Справа №2014/1837/2012
РІШЕННЯ

іменем України

01 листопада 2012 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Шахової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Міненко Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Змієві Харківської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Котельні лікарняного комплексув особі філії Зміївський котельний комплексдо ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого опалення,

ВСТАНОВИВ:

21.03.20102 року Товариство з обмеженою відповідальністю Котельні лікарняного комплексув особі філії Зміївський котельний комплексзвернулось з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого опалення, зазначивши що, ОСОБА_1 з 02.08.2006 року до 12.01.2012 року була власницею 1/2 частини квартири №9, по Пролетарському шосе, будинок №5 м. Зміїв Харківської області, ОСОБА_2 з 27.01.2007 року до 12.01.2012 року був власником 1/2 частини квартири №9, по Пролетарському шосе, будинок №5 м. Зміїв Харківської області, які були абонентами Товариства з обмеженою відповідальністю Котельні лікарняного комплексув особі філії Зміївський котельний комплекс. Відповідачі не сплачували за послуги з централізованого теплопостачання квартири, що їм належала, тому у ОСОБА_1 за період з серпня 2006 року по серпень 2010 року включно утворилась заборгованість в розмірі 5648,37 грн., а у ОСОБА_2 за період з січня 2007 року по серпень 2010 року утворилась заборгованість в розмірі 5369,95 грн. ТОВ Котельні лікарняного комплексув особі філії Зміївський котельний комплекс24.09.2010 року зверталось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за надання послуг з централізованого опалення у розмірі 12881,60 грн., однак 03.03.2012 року вказаний судовий наказ скасовано. Тому позивач змушений звернутись з позовом до суду про стягнення заборгованості на свою користь з ОСОБА_1 в сумі 6938,43 грн. та з ОСОБА_2 в сумі 5369, 95 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явилась, надала до канцелярії суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягала.

Відповідачі та їх представник у судове засідання не з`явились, надали заяву до канцелярії суду з проханням розглядати справу за їх відсутності, проти позву заперечували та просили застосувати до позовних вимог строк позовної давності.

У звязку з неявкою у судове засідання сторін по справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов належить частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 12.01.2012 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 передали квартиру №9 в будинку№5 по вул. Пролетарське шосе у власність ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, пунктом дев`ятим зазначеного договору вказано, що продавці (відповідачі) зобовязались до 12 квітня 2012 року повністю погасити заборгованість за квартплату, теплопостачання, газопостачання та інші комунальні послуги, які мають місце станом на 01.12.2011 року.

Як вбачається з наданого розрахунку сума заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території у ОСОБА_1 за період з серпня 2006 року по серпень 2010 року включно складає 5648 грн. 37 коп., а у ОСОБА_2 за період з січня 2007 року по серпень 2010 року утворилась заборгованість в розмірі 5369 грн. 95 коп. В січні 2010 року та в лютому 2012 року з ОСОБА_1 було утримано та перераховано 771 грн., 08 коп. в рахунок погашення боргу за послуги з теплопостачання, тому заборгованість за вказаний період складає 4877 грн.29 коп. Крім того , за період з вересня 2010 року по серпень 2011 року включно у ОСОБА_1 утворилась заборгованість в розмірі 2061 грн. 14 коп.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено трирічний строк позовної давності.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 24 вересня 2010 року було подано до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг, 08.10.2010 року ухвалою Зміївського районного суду Харківської області вказану заяву задоволено та стягнуто з боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2, у розмірі 12 881 грн.60 коп. ОСОБА_1 подала до суду заяву про скасування судового наказу та ухвалою суду від 03.03.2012 року судовий наказ було скасовано. Тобто перебіг строку позовної давності починається від дня, коли позивач довідався або міг довідатися про порушення свого права, а саме з 24.09.2010 року, з дати подачі заяви про видачу судового наказу.

