АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22-ц/490/2611/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Категорія 54 Доповідач - Кочкова Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2012 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючої - судді Кочкової Н.О.,

суддів - Кіктенко Л.М., Пищиди М.М.,

при секретарі Сичевській А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2011 року по цивільний справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про стягнення суми оплати за договором та за зустрічним позовом про стягнення пені та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено, зустрічні позовні вимоги задоволені частково, стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 пеню у сумі 555гр. та повернення судових витрат у загальній сумі 171гр., у задоволенні інших позовних вимог відмовлено / а.с. 206-207/.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення його позову та відмову у задоволенні зустрічного позову /а.с. 212-213/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав

Судом першої інстанції встановлено, що 05.05.2008 року в приміщенні магазину в м. Дніпропетровську ОСОБА_2 уклав з відповідачем фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 договір № 669 з додатковими угодами на предмет виконання підряду на виготовлення міжкімнатних дверей та їх встановлення. За умовами цього договору і додаткових угод, відповідач за погодженими позивачем ескізами у термін до 05.06.2008 року виконує частинами свій обов'язок з монтажу виготовлених ним дверей на загальну вартість 27 890 грн. і додатково за ціною 6 690 грн. Зобов'язання позивача з оплати підряду забезпечувалися п. 4.7 договору виплатою відповідачу пені в розмірі 0,05 % річних за весь час прострочення.

У період з 05.06.2008 до 19.08.2008 відповідач виготовив двері і встановив їх частинами в будинку № 34-а на вул.. Шмідта в м. Дніпропетровську, про що складені здавально-приймальні акти без застережень до якості і наявності недоліків, що могли бути виявлені в ході огляду. На вимогу позивача відповідач усував за свій рахунок особливості робіт, які не подобались позивачу, хоча вони не впливали на придатність самих дверей, фурнітури та елементи конструкції, після чого позивач 06.07.2009 направив претензію про наявність прихованих недоліків, яку відповідач не прийняв. Сторонами було визнано і зроблено запис на договорі, що позивач сплатив відповідачу частину ціни за договором у якості авансу, остаточний розрахунок проведено 3 липня 2009 року: сплачено 555гр.

Із висновку спеціаліста про технічний стан конструкцій дверних блоків, складеному 31.07.2009року, вбачається, що

Із висновку комплексної судової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи № 2735-2736-10 від 30 грудня 2010 року вбачається, що технічний стан дверних полотен, коробок і наличників, у тому числі наявність пошкоджень і дефектів, придатність до експлуатації не відповідає вимогам ГОСТ 475-78 та ГОСТ 6629-88 «Двери деревянные внутренние для жилых и общественных зданий. Типы и конструкции»(а.с.94-109)

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд виходив із того, що у висновку про технічний стан конструкцій та у висновку експертизи описані явні недоліки, про наявність яких позивач мав би заявити під час прийняття робіт, інакше переданий відповідачем результат робіт згідно із ч. 1 ст. 853 ЦК України відповідає вимогам якості, а такі недоліки виникли після переходу ризиків до позивача.

Вказані висновки є правильними, оскільки відповідають вимогам закону та підтверджуються матеріалами справи.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 853 ЦК України замовник зобов*язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущений у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатись на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття.

Із висновку судової експертизи вбачається, що визначення причин погіршення технічного стану об*єктів, їх конструктивних елементів, виходить за рамки компетенції експертів. Згідно із ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу у рамках заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів.

Виходячи із того, що згідно із актами прийняття виробів та робіт від 5 червня 2008 року та 19 серпня 2008 року (а.с.74, 75) вироби та робота прийняті фактично без застережень (за виключенням вимоги про заміну ключових накладок), апеляційний суд приходить до висновку про правильність рішення суду у частині відмови у задоволенні первісного позову.

Посилання в апеляційній скарзі на ч.4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів»не заслуговує на увагу, оскільки згідно із п.12 ч.1 цього Закону істотним недоліком є такий, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового

призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після

його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин

і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Із матеріалів справи вбачається, що істотні недоліки у виробах, зроблених встановлених відповідачем, - відсутні.

Частково задовольняючи зустрічний позов, суд виходив із того, що замовник прострочив оплату повної вартості підряду, і на підставі ст. 612, 550, 611 ЦК України повинен сплатити неустойку. Оскільки прострочена частина боргу порівняно з внесеною передплатою є незначною, а таке прострочення допущено позивачем у зв'язку із незгодою із якістю виконаних робіт, розмір пені зменшений згідно із ст. 551 ЦК України до суми простроченого боргу, тобто 555 гривень. Позивач за зустрічним позовом вказані висновки не оспорив, а в апеляційній скарзі ОСОБА_2 доводи щодо незгоди із рішенням суду у цій частині відсутні.

Вимоги відповідача про відшкодування моральної шкоди можуть відноситися до наслідків порушення зобов'язання згідно з ст. 61 1 ЦК України лише у випадку, якщо це передбачене умовами договору, чого в цій справі не встановлено, через що задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не спростовують правильність висновків суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі наданих доказів, підстав для виходу за межі апеляційної скарги не вбачається, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.307, 308, ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: