Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

01 березня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі: головуючої судді Жигановської О.С.

суддів: Косигіної Л.М., Матюшенка І.В.

при секретарі Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Бердичівського міжрайонного управління водного господарства до ОСОБА_1 про стетнення 20 583 грн. 48 коп., дострокове розірвання договору про спільну діяльність та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Бердичівського міжрайонного управління водного господарства про визнання правочину недійсним

за апеляційною скаргою Бердичівського міжрайонного управління водного господарства

на рішення Любарського районного суду Житомирської області від 21.11.2011 року, -

встановила:

В серпні 2011 року Бердичівське міжрайонне управління водного господарства звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення 20 583 грн. 48 коп. та дострокове розірвання договору про спільну діяльність. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 10.04.2008 року між ним та відповідачем укладено договір про спільну діяльність №9 без створення юридичної особи. Відповідно до умов даного договору сторони зобов'язалися спільно діяти шляхом об'єднання зусиль з метою утримання в належному технічно справному стані греблі з гідротехнічною спорудою та ефективного використання водойми плош;ею 14,7026 га., об'ємом 375 тис. куб м., розташована в с.Веселка Любарського району Житомирської області . Відповідно до п. 6.1 вказаного договору відповідач, для виконання ремонтних та експлуатаційних робіт споруди, які здійснюються позивачем, перераховує останньому грошові кошти в сумі 200 грн. за один гектар водного дзеркала, всього за рік - 2940,52 грн. Пунктом 6.2 вказаного договору передбачено, ш;о в разі порушення термінів сплати коштів за виконання ремонтних та експлуатаційних робіт споруди, за кожний день несвоєчасного відрахування платежу, нараховується пеня в розмірі 0,5% від суми боргу. В порушення вимог закону та договору, ОСОБА_1 несвоєчасно сплачує позивачу кошти, внаслідок чого станом на 01.07.2011 року виникла заборгованість в сумі 20583,48 грн., в тому числі пені - 11648,61 грн. та індексації - 986,45 грн. Невиконання з боку відповідача умов договору про спільну діяльність в частині несвоєчасного проведення розрахунків за реалізацію управлінням заходів по утриманню в належному технічно справному стані греблі з гідротехнічною спорудою та ефективного використання водойми в с. Веселка Любарського району ставить у скрутне фінансове становище позивача, створює заборгованість по обов'язкових та інших платежах до державних фондів тощо.

Враховуючи наведене, позивач просив задовольнити позовні вимоги: стягнути з ОСОБА_1 20583,48 грн. заборгованості по договору та достроково розірвати договір про спільну діяльність № 9 від 10.04.2008 року.

У жовтні 2011 року ОСОБА_1 подав зустрічний позов про визнання недійсним згаданого договору. Зазначив, що в порушення ст.203 ЦК України зміст

укладеного правочину суперечить ст.ст. 1130-1132 ЦК України, при його укладенні сторони не дійшли згоди щодо всіх істотних умов, він не був спрямований на реальне настання, передбачених ним наслідків, а саме на здійснення спільної діяльності, а тому договір є недійсним відповідно до СТ.215 ЦК України.

Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 21.11.2011 року в позові Бердичівського міжрайонного управління водного господарства до ОСОБА_1 про стягнення 20 583 грн. 48 коп. та дострокове розірвання договору про спільну діяльність відмовлено. Позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним з моменту складення договір № 9 про спільну діяльність від 10.04.2008 року, зтсладений між Бердичівським міжрайонним управлінням водного господарства та ОСОБА_1.

В апеляційній скарзі Бердичівське міжрайонне управління водного господарства, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, ш;о скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.04.2008 року між сторонами було укладено договір про спільну діяльність №9 без створення юридичної особи, за яким сторони зобов'язалися спільно діяти шляхом об'єднання зусиль з метою утримання в належному технічно справному стані греблі з гідротехнічною спорудою та ефективного використання водойми площею 14,7026 га., об'ємом 375 тис. куб м., розташована в с.Веселка Любарського району Житомирської області .

Вирішуючи спір по суті, суд 1-ї інстанції виходив з наступного.

У відповідності до п. 10.1 вказаного договору, він договір вважається укладеним і набирає юридичної чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками сторін.

Оскільки рубанов О.В. не зареєструвався як приватний підприємець та не засвідчив договір власною печаткою, відповдно одна із обумовлених сторонами правових підстав для набуття договором юридичної чинності дотримана не була, а отже договір не є чинним.

Також, в договорі в розділі «Реквізити та підписи сторін» відсутня дата його підписання, як друга обумовлена сторонами обов'язкова умова, з якою сторони пов'язали набуття юридичної чинності вказаним договором.

Подані господарством розрахунки заборгованості та листи-претензії стосуються ОСОБА_1 як приватного підприємця, а не громадянина - фізичної особи. Таким чином, господарство визнало той факт, що спільну діяльність воно мало проводити саме з приватним підприємцем ОСОБА_1 після його державної реєстрації у такому статусі.

В платіжних документах про сплату коштів ОСОБА_1 на користь господарства не має жодного посилання на оспорюваний договір, а отже сплата вказаних сум саме по цьому договору є припзтценням. Жодна із сплачених рубановим О.В. сум не відповідає тій, яка мала би сплачуватись за умовами договору.

Окрім того, як стверджується першою сторінкою оспорюваного правочину, для набуття юридичної чинності серед іншого він також підлягав обов'язковому погодженню із заступником голови комітету по водному господарству ОСОБА_2 Даний договір був ним погоджений лише 30.04.2008 року, а перша сума була сплачена ще 11.04.2008 року, тобто до дня його погодження, а отже сплата вказаних коштів не може стосуватись правочину, який не був погоджений у встановленому порядку та не набув чинності. Справа

№22ц/0690/4184/11 Головуючий у 1-й інстанції Шидловський В.Б.

Категорія 57 Доповідач Жигановська О.С.

Пункт 5.1 договору передбачає, що сторона-2 ОСОБА_1В.) зобов'язаний вести бухгалтерський облік, а сторона-1 має право його перевіриги.

У відповідності до ст.2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» ведення бухгалтерського обліку проводиться лише юридичними особами та приватними підприємцями як суб'єктами господарювання. А отже, ведення спільної діяльності сторонами передбачалось лише в статусі суб'єктів господарювання після набуття договором юридичної чинності. Пункти 4.1.,4.2., 5.2 договору також підтверджують той факт, що згідно даного договору рубанов О.В. розцінюється як суб'єкт підприємницької діяльності. '

Згідно п.І.І. Положення про Бердичівське міжрайонне управління водного господарства, затвердженого наказом Держводгоспу України №86 від 01.04.2005 року, Бердичівське МУВГ є бюджетною неприбутковою організапіею. Тобто, уся її діяльність фінансується за рахунок бюджетних коштів. В даній ситуації укладення Договору про спільну діяльність, який фактично передбачає виконання Бердичівським МУВГ певних робіт за рахунок коштів ОСОБА_1 та надання в результаті цього останньому послуг, є прихованим договором підряду, який засвідчує незаконну спробу господарства займатися господарською діяльністю з метою отримання прибутку, що суперечить вказаному Положенню та цілям даної установи.

У відповідності до ст. 1130 ЦК України, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Згідно закону спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників (трудова участь), що є істотною умовою при укладенні відповідного договору та юридичному оформленні договірних стосунків.

При цьому по своїй правовій природі та юридичному визначенню Договір про спільну діяльність є консенсуальний, взаємний та безоплатний. Кожний учасник зобов'язань за спільною діяльністю виступає водночас як боржник і як кредитор. Але жодна із сторін не може вимагати виконання для себе особисто, так як і не повинна виконувати зобов'язання безпосередньо іншій стороні.

Пунктом 1.1. Договору про спільну діяльність передбачено, що ціллю і предметом даного договору є утримання в належному технічно справному стані греблі з гідротехнічною спорудою. Тобто, - метою укладення даного договору є об'єднання вкладів учасників (бюджетного фінансування та приватних коштів) з метою ремонту та утримання в належному стані гідротехнічних споруд, які перебувають на балансі однієї із сторін договору - Бердичівського МУВГ.

Підтверджує даний висновок про фактичне об'єднання вкладів учасників положення пунктів 4.1., 6.1., та 6.2. Договору №9 про спільну діяльність від 10.04.2008 року, в яких закріплено обов'язок однієї із сторін договору сплачувати на користь іншої сторони кошти на фінансування спільної господарської діяльності, яка фактично є предметом статутної діяльності Бердичівського МУВГ, при цьому така «спільна» діяльність не знаходить своєї реалізації через третіх осіб.

Отже, спільна діяльність в даному випадку може здійснюватись лише у формі простого товариства, як це передбачено ст. 1132 ЦК України, що потребує відповідного юридичного оформлення, відмінного від укладення договору про спільну діяльність.

Разом з тим, як зазначено в п.1.1. Договору №9 про спільну діяльність від 10.04.2008 року, сторони уклали та оформили цей договір про спільну діяльність без об'єднання вкладів учасників, що суперечить положенням ст.ст. 1130,1132 ЦК України.

Таким чином, встановлено, що в порушення вимог ст.203 ЦК України зміст укладеного сторонами договору суперечить ст. 1130-1132 ЦК України, при його укладенні сторони не дійшли згоди щодо усіх істотних умов і він не був спрямований на реальне настання передбачених ним наслідків, а саме на

здійснення спільної діяльності, а отже правочин є недійсним у відповідності до ст.215 ЦК України. Враховуючи наведене, відсутні правові підстави для розі$)вання даного договору та стягнення з ОСОБА_1 коштів.

Такий висновок суду є правильним, ґрунтується на повно встановлених і досліджених обставинах справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права. Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. СТ.209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Бердичівського міжрайонного управління водного господарства відхилити, а рішення Любарського районного суду Житомирської області від 21.11.2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_3