Яготинський районний суд Київської області
Справа № 2-5/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2012 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яготин Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк»м.Дніпропетровськ вул..Набережна Перемоги 50, Печерська філія ПАТ КБ«ПриватБанк»м.Київ, третя особа начальник Яготинського відділення ЗАТ КБ «Приватбанк»ОСОБА_2 про визнання неправомірним підвищення відсоткової ставки та проведення перерахунку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк»м.Дніпропетровськ вул..Набережна Перемоги 50, Печерська філія ПАТ КБ «ПриватБанк»м.Київ, третя особа начальник Яготинського відділення ЗАТ КБ «Приватбанк»ОСОБА_2 про визнання неправомірним підвищення відсоткової ставки та проведення перерахунку, в котрій вказано, що 15 лютого 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк»в особі начальника Яготинського відділення Печерської філії «ПриватБанку»та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач отримав у кредит 20000 доларів США, зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 12,00 % річних. З моменту укладення кредитного договору банк двічі повідомляв про підвищення відсоткової ставки в односторонньому порядку та позивачка двічі повідомляла банк про свою незгоду, щодо підвищення відсоткової ставки, але відсоткова ставка була піднята. Крім цього, без згоди позивачки банк проводив зняття коштів з її рахунку, на який нараховується заробітна плата, без повідомлення її про це. Враховуючи викладене, позивачка просила визнати неправомірними дії відповідача щодо підвищення відсоткової ставки до 14,12 % за кредитним договором від 15 лютого 2007 року до попередньої ставки річних та зобовязати відповідача здійснити коригуючи операцію щодо зниження відсотків за користування кредитом і перерахунку пені та штрафів, а також визнати недійсним п.2.3.1 та абзац 2 п.2.3.3 кредитного договору від 15 лютого 2007 року, як такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства та заборонити відповідачу проводити примусове стягнення боргу з її заробітної плати.

Представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив визнати неправомірним підвищення відсоткової ставки в розмірі 13, 8 % за кредитним договором від 15 лютого 2007 року та провести перерахунок за користування кредитними коштами за відсотковою ставкою 11. 4 % , та пояснив, що укладений даний кредитний договір є обовязковим для обох сторін, та банк в порушення п.2.3.1 кредитного договору не повідомив належним чином позивача про збільшення процентної ставки, оскільки рішення банку про підвищення відсоткової ставки було прийнято 3.10.2008 року, отримано позивачем лист 12 листопада 2008 року, та 14 листопада 2008 року позивачкою надіслано заперечення про підвищення відсоткової ставки та 16 грудня 2008 року направлено відповідь позивачці на її заперечення, при цьому не дивлячись на не згоду позивачки на підвищення відсоткової ставки банк знімав кошти з її рахунку в рахунок погашення кредитних коштів. Як було вказано представником відповідача, змінена відсоткова ставка на 13, 08 % набрала чинності 19 листопада 2008 року, але позивачці після 19 листопада 2008 року не було повідомлено про підвищення відсоткової ставки на 13, 08 %, відповідно до п.2.3.1 кредитного договору.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, мотивуюче це тим, що позивач був вчасно повідомлений про зміну відсоткової ставки, збільшено було відсоткову ставку на 13, 08 % відповідно до умов договору та чинного законодавства України, датою вступу в чинність зміненої відсоткової ставки є 19.11.2008 року, та враховуючи, що позивачка погашала кредит, відповідно до підвищеної відсоткової ставки, то вважається, що прийняла дане підвищення. Відповідно до повідомлення, що надсилалося позивачці 31 грудня 2008 року про підвищення відсоткової ставки до 14, 12 % з 2 березня 2009 року, то відсоткова ставка не була підвищена до 14, 12 %, так як з 9 січня 2009 року набрав чинності Закон України № 661 від 12.12.2008 року. Крім цього, представник відповідача, повідомила, що договір був сторонами підписаний добровільно без порушень чинного законодавства України.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Так, в судовому засіданні з копії кредитного договору (а.с.6-10), повідомлень позивачці (а.с.11, 13, 15), листів позивачки до банку (а.с.12, 14), копії роздруківки з рахунку позивачки (а.с.52-57), реєстру відправлення повідомлень (а.с.58), копії наказів банку (а.с.59-62, 79-81), встановлено, що 15 лютого 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк»в особі начальника Яготинського відділення Печерської філії «ПриватБанку»та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач отримав у кредит 20000 доларів США, зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 12,00 % річних.

Відповідно до п.2.3.1 кредитного договору, банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні фактури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору, зміні облікової ставки НБУ, зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по ставці НБУ). При цьому, банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Збільшення процентної ставки банком у вищевказаному порядку можливо в границях кількості пунктів, на яке збільшилася ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або прапорційно збільшенню курсу долара США.

Відповідно до п.2.3.5 кредитного договору, списувати кошти з поточних рахунків позичальника. Згідно п.2.2.5, при настанні строків строків платежів, передбачених умовами цього договору.

Так, з моменту укладення кредитного договору, банк листом від 10.03.2008 року повідомляє позивачку про підвищення відсоткової ставки в односторонньому порядку на 13, 08 % (а.с.11), та даний лист відправляється позивачці рекомендованим листом 30.10.2008 року (а.с.58). Наказ про підвищення відсоткової ставки на 13, 08 % банком було видано 3.10.2011 року. Позивачка 14 листопада 2008 року направляє банку лист про незгоду щодо підвищення відсоткової ставки на 13,08 %, та їй листом від 16 грудня 2008 року надсилається відповідь. Після чого, банк листом від 31 грудня 2008 року повідомляє позивачку про підвищення відсоткової ставки в односторонньому порядку на 14, 12 % (а.с.13) та позивача направляє листом від 10.02.2009 року свої заперечення щодо підвищення відсоткової ставки. Дана відсоткова ставка банком на піднімається до 14. 12 % (а.с.66-69). Банком здійснюється списання коштів в рахунок погашення кредиту з поточних рахунків позивача.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст..1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змішаною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що кредитний договір міжє стронами укладегно добровільно, без порушення вимог чинного законодавства України, та банком, відповідно до п.2.3.1 кредитного договору належним чином не повідомлено позивача про зміну процентної ставки.

Дійшовши такого висновку суд приймає до уваги наступне.

Як вбачається з матеріалів справи банк 10.03.2008 року повідомляє позивачку про підвищення відсоткової ставки в односторонньому порядку на 13, 08 % та даний лист відправляється позивачці рекомендованим листом 30.10.2008 року. Наказ про підвищення відсоткової ставки на 13, 08 % банком було видано 3.10.2011 року. Позивачка 14 листопада 2008 року направляє банку лист про незгоду щодо підвищення відсоткової ставки на 13,08 %, та їй листом від 16 грудня 2008 року надсилається відповідь. При цьому, з пояснень представника відповідача, вбачається, що вступ в чинність зміненої відсоткової ставки на 13, 08 % датується 19.11.2008 року.

Суд не може прийняти до уваги доводи представника відповідача в тій частині, що позивачка була належним чином повідомлена про зміну відсоткової ставки на 13, 08 %, оскільки наказ про підвищення відсоткової ставки на 13, 08 % банком було видано 3.10.2011 року, повідомлено позивачку про підвищення відсоткової ставки в односторонньому порядку на 13, 08 % - 10.03.2008 року, хоча з пояснень представника відповідачу вбачається, що це є дата 3.10.2008 року та даний лист відправляється позивачці рекомендованим листом 30.10.2008 року, але з п.2.3.1 кредитного договору вбачається, що банк повинен повідомити позивача про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Як вбачається, з пояснень представника відповідача 19.11.2011 року вступила в чинність змінена процентна ставка на 13, 08 %, але з пояснень сторін та матеріалів справи не вбачається, що позивачу направлялись повідомлення про підвищення відсоткової ставки в односторонньому порядку на 13, 08 % після 19.11.2008 року, так як з п. п.2.3.1 кредитного договору вбачається, що банк повинен повідомити позивача про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки.

Враховуючи вищевикладене, суд знаходить вимоги позову обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 209, 218 ЦПК України, ст.ст.526, 536, 625, 1048, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк»м.Дніпропетровськ вул..Набережна Перемоги 50, Печерська філія ПАТ КБ «ПриватБанк»м.Київ, третя особа начальник Яготинського відділення ЗАТ КБ «Приватбанк»ОСОБА_2 про визнання неправомірним підвищення відсоткової ставки та проведення перерахунку, задовольнити.

Визнати неправомірним підвищення відсоткової ставки в розмірі 13, 8 % за кредитним договором від 15 лютого 2007 року.

ПАТ КБ «ПриватБанк»м.Дніпропетровськ вул..Набережна Перемоги 50 провести перерахунок за користування ОСОБА_1 кредитними коштами за відсотковою ставкою 11. 4 % .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення в повному обсязі.

Суддя Кисіль О.А.