У позові Товариство з обмеженою відповідальністю Котельні лікарняного комплексув особі філії Зміївський котельний комплекспросить стягнути заборгованість за період з серпня 2006 року по серпень 2011 року включно, однак у зв`язку з тим, що позивач в перше звернувся до суду 24.09.2010 року, тобто з пропуском встановленого Цивільним кодексом України трирічного строку звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів, тому позивачем частину позовних вимог за період з серпня 2006 року по серпень 2007 року включно заявлено понад строк позовної давності. Позовні вимоги за вказаний період задоволенню не підлягають на підставі ч.4 ст. 267 ЦК України.

При цьому, суд зазначає, що представником позивача не надано доказів на підтвердження відсутності у позивача обєктивної можливості здійснити захист своїх прав та інтересів до спливу строку позовної давності. Тому причини пропуску строку позовної давності визнані судом неповажними.

Суд вважає необґрунтованими доводи відповідачів, що початок перебігу строку позовної давності повинен рахуватись з дня подачі до суду позовної заяви, а не заяви про видачу судового наказу, оскільки, подавши 24.09.2010 року до суду заяву про видачу судового наказу, позивач скористався правом на захист та відновлювання своїх прав, однак сума заборгованості в повному обсязі не була стягнута, у звязку з подачею відповідачами заяви про скасування судового наказу. Таким чином, суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст. 264 ЦК України, вищенаведені обставини є підставою для переривання перебігу строку позовної давності.

Тому з відповідачів належить стягненню заборгованість за період з вересня 2007 року по серпень 2011 року включно, виходячи з наступного.

Відповідно до розрахунку суми заборгованості за період з вересня 2007 року по серпень 2011 року, заборгованість ОСОБА_1 за надані послуги становить 5942, 24 грн. та складається з 5648,37 грн. (сума заборгованості за період з серпня 2006 року по серпень 2010 року) 996,19 грн. (заборгованість поза межами строку позовної давності) 771,08 грн. (сума сплачених коштів за надані послуги) + 2061,14 грн. ( сума заборгованості за період з вересня 2010 року по серпень 2011 року).

Відповідно до розрахунку суми заборгованості за період з вересня 2007 року по серпень 2011 року, заборгованість ОСОБА_2 за надані послуги становить 4652,19 грн. та складається з 5369,95 грн. (сума заборгованості за період з січня 2007 року по серпень 2010 року) 717,76 грн. (заборгованість поза межами строку позовної давності).

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги, в тому числі за теплопостачання, береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45, власник квартири зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ Про житлово-комунальні послуги, споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у т.ч. сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У звязку з викладеним суд вважає за необхідне задовольнити позов з урахуванням строку позовної давності і стягнути суму заборгованості, яка утворилася у ОСОБА_1 за період з вересня 2007 р. по серпень 2011 р. включно у розмірі 5942 грн. 24 коп. та у ОСОБА_2 за період з вересня 2007 р. по серпень 2010 р. включно у розмірі 4652 грн. 19 коп.

При цьому, суд не приймає доводи відповідачів про необґрунтованість позовних вимог про стягнення вказаної заборгованості на тій підставі, що між сторонами не було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, оскільки відповідно до вимог ст. 67 ЖК України, ст. 20 ЗУ Про житлово-комунальні послугиспоживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені, зокрема, законом. Таким чином, відсутність договору про надання послуг з централізованого опалення не є підставою для несплати коштів за фактично надані послуги позивачем по справі.

Питання щодо розподілу судових витрат вирішити пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись 10, 11, 61, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст..67 ЖК України, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45, суд-

В и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Котельні лікарняного комплексув особі філії Зміївський котельний комплексзаборгованість за послуги централізованого опалення за період з вересня 2007 року по серпень 2011 року у сумі 5942 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот сорок дві) 24 коп. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 91 (девяносто одна) грн. 89 коп. на п/р 7 в АТ Банк Меркурій, МФО 351663.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Котельні лікарняного комплексув особі філії Зміївський котельний комплексзаборгованість за послуги централізованого опалення з вересня 2007 р. по серпень 2010 р. у сумі 4652 грн. (чотири тисячі шістсот п`ятьдесят дві) 19 коп. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 92 (девяносто дві) грн. 95 коп. на п/р 7 в АТ Банк Меркурій, МФО 351663.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий