АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/2835/12 Справа № 22-ц/490/2835/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Григорченко Е.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2012 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Григорченка Е.І.

суддів Лаченкової О.В., Варенко О.П.

при секретарі Бондаренку В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства

«ДТЕК Павлоградвугілля»

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

ВАТ "Павлоградвугілля" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2011 року скасувати та постановити нове рішення про відмову позивачу в його позовних вимогах, посилаючись на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначеним рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, з ВАТ "Павлоградвугілля" на користь позивача стягнено 6500 грн. у відшкодування моральної шкоди та вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач працював на шахті "Західно-Донбаська" ВАТ "'Павлоградвугілля" підземним прохідником з повним робочим днем у шахті в шкідливих умовах праці з 05.07.1982 року по 21.03.2009 року.

За час роботи на шахті ВАТ „Павлоградвугілля" позивач отримав професійні захворювання, яке виникло за таких обставин: тривала дія шкідливих факторів виробничого середовища на організм, недосконалість технологічних процесів. Причиною професійного захворювання стало фізичне перевантаження, вимушена робоча поза, пил, важка праця, несприятливий мікроклімат: робоча поза вільна з нахилом тулубу, пил гірничої маси, підпадав під дію шуму та вібрації.

Згідно довідки МССК йому встановлено 65 % втрати професійної працездатності безстроково.

За таких обставин суд першої інстанції, задовольняючи частко позовні вимоги, прийшов до висновку, що внаслідок втрати професійної працездатності позивачу заподіяна моральна шкода, скільки він втратив працездатність, перестав бути повноцінною людиною, постійно відчуває фізичну біль, яка викликана професійним захворюванням, стан здоров'я позивача незадоволений, постійно відчуває біль у суглобах, у спині, загальну слабкість, підвищену втомлюваність.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Зясувавши в достатньо повному обсязі права та обовязки сторін, обставини по справі, перевіривши доводи сторін та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а також поясненнями самих сторін.

При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції, відповідно до ст.ст.23,1167,1168 ЦК України і ст. 237-1 КЗпП України та рішення Конституційного суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008 року, прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідач зобовязаний відшкодувати позивачу моральну шкоду, яка завдана йому в результаті отриманого ним захворювання на виробництві під час роботи у ВАТ "Павлоградвугілля".

Не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідача як такі, що протирічить матеріалам справи та діючому процесуальному та матеріальному закону, - проте, що для вирішення питання щодо наявності спричинення позивачу моральної шкоди ушкодженням здоровя, необхідні медичні висновки, оскільки наявність таких висновків не є обовязковим для суду при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди.

Посилання апелянта на те, що позивачем не доведена вина підприємства в заподіянні моральної шкоди позивачу, є безпідставними, оскільки актом розслідування хронічного професійного захворювання встановлено, що професійне захворювання виникло внаслідок тривалої дії шкідливих факторів виробничого середовища. Також зазначено, що посадові особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативні акти, не встановлені через тривалий час роботи в умовах несприятливих факторів та зміною директорів шахт.

Інші доводи відповідача, приведені в апеляційній скарзі не можуть бути підставою для скасування рішення суду та відмови у позові, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального закону.

Районний суд розглянув справу у відповідності із вимогами ст. ст. 10, 11 ЦПК України про змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, в межах заявлених вимог та на підставі наданих суду доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з часу проголошення.

СУДДІ: