РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-189/12

30 березня 2012 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуюча суддя - Грипіч Л.А.

при секретарі - Шлеюк В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди у звязку з порушенням зобовязання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди (збитків) у зв'язку з порушенням зобов'язання.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що їй на праві власності належала корова породи українська червоно-ряба молочна на кличку "Рожка".

Згідно усної домовленості між жителями с.Данчиміст випас корів здійснюється по черзі власниками худоби, які несуть відповідальність за ввірені їм корови у відповідний день випасу.

12 вересня 2011 року черга пасти худобу була відповідача. Увечері цього ж дня корова повернулася із випасу з тілесними ушкодженнями, після обстеження ветеринарного лікаря було прийнять рішення про забій, так як тілесні ушкодження були не сумісні з життям.

Позивач, просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду, спричинену їй втратою корови, а саме різницю грошових коштів між ринковою вартістю і коштами отриманими від заготівельників в наслідок здачі пораненої корови як живої ваги в сумі 6100грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 зменшила розмір позовних вимог до 3100грн. Пояснивши, що оскільки на даний час позивачем було придбано іншу корову за 6000грн, заготівельники їй заплатили за поранену корову 2900грн, різницю в сумі 3100грн просила стягнути з відповідача.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог, покликаючись на те, що те, що сталося з коровою позивачки є нещасним випадком і її вини у цьому не має. Пояснила, що можливо корову вдарила інша корова рогом, коли вони вже повертались з пасовища, самого факту вона не бачила, проте, як пастух не мала б ніякої змоги зашкодити цьому.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає позов необґрунтованим.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, зокрема паспорту великої рогатої худоби Серії ЕЕ №806407, виданий ДП "Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин" від 06.04.2008р, що ОСОБА_1 є власником тварини породи українська червоно-ряба молочна, робочий номер 2955, ідентифікаційний № UA НОМЕР_1.

Згідно з правилами статті 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

В судовому засіданні було встановлено, що між жителями с.Данчиміст Костопільського району Рівненської області існує усна домовленість про встановлення черги випасу корів.

Таким чином, ОСОБА_1 з однієї сторони, а ОСОБА_2 з другої сторони, набули цивільні права та обовязки, які випливають із договірних зобовязань.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

З даної норми вбачається, що зобовязання має ґрунтуватися на засадах добровільності, розумності та справедливості.

Згідно із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.614 ЦПК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

У відповідності до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено в судовому засіданні, 12 вересня 2011 року під час випасання на пасовищі чи по дорозі додому, корова, яка належить позивачу, зазнала тілесних ушкоджень.

Факт отримання коровою травм не оспорювалось відповідачем по справі та підтверджено показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які в судовому зсіданні вказали, що були у позивачки на подвір'ї того дня і бачили, яких пошкоджень було завдано корові. Також пояснили, що бачили, як корову забрали заготівельники і передали позивачці за неї гроші, проте в якій сумі їм не відомо.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона за освітою ветфельдшер і її викликали 12.09.2011 року до позивачки для огляду корови. Під час огляду, вона виявила у корови травму вимя - порвана живильна кровоносна артерія вимя, що привело до великої втрати крові та не піддавалося лікуванню. На її думку, дане ушкодження утворилося від удару рогом іншої корови. Свідок також вказала, що в такому випадку, як стався тоді, необхідно було ще викликати ветлікаря з району, проте цього ніхто не робив, бо було уже пізно.

В судовому засіданні не встановлено і позивачем не доведено обставин наведених в позовній заяві на обґрунтування того, що корова отримала ушкодження через недбалість відповідача, тобто позивачка не надала суду ніяких доказів, які б вказували на вину відповідача і відповідно надавали підстави для відшкодування збитків за її рахунок.

Оскільки, відповідач особисто не наносила корові ушкоджень, а встановлені в суді обставини свідчать про те, що травми отримані від непередбачених дій іншої корови, то суд вважає, що відповідач вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання взятих на себе зобовязань по випасу корів.

Крім того, позивач не надала судові відомостей про вартість корови та доказ того, що вона отримала від заготівельників грошові кошти за корову в сумі 2900грн. Отже, позивачем недоведена ціна позову - розмір завданого збитку .

Підстав для задоволення позовних вимог в судовому засіданні не встановлено, а пред'явлений позов є необґрунтованим, та таким, що не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 509,526,614 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60,209, 212, 214- 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди у звязку з порушенням зобовязання - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Грипіч Л.А.