляд справи у її відсутності. Тому суд вважав за можливе проводити розгляд справи у її відсутності. Крім цього, у заяві вказала, що спірний договір був нею посвідчений у відповідності до вимог закону та вона не підтримує через це позову.
Третя особа ОСОБА_7 у судове засідання не зявилася, причин неявки не повідомила, як і представник третьої особи КП ЛОР Золочівське МБТІ», тому суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.
Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі та були присутніми при її розгляді, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.
Із пояснень осіб, що беруть участь у справі, копії договору довічного утримання (догляду) від 25.12.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та матеріалів, на підставі яких такий було посвідчено (а.с. 34-56); Рішення Золочівського районного суду Львівської області у цивільній справі №2-607/2010 за позовом ОСОБА_1 Ігора-Маряна Миколайовича до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третіх осіб ОСОБА_4, приватного нотаріуса Золочівського нотаріального округу ОСОБА_9, КП ЛОР «Золочівське МБТІ», ОСОБА_7 про скасування договору довічного утримання та ін., листа та переліку Золочівського МВЖКП від 19.01.2010 року (а.с. 13-15) судом встановлено таке.
Позивач ОСОБА_1-М.М. та померла 3.05.2010 року ОСОБА_8 з 13.01.2002 року, (коли між ними було укладено церковний шлюб) по травень 2009 року проживали однією сімєю, без реєстрації шлюбу.
ОСОБА_8 за життя на праві власності належала спірна квартира №5 в буд. 16 на вул. С.Стрільців у м.Золочеві Львівської області, яка складається із двох житлових кімнат площею 18,2 кв.м. (9,6кв.м. та 8,6 кв.м.), кухні площею 4,7 кв.м., ванної кімнати 2,5 кв.м., та коридору 2,1 кв.м. Місце проживання позивача, під час їх проживання однією сімєю, у вказаній квартирі зареєстроване не було (такий був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1) та права власності на вказану квартиру чи на її частину за ним, теж, зареєстровано не було.
У лютому 2009 року у ОСОБА_8 було виявлено важке захворювання: внутрішньо мозкову пухлину. 29.02.2009 року та 21.09.2009 року проводились операції по видаленню у неї вказаної пухлини, а, також, відповідне післяопераційне лікування. Через погіршення стану здоровя внаслідок вказаного захворювання, необхідність у сторонньому догляді та утриманні, відсутність можливості у близьких родичів ОСОБА_8 її утримувати та доглядати та припинення будь-яких стосунків між нею та позивачем, між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 було укладено договір довічного утримання (догляду) 25.12.2009 року, який був підписаний від імені ОСОБА_8 на її прохання її сестрою ОСОБА_5 (через поганий стан здоровя ОСОБА_8О.) та ОСОБА_3 Згідно вказаного договору ОСОБА_8 передала у власність ОСОБА_3 належну їй на праві власності квартиру №5 в буд. 16 на вул. С.Стрільців у м.Золочеві Львівської області, а ОСОБА_3 зобовязувалась довічно забезпечувати ОСОБА_8, усім необхідним згідно умов договору. Умови вказаного договору були виконані сторонами належним чином та після смерті ОСОБА_8 власником згаданої квартири стала ОСОБА_3
За час спільного проживання позивача та ОСОБА_8 у спірній квартирі №5, будинку №16 на вул. С.Стрільців у м.Золочеві Львівської області та на прилеглій до будинку території було проведено ряд ремонтних та оздоблювальних робіт, частина з яких були проведені за рахунок спільних грошових та трудових затрат позивача та ОСОБА_8 Проте за час проживання однією сімєю позивача та ОСОБА_8 вартість квартири внаслідок спільних трудових чи грошових затрат істотно не збільшилась.
Тому, підстав вважати, що при укладенні спірного договору довічного утримання не було враховано інтересів позивача, як особи, що могла б претендувати на частку у квартирі, вартість якої істотно збільшилась під час спільного проживання однією сімєю позивача та ОСОБА_8 внаслідок їх спільних грошових чи трудових затрат чи особистих затрат позивача немає.
Вказані обставини були предметом дослідження та встановлені рішенням Золочівського районного суду при розгляді згаданої цивільної справи №2-607/2010, а тому повторному доказуванню при розгляді даної справи не підлягали згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України.
Враховуючи вказане, а, також, зміст п.п. 5, 26 ПП ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»від 6.11.2009 року, суд вважає, що жодних прав, свобод чи інтересів позивача при укладенні спірного договору, що могли б давати йому підстави на заявлення обґрунтованих вимог про визнання недійсним спірного договору з підстав, що одна із сторін договору не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними та задоволення таких судом, порушено, не визнано чи оспорено не було. Так він не перебував у шлюбі з померлою стороною договору на час його укладення, не проживав з нею однією сімєю на час укладення такого та не мав прав на частку квартири, оскільки така за час проживання однією сімєю позивача та померлої ОСОБА_8 істотно у своїй вартості не збільшилась.
Інших підстав для звернення до суду позивачем не наведено та відповідно судом, при розгляді справи за даним позовом з іншої правової підстави позовних вимог (вчинення, на думку позивача, договору особою, що не усвідомлювала значення своїх дії та не могла керувати ними) не здобуто.
Враховуючи вказане у задоволенні позову про визнання недійсним договору довічного утримання та як наслідок, визнання права власності на спірну квартиру за позивачем слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 15, 16, 20, 203, 215, 216, 225 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 60-63, 74 Сімейного Кодексу України, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 Ігора-Маряна Миколайовича до ОСОБА_3, ОСОБА_4, з участю третіх осіб Приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу ОСОБА_6, КП ЛОР «Золочівське МБТІ», ОСОБА_5, ОСОБА_7 про визнання недійсним договору довічного утримання та визнання права власності на квартиру відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги особами, що беруть участь у справі та були присутніми при його проголошенні протягом десяти днів з дня проголошення рішення, особами, що беруть участь у справі та не були присутніми при його проголошенні в десятиденний строк з дня отримання його копії.

Суддя: (ПІДПИС)

Копія вірна.

Суддя:ОСОБА_10