АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 420/463/12/11 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/491/1298/12 суддя Бондарчук Г.Д,
Категорія 24 (І) Суддя - доповідач Остапенко В.О.
У Х В А Л А

17 квітня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів - Братіщевої Л.А., Карнаух В.В.

при секретарі - Куреденко О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» на ухвалу судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2012 року по справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожитий газ.

Сторони в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлені. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалось.

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2012 року Публічному акціонерному товариству Криворіжгаз (далі ПАТ Криворіжгаз ) відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за спожитий природній газ.

В апеляційній скарзі ПАТ Криворіжгаз ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції , посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку щодо наявності між сторонами спору про право та не врахував, що законодавством передбачена можливість боржника скористатися своїм правом на захист шляхом подання у встановлений строк заяви про скасування судового наказу.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суд першої інстанції керувався п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України та виходив із того, що із заяви та поданих заявником документів вбачається пропуск позовної давності та спір про право.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно п.13 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження№ 14 від 23 грудня 2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг або інших письмових доказів, підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосуванню тарифів на відповідні послуги.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви при видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Згідно п.9 вищезазначеної Постанови наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийняті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги документів, доданих до заяви.

Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України.

Як убачається із заяви про видачу судового наказу, ПАТ Криворіжгаз звертаючись до суду 15 лютого 2012 року, заявник ставить вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ за період з 01 січня1999 року по 01 жовтня 2011 року в сумі 2097 грн. 58 коп., 2 553,90 грн. інфляційних витрат та 616, 32 грн. - річних, з вимогами, які виходять за строк позовної давності.

Разом з тим, на заявлені вимоги про стягнення боргу за період з 01 січня 1999 року до 01 січня 2004 року, розповсюджується положення ст.ст. 71,75, 80 Цивільного кодексу (1963 року), які не передбачали звернення із заявою сторони до суду про застосування строку позовної давності.

Тому на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність спору про право в заявлених вимогах та обґрунтовано відмовив ПАТ Криворіжгазу прийнятті заяви про видачу судового наказу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вимогам процесуального законодавства, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Криворіжгаз відхилити.

Ухвалу судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: