Справа №
Провадження №22-ц-4146/12
Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія29Доповідач у 2 інстанції Савченко
УХВАЛА

Іменем України

2 серпня 2012 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Савченка С.І.,

суддів Іванової І.В., Даценко Л.М.,

при секретарі Мироненко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 червня 2012 року у справі :

- за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди ;

- за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року позивачка звернулася до суду із вказаним вище позовом, який мотивувала тим, що із 2001 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано 7 жовтня 2010 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає із батьком, і дочку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка мешкає з нею. Вказувала, що в період шлюбу в результаті принижень і зневаги з боку відповідача у неї 1 червня 2009 року стався інсульт, а 4 січня 2010 року чоловік вигнав її з будинку. Посилалася, що вони мешкають окремо, проте чоловік продовжує чинити психологічний тиск на дочку, за що був притягнутий до адмінвідповідальності за ст.1733 КУпАП постановою суду від 29 червня 2011 року. Відповідач не дає їй можливості спілкуватися із сином. Крім того, відповідач принижує її як лікаря фахівця за місцем роботи, бо адміністрація лікарні змушена давати пояснення щодо незаконної видачі їй довідок. Визначила вартість завданої їй моральної шкоди в розмірі 200000 грн. та дочці 50000 грн. Посилаючись на ст.1167 ЦК України, просила стягнути із відповідача на її користь завдану моральну шкоду в розмірі 250000 грн.

У травні 2012 року відповідач подав зустрічний позов про стягнення моральної шкоди, який мотивував тим, що його шлюб із ОСОБА_2 розпався в результаті постійних сварок, які та вчиняла сама, а також із допомогою матері ОСОБА_5 В даний час ОСОБА_2 постійно підбурює їх доньку ОСОБА_3, яка мешкає з матірю, проти нього. Під час побачень із донькою, які визначені органом опіки і піклування, ОСОБА_2 постійно провокує доньку не спілкуватися з ним. Колишня теща ОСОБА_5 також розповсюджує по м.Ірпеню відомості, що він погана людина і поганий лікар. Вказував, що в результаті таких дій відповідачів він зазнав моральних страждань, хвилювань, відчував себе ошуканим, що спричинило у нього порушення життєвого ритму. Завдану моральну шкоду оцінив у розмірі 200000 грн. Просив стягнути із відповідачки ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 150000 грн., із відповідачки ОСОБА_5 50000 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 18 червня 2012 року у задоволенні обох позовів відмовлено.

Позивачка ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні її позову і ухвалити нове, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову не оскаржується.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд обгрунтовував свої висновки тим, що позивачка не надала суду належних і допустимих доказів заподіяння їй та неповнолітній доньці моральної шкоди з боку відповідача внаслідок його неправомірних дій.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Загальні підстави цивільно-правової відповідальності за завдану моральну шкоду в деліктних (позадоговірних) відносинах передбачені ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відповідно до положень якої моральна шкода, завдана особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Згідно із зазначеними нормами обов'язковими умовами такої відповідальності є сукупність кулькох умов, зокрема: наявність шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою та вина заподіювача шкоди (п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди").

З матеріалів справи вбачається, що сторони із 2001 року перебували у шлюбі, який розірвано за рішенням Ірпінського міського суду від 7 жовтня 2010 року (а.с.29). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, місце проживання яких визначено за взаємною згодою сторін наступним чином: син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 мешкає з батьком, донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 мешкає з матірю. Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 14 листопада 2011 року № 276/2 сторонам визначено години побачень : батьку із донькою, а матері із сином (а.с.6).

Між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки на особистому грунті, сторони неодноразово зверталися в різні органи із скаргами один на одного, а також зверталися із відповідними заявами до правоохоронних органів, які не виявили порушень (а.с.25-27).

Також судом встановлено, що наявності загальних підстав для відшкодування моральної шкоди позивачка не обгрунтувала, доказів її заподіяння незаконними діями відповідача не надала.

За таких обставин суд обгрунтовано відмовив у позові.

Колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що позивачка надала суду необхідні докази, які підтверджують факт заподіяння їй моральної шкоди, зокрема, медичну документацію, акти депутатів, довідки, матеріали перевірок за заявами і скаргами до правоохоронних органів.

Надані позивачкою докази, зокрема покази свідків з її боку, довідки, матеріали перевірок взагалі не містять відомостей про неправомірну поведінку відповідача.

Так, медичні довідки щодо стану здоровя позивачки містять відомості щодо її діагнозів, проте будь-які докази, що позивачка захворіла в результаті неправомірної поведінки відповідача відсутні.

Згідно акта депутата від 29 лютого 2012 року встановлено, що у мобільному телефоні сина сторін ОСОБА_6 номер позивачки заблокований, однак блокування номера в мобільному телефоні не є протиправною поведінкою.

Довідка дитячого садка про те, що батько не зустрічався із донькою в період із 1 червня 2011 року по 6 лютого 2012 року також не свідчить про неправомірну поведінку батька.

Постанова про відмову в порушенні кримінальної справи по факту від 5 травня 2011 року та висновок по матеріалам перевірки заяви ОСОБА_2 від 20 квітня 2010 року Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області не підтверджують факт протиправної поведінки позивача, а лише засвідчують факт наявності конфлікту між сторонами.

Постановою Ірпінського міського суду від 29 червня 2011 року на відповідача накладене адмінстягнення за те, що 8 квітня 2011 року на території школи № 3 м.Ірпеня він скоїв психологічне насильство відносно дочки ОСОБА_7, що виражалося у висловлюванні нецензурної лексики та голосного викрику слів на адресу позивачки. Колегія суддів вказаний доказ не приймає до уваги як сумнівний, поскільки відповідач підданий стягненню за скоєння насильства в сімї у 2011 році, проте з матеріалів справи вбачається, що сімя сторін розпалася ще у 2010 році.

З урахуванням наведеного, викладені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони матеріалами справи не підтверджуються, не грунтуються на вимогах закону і висновків суду про відмову у задоволенні первісного позову не спростовують.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий : ___________________

Судді : ___________________ ________________