У К Р А Ї Н А
БІЛОВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД 2-3/2012
ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ Категорія-36
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2012 року смт.Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі :

головуючого - судді Карягіної В.А..

при секретарі- Мошонській Л.М.

розглянувши в судовому засіданні в залі судового засідання в смт.Біловодськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державної нотаріальної контори Біловодського нотаріального округу,Біловодської селищної ради Луганської області, ТОВ «Відродження» Біловодського району Луганської області про визначення додаткового строку для звернення з заявою про прийняття спадщини ,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом , в якому просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини у вигляді права на земельну частку ( пай) згідно сертифікату серії ЛГ №018351, після смерті рідного дядька, ОСОБА_2, померлого 28.09.1998 року, який він пропустив у зв*язку з поважних причин.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги, просить суд задовольнити їх, вказавши, що його дядько, ОСОБА_2, жив один в своєму будинку, родини і дітей не мав. Коли дядько помер, він, позивач, його поховав, але спадщину не приймав, як того вимагає закон, орендну плату за землю не отримував .Його батько ,ОСОБА_3, який доводився братом ОСОБА_2, помер ще у 1997 році. На час смерті дядька він, як племінник, не був включений до числа спадкоємців за законом , тому і не звертався за спадщиною у передбачений законом строк. Після прийняття нового ЦК у 2004 році він узнав, що входить до числа спадкоємців , але документів, які б підтвердили родинний зв*язок з дядьком ,у нього не було. Він неодноразово звертався до архівних установ з запитами, але відповіді не отримував. Доказів, які б підтвердили даний факт, у нього немає. У 2010році рішенням суду був встановлений факт родинного зв*язку його з дядьком, але особа, яка йому допомагала з оформленням цих документів, протримав їх до листопада 2011року , тому він лише у листопаді 2011року звернувся з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Інших причин пропуску строку у нього немає. Він звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про спадщину, однак йому було відмовлено у зв*язку з пропуском строку . Просить визнати причину пропуску строку поважною та визначити додатковий строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Державний нотаріус до суду не з*явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, заперечень проти позову не має.

Представник відповідача- Біловодської селищної ради ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позов не визнали, вказавши, що на час смерті ОСОБА_2 позивач не входив до числа спадкоємців за законом , рішенням Біловодського райсуду від 7.09.2010року спадщина у вигляді земельної частки( паю) , яка згідно до сертифікату належала ОСОБА_2,визнана відумерлою та передана територіальній громаді Біловодської селищної ради .Крім того,причини, які вказав позивач щодо пропуску строку, не є поважними і нічим не підтвердженими.

Представник ТОВ «Відродження» Біловодського району Луганської області , засновник товариства ОСОБА_6 в суді позов не визнав, оскільки нічого не зміг сказати щодо спірної земельної ділянки, пояснивши, що ТОВ «Відродження» дійсно є правонаступником КСГП ім..50-річчя Жовтня, в якому працював померлий і отримав сертифікат на право на земельну частку(пай).Де на даний час знаходиться спірна земельна ділянка пояснити не може.

Вислухавши пояснення позивача, представників відповідача , дослідивши матеріали справи суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити з наступних підстав.

Згідно до ст. 10,11 ,60 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст.525,529,530 ЦК УРСР (1963р) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, до спадкоємців першої черги відносяться- діти, один з подружжя та батьки померлого, онуки , до другої черги - у разі відсутності спадкоємців першої черги - брати та сестри померлого, дід та бабка.

Як встановлено по справі, позивач ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_2, який помер 28.09.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ЕД №142449 від 28.09.1998р та рішенням Біловодського райсуду від 07.10.2010року ( арк..спр.10,7 відповідно) . Ст.551 ЦК УРСР ( 1963р) вказує , що якщо спадкоємець, призваний до спадкування за законом, помер після відкриття спадщини та не встиг його прийняти у передбачений законом строк ( ст.. 549 ЦК УРСР), право на прийняття належної йому частки у спадщині переходе до його спадкоємця ( спадкова трансмісія). Батько позивача,ОСОБА_3, помер ще 15.03.1997року( арк..спр.9).

З чого слідує, що позивач на час смерті ОСОБА_2 не входив до числа спадкоємців першої та другої черги за законом. Заповіту померлий не залишав.

Відповідно до ст.550 ЦК УРСР ( 1963р) строк для прийняття спадку може бути продовжений судом у разі визнання причину пропуску поважною, спадок може бути прийнятий і після встановленого ст.. 549 ЦК УРСР строку без звернення до суду при наявності згоди на це інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Але вимоги даного закону стосувалися спадкоємців, які мали право на спадок за законом і який діяв на час відкриття спадщини.

Посилання позивача на набрання чинності ЦК України 2003 року, відповідно до якого племінник віднесений до числа спадкоємців і тому він має право на спадщину, яка виникла у 1998 році, суд не вважає об*єктивним і законним на підставі вищевказаного. Позивач звернувся до суду з даним позовом через 13 років після смерті дядька ОСОБА_2 Причини, на які посилається позивач як на мотивацію пропуску строку для прийняття спадщини, суд не приймає і не вбачає підстав для визнання їх поважними взагалі.

Крім того, оскільки спадкоємців на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2, не було, 25.08.2010 року Біловодська селищна рада Луганської області звернулася до суду з заявою про визнання спадщини у вигляді земельної частки( паю) розміром 14,47 кадастрових га відумерлою і рішенням Біловодського районного суду від 7.09.2010року заява була задоволена( цивільна справ №2»0»-21/10, яка була оглянута в судовому засіданні).

16.12.2010 року позивач звертався до Біловодської селищної ради Луганської області про передачу йому у власність права на земельну частку ( пай) розміром 14,47 кадастрових га згідно сертифікату, виданого на ім.*я ОСОБА_2 ( арк..спр.12). Рішенням № 4/50 від 16.02.2011року позивачу було відмовлено в задоволенні заяви .

Однак, отримавши рішення селищної ради, що підтверджується підписом позивача в книзі Біловодської селищної ради 10.03.2011року, ОСОБА_2 21 листопада 2011року звернувся до суду з даним позовом.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,60, 212-215, ЦПК України, ст.525, 529,530, 549,550 ЦК УРСР( 1963р), суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя

Біловодського райсуду

Луганської області ОСОБА_7