Справа № 22-ц/2690/2172/2012 Головуючий в І інстанції: Зінченко С.В.
Доповідач Андрієнко А.М.
УХВАЛА

22 лютого 2012 року колегія суддів Судової палати з цивільних справ Апеляційного суду

м. Києва в складі:

головуючого судді Андрієнко А.М.

суддів: Заришняк Г.М., Мараєвої Н.Є.,

при секретарі Пазюк Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргупредставника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Соломянського районного суду м.Києва від 22 листопада 2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-і особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання правочинів недійсними, -

встановила:

Ухвалою Соломянського районного суду міста Києва від 22 листопада 2011 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-і особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання правочинів недійсними визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погодившись із вказаною ухвалою, представник позивача подав апеляційну скаргу , в якій просить ухвалу суду скасувати та передати справу в суд першої інстанції для подальшого розгляду, мотивуючи тим, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Ухвалою Соломянського районного суду м.Києва від 26.10.2011 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху, оскільки позивачем не вказана ціна позову та не сплачено в належному розмірі державне мито згідно Декрету Кабінету Міністрів України № 7-93 від 21.01.1993 року «Про державне мито» та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи відповідно до постанови КМУ № 1258 від 21.12.2005 року. Інших недоліків позовної заяви судом зазаначено не було.

Як вбачається із розписки, ОСОБА_1 отримала ухвалу суду 17 листопада 2011 року, а 21 листопада 2011 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до Соломянського райсуду м.Києва із заявою, в якій зазначив, що позивачем сплачено 17 грн судового збору та 37 грн за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 є немайновими.

Згідно до ст. 121 ч.2 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, а також оплатить витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Позивачем на вимогу суду надано квітанції про сплату витрат на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу та судовий збір в розмірі меншому, ніж передбачено законом, оскільки позивач просить визнати недійсним договір купівлі- продажу квартири, не зазначивши ціну позову.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції 22 листопада 2011 року були підстави для постановлення ухвали про визнання позовної заяви неподаною та повернення заявнику, тому зазначена ухвала не підлягає скасуванню, а доводи , викладені в апеляційній скарзі не спростовують ухвалу суду, тому апеляційна скарга повинна бути відхилена.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Соломянського районного суду м.Києва від 22 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий:

Судді: