УХВАЛА

№ 412/1324/2012

пр 2-н/412/96/2012

26 січня 2012 року

м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А.,
ознайомившись з матеріалами заяви
публічного акціонерного товариства
«Дніпрогаз» про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1,–

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дніпрогаз»25 січня 2012
року звернулося до суду з заявою про
стягнення заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1

З вищезазначеної заяви та
викладу обставин, якими заявник
обґрунтовує свої вимоги, а також з
поданих документів витікає, що
заборгованість утворилася за період з
1995 року по 31 жовтня 2010 року, тобто
заявник просить суд стягнути з
боржника заборгованість яка виникла за
період, що перевищує три року, а
оскільки заявник звернувся до суду з
вказаною заявою лише 20 січня 2012 року,
тому з урахуванням зазначеного
вбачається пропуск позовної давності.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу, також відповідно до
ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Згідно п. 9 постанови № 14 Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
заяв у порядку наказного
провадження»від 23 грудня 2011року
наявність спору про право (пункт 2
частини третьої статті 100 ЦПК), яке є
підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу,
вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність
суб’єктивного права у заявника;
документів, що підтверджують порушення
суб’єктивного права або документів, що
підтверджують виникнення права вимоги.
Крім того, мають ураховуватися
обставини, якщо із доданих документів
вбачається, що боржник заперечує, не
визнає або оспорює свій обов’язок
перед заявником (кредитором); із
доданих документів вбачається пропуск
позовної давності. Така вимога може
бути вирішена лише у позовному
провадженні (частина третя статті 267
Цивільного кодексу України (далі –ЦК).
Разом із тим лише той факт, що договірні
зобов’язання (наприклад, у частині
оплати заборгованості
телекомунікаційних послуг чи послуг
телебачення і радіомовлення) не
виконуються, без обґрунтування причин,
не вважається наявністю спору про
право.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України
суддя відмовляє у прийнятті заяви
про видачу судового наказу, у разі якщо
із заяви і поданих документів
вбачається спір про право.

Таким чином, та з урахуванням того, що
заявник звернувся до суду з пропуском
строку позовної давності, вважаю за
необхідне відмовити йому у прийнятті
зави про видачу судового наказу та
рекомендувати звернутися до суду з
вказаними вимогами в порядку позовного
провадження.

Також, слід зазначити, що згідно ч. 2 ст.
101 ЦПК України відмова у прийнятті
заяви унеможливлює повторне звернення
з такою самою заявою. Заявник у цьому
випадку має право звернутися з тими
самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись п. 2
ч. 3, ч. ч. 4, 7 ст. 100, ч. 2 ст. 101 ЦПК України,
–

УХВАЛИВ:

Публічному акціонерного
товариства «Дніпрогаз»відмовити у
прийнятті зави про видачу судового
наказу за заявою публічного
акціонерного товариства
«Дніпрогаз»про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 та
рекомендувати звернутися до суду з
вказаними вимогами в порядку позовного
провадження.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 5 днів з
дня проголошення ухвали, а у разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя