Справа № 1521/4142/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2012 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

29 серпня 2012 року, позивач звернувся до суду з названим позовом, в якому просив суд, розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 27.02.1993 року, Виконкомом Жеведської сільради Чернігівського району Чернігівської області (актовий запис № 01), посилаючись на те, що між подружжям, спільне життя не склалося у звязку з виявленням несумісності характерів, різних поглядів на життя і моральних цінностей з відповідачкою, яка у квітні 1998 року, виїхала на постійне місце проживання до пгт. Овідіополя, де проживає до сьогодні, окремо від нього, та з якою вони втратили почуття любові, поваги один до одного, взаємодопомоги, порозуміння, внаслідок чого, їхній шлюб носить формальний характер, а також враховуючи, що спільне проживання з відповідачкою неможливе і буде суперечити його правам, позивач просив суд не надавати їм строку на примирення і розірвати шлюб з відповідачкою.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але надіслав на адресу суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, просив суд слухати справу за його відсутності (а.с. 6).

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю.

Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що офіційно, сторони зареєстрували свій шлюб 27.02.1993 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БК № 258666 від 09.02.2005 р., виданого повторно Виконкомом Жеведської сільради Чернігівського району Чернігівської області (актовий запис № 01) (а.с. 10).

Суд з`ясував, що від шлюбу, сторони дітей не мають, що підтвердила суді відповідачка.

В судовому засіданні, при дослідженні матеріалів справи та особистих пояснень відповідачки, було з`ясовано, що між нею позивачем, спільне життя не склалося у звязку з виявленням несумісності характерів, різних поглядів на життя і моральних цінностей, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги, взаємодопомоги, порозуміння, у звязку з чим вони припинили спільне проживання більше 14 років тому назад, з того часу, позивачка проживає окремо від позивача і не підтримує з останнім ніяких стосунків, а тому, як і позивач, вважає, що їхній шлюб носить формальний характер, подальше спільне проживання з позивачем неможливе і буде суперечити правам обох сторін і на сьогодні, сторони припинили будь-які шлюбні відносини.

Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При таких обставинах, враховуючи позицію позивача, стосовно його бажання на розірвання шлюбу та думку відповідачки, яка повністю визнала позов, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам обох сторін та моральним засадам суспільства.

Керуючись ст.ст. 10,11,191,209,212-215 ЦПК України, ст.ст. 24,56,104,105,109,110,111,112 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити;

2. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 27 лютого 1993 року, Виконкомом Жеведської сільради Чернігівського району Чернігівської області (актовий запис № 01) розірвати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Гандзій Д.М.