Справа № 2-4650/11
№ 2/0427/1649/2012
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2012 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря Астоян К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ майна подружжя, визнання права власності на спільне майно подружжя, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати житловий будинок з надвірними побудовами за АДРЕСА_1 спільним майном подружжя та визнати за нею право власності на Ѕ частину вказаного нерухомого майна.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що в період з 15.10.1976 року по 12.09.1994 рік знаходилася в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . В період шлюбу з відповідачем, а саме 12.05.1994 року, вони за спільні кошти придбали житловий будинок з надвірними побудовами за АДРЕСА_1 , однак договір купівлі-продажу був оформлений на ім`я чоловіка. Після розірвання шлюбу відповідач 02.12.2005 року знявся з реєстраційного обліку та виїхав з м. Новомосковська, а у будинку на теперішній час зареєстровані та проживають: позивачка, її син ОСОБА_3 , його дружина - ОСОБА_4 та їх неповнолітня донька ОСОБА_5 . Позивач зазначає, що придбане ними майно повинно належати їм на праві спільної сумісної власності, їх права щодо володіння та користування майном є рівними, тому ОСОБА_1 звернулася з зазначеним позовом до суду, просить визнати за нею право власності на Ѕ частину вказаного нерухомого майна.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 знаходився в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 з 15.10.1976 року по 12.09.1994 рік (а.с. 4,11).
Згідно договору купівлі-продажу від 20.05.1989 року ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_6 , який в свою чергу діяв на підставі довіреності від імені ОСОБА_7 , житловий будинок з надвірними побудовами за АДРЕСА_1 (а.с. 5-6), і вказаний договір в реєстрі прав власності на нерухоме майно був зареєстрований на його ім`я.
Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.
Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зазначеним вище договором купівлі продажу стверджується, що спірне нерухоме майно набуте чоловіком та дружиною в період шлюбу, а тому повинно бути визнане спільною сумісною власністю подружжя.
Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
В судовому засіданні не надано жодного доказу про існування між подружжям будь-якої домовленості щодо часток у спільному майні подружжя, як і не встановлена наявність шлюбного договору, а тому суд вважає, що даний об`єкт нерухомості є спільною сумісною власністю подружжя, частки у житловому будинку з надвірними побудовами за АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є рівними, тобто за позивачем повинно бути визнане право власності на Ѕ частину зазначеного домоволодіння.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60,70 СК України, ст. 10, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати спільною сумісною власністю подружжя - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами за АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами за АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами за АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з моменту отримання ним копії цього рішення.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд в десятиденний термін після його проголошення. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутніми під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О.В. Сорока.