Справа № 2315/4136/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2012 року Смілянський
міськрайонний суд Черкаської області в
складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Сорока
О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Сміла
цивільну справу за заявою ОСОБА_2,
заінтересована особа: Смілянська
міська рада, про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу,-

встановив:

29 травня 2012 року помер батько заявниці
ОСОБА_3, який був власником
будинковолодіння № 21 по вул. Другої
П’ятирічки в м. Сміла на підставі
договору дарування від 26 серпня 1994
року, посвідченого Смілянської
державною нотаріальною конторою за
реєстром № 1-2944.

Заявниця просить встановити факт
належності договору дарування її
батьку, оскільки в ньому невірно було
вказано його прізвище «Погорілий»
замість «Погорєлий», в зв’язку з чим
вона не може оформити своє право на
спадщину.

Представник заінтересованої особи
позов визнав повністю.

Заслухавши представників сторін та
свідка, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що заява підлягає
задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
вказаний будинок було побудовано
батьками померлого. Згодом батько
подарував будинок сину, хоча вони обоє
залишилися в ньому проживати, де і
померли, а будинком до часу смерті
продовжував користуватися син та його
сім’я. В свідоцтві про народження
спадкодавця, яке видане на українській
мові він вказаний як ОСОБА_3, а прізвище
його батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Під час
отримання паспорта ОСОБА_3 його
прізвище було невірно перекладено на
українську мову, а тому на момент
укладення договору дарування у 1994 році
між його батьком ОСОБА_4 та ним їх
прізвища також були невірно зазначені
в угоді. У 1996 році спадкодавець отримав
новий паспорт, де його прізвище вже
було вказано вірно відповідно до його
свідоцтва про народження «ОСОБА_3С.»

З пояснень свідка ОСОБА_6 також
вбачається, що померлий та його
дружина, що є представником заявниці,
являються хрещеними батьками її
дитини, а тому вона знає їх протягом
тривалого часу. Їй достовірно відомо,
що батько померлого подарував йому
будинок, де він проживав до дня смерті
та який на даний час не може
успадкувати його дочка. Також в сім’ї
постійно виникають питання з
правильним написанням прізвища її
членів, оскільки при отриманні різного
роду документів здійснюють
неправомірний його переклад на
українську мову.

Вказані обставини підтверджуються
також письмовими доказами по справі.

Таким чином суд вважає, що належність
особі договору дарування доведено в
суді, а тому керуючись ст. ст.10, 59, 60, 213,
215, 256-259 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Встановити, що договір дарування,
посвідчений 26 серпня 1994 року державним
нотаріусом Смілянської державної
нотаріальної контори ОСОБА_7 за
реєстром № 1-2944 про отримання ОСОБА_8 в
дар будинковолодіння № 21 по вул. Другої
П’ятирічки, в м. Сміла, належить ОСОБА_3,
який помер 29 травня 2012 року.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Черкаської області
через Смілянський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку на його
оскарження, а в разі його оскарження
–після розгляду справи апеляційним
судом, якщо воно не буде скасовано.

Головуюча: