Справа № 1419/35/2012
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем
України

16 лютого 2012 року

Новоодеський районний
суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Гажі О.П.

при секретарі Шведовій Я.О.

з участю: позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Нова Одеса справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
особи такою, що втратила право
проживання в квартирі, -

В С Т А Н О В И В
:

Позивач 11.01.2012 року звернувся в
суд з вищевказаним позовом до
відповідачів.

В своєму позові позивач вказує на те,
що відповідачі зареєстровані за
адресою: АДРЕСА_1.

Після розірвання шлюбу в 1996 році,
відповідач ОСОБА_2 та їх дочка перейшли
на проживання до іншої оселі, а саме до
будинку своїх батьків.

Посилаючись на те, що відповідачі з 1996
року фактично не проживають у
вищевказаній квартирі, що належить їм
на правах власності, а він сплачує за
них комунальні послуги, позивач на
підставі ст.ст.71,72 ЖК України, просить
суд винести рішення, яким визнати
відповідачів такими, які втратили
право на проживання в квартирі АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач
підтримав свій позов. Посилаючись на
викладені в позові обставини, позивач
просить суд його позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позову не визнала.
Посилаючись на своє право власності на
вищевказану квартиру, безпідставність
позовних вимог позивача, просить суд в
задоволені позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилась, але надала до суду
письмову заяву, в якій просить суд
розглядати справу у її відсутність.

Справа у відповідності до заяви ОСОБА_3,
на підставі ст.169 ЦПК України,
розглянута у її відсутність, приймаючи
до уваги наявність і достатність
фактичних даних про права та
взаємовідносини сторін з
розглядуємого предмету спору.

Вислухавши пояснення з'явившихся
сторін, дослідивши обставини справи та
перевіривши їх письмовими доказами,
оцінивши дослідженні в судовому
засіданні докази, суд приходить до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, що
підтверджується правовстановлюючими
документами, позивач і відповідачі
являються власниками, кожний з них по 1/3
частки квартири АДРЕСА_1. Вказані права
власності зареєстровані в органах БТІ.

Відповідно до ухвали Новоодеського
районного суду Миколаївської області
від 16.11.2000 року по справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про реальний
поділ цієї квартири, судом між
сторонами затверджено мирову угоду,
згідно якої ОСОБА_2 сплачує ОСОБА_1
вартість його частки квартири, а до
ОСОБА_2 переходить право власності на 1/3
частку цієї квартири, що належала
ОСОБА_1, але дана мирова угода суду на
день розгляду справи в суді не
виконана.

Сторони по справі зареєстровані за
адресою АДРЕСА_1.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що
підтверджено документально, та не
заперечується самою відповідачкою
ОСОБА_2, з 1996 року фактично не
проживають в квартирі АДРЕСА_1 і не
користуються квартирою.

Позивач, як на підставу свого позову,
посилається на те, що він через
реєстрацію відповідачів, сплачує за
них комунальні послуги та несе витрати
за ці комунальні послуги, але позивач
ніяким чином не довів в судовому
засіданні ці обставини.

Суд зазначає, що відповідно до вимог
ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести суду обставини на які
вона посилається.

В даному випадку позивач не навів
ніяких доказів в обґрунтування того, що
він несе витрати за відповідачів зі
сплати комунальних послуг. Позивач не
надав і не навів ніяких доказів того,
яким чином факт реєстрації
відповідачів в будинку порушує його
права власника.

Позивач, як на правову підставу свого
позову посилається на ст.ст.71, 72 ЖК
України.

Відповідно до ст.72 ЖК України, на яку як
на підставу позову посилається
позивач, визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.

Статтею 71 ЖК України передбачені
підстави збереження жилого приміщення
за тимчасово відсутніми громадянами.

З досліджених в судовому засіданні
доказів вбачається, що відповідачі не
проживають в будинку не без поважних
причин, як зазначає позивач, а через
розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
що створило неможливі умови подальшого
спільного проживання в квартирі.

Разом з тим, суд зазначає, що сторони по
справі являються співвласниками цієї
квартири, а тому мають рівні права
володіти, користуватися і
розпоряджатися квартирою, як своєю
власністю у відповідності до чинного
цивільного законодавства.

Права власності сторін на їх спільну
часткову власність - квартиру, згідно
чинного законодавства являються
непорушними.

Тому, враховуючи ці обставини, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача, суперечать чинному
законодавству і направлені на
порушення прав власності відповідачів
на належне їм майно.

За таких обставин, суд не вбачає
правових підстав, передбачених
ст.ст.71,72 ЖК України для задоволення
позовних вимог позивача, так як
правовідносини, які виникли і існують
між сторонами по даній справі не
базуються на нормах права,
передбачених ст.ст.71,72 ЖК України, так
як відповідачі не являються наймачами
цього житла, а являються його
власниками і вправі не тільки
проживати в квартирі, але і
розпоряджатися нею, як її співвласники.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 179, 212-215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволені його
позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
особи такою, що втратила право
проживання в квартирі.

Рішення суду набирає чинності після
закінчення строку на його апеляційне
оскарження.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Новоодеський районний
суд Миколаївської області шляхом
подачі апеляційної скарги, яка
подається протягом 10 днів з моменту
оголошення рішення.

Головуючий: