АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22-ц/490/1754/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія 4 Доповідач - Демченко Е.Л.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Басуєвої Т.А., Волошина М.П.

при секретарі Качур Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Ленінської районної у м.Дніпропетровську ради, треті особи - гаражний кооператив „Комунар (далі ГК „Комунар), комунальне підприємство „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради (дали КП „Дніпропетровське МБТІ) про визнання права власності на гараж, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Ленінської районної у м.Дніпропетровську ради про визнання права власності на гараж, мотивуючи тим, що рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у м.Дніпропетровську ради від 09 січня 1987 року за №17/4 її чоловіку ОСОБА_3 було дозволено побудувати гараж у ГК „Комунар. В цей же рік ОСОБА_3 завершив будівництво гаражу №277. 19 липня 1997 року ОСОБА_4 помер. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03 червня 1998 року Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у м.Дніпропетровську ради від 17 квітня 1998 року за №142/6 спірний гараж було переоформлено на неї.

Посилаючись на те, що КП „Дніпропетровське МБТІ відмовило їй у проведенні державної реєстрації права власності, просить визнати за нею право власності на гараж №277, розташований по вул.Червоноармійській,49А в м.Дніпропетровську.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, зазначаючи, що суд ухвалив незаконне рішення.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасуванню рішення суду.

Зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Судом встановлено, що з 1987 року ОСОБА_3 був членом ГК „Комунар, що знаходиться в м.Дніпропетровську по вул.Червоноармійській, за власні кошти побудував гараж і був правомірним користувачем гаража.

Також судом встановлено, що гараж знаходиться на земельній ділянці, виділеній ГК „Комунар.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позову, суд першої інстанції вірно виходив з того, що ОСОБА_3, користуючись спірним гаражем, за життя не ввів його в експлуатацію, не отримав правовстановлюючи документи на нього.

Виходячи з розяснень, викладених у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ, повязаних із діяльністю гаражно-будівельних кооперативів від 28 червня 1991 року №5, у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що член гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатися ним на свій розсуд продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього іншої угоди, що не заборонені законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_2 в задоволенні її позовних вимог про визнання права власності на гараж, оскільки остання не довела, що ОСОБА_3 був власником спірного гаража.

Доводи ОСОБА_2, викладені нею в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального й процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: