АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 22-ц-4755/11
Справа №22ц/2190/36/12 Головуючий в суді 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: 53 Доповідач: Вентас І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ'

20 серпня 2012 року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого: Цуканової І.В.

Суддів: Радченка С.В.

ОСОБА_2

При секретарі: Лукашевич Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Югтранс» на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 12 жовтня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Югтранс», третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Управління Пенсійного фонду України в м.Нова Каховка, про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану частину щорічної основної відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації моральної шкоди, -

встановила:

В червні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеними позовом, вказуючи на те, іцо з 10.04.2007 року по 14.04.2010 року перебував з Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Югтранс» у трудових відносинах, проте на час звільнення з ним не було проведено остаточного розрахунку. Просив стягнути з відповідача: невиплачений заробіток 47963, 34 грн., компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у сумі 4541,04 грн., суму середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку на день подання заяви до суду в сумі 28233,72 грн.; моральну шкоду у сумі 5000 грн. Зобовязати відповідача нарахувати та сплатити страхові внески до Пенсійного фонду України визначені ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення» за період з 01.01.2008 року по

14.04.2010року.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 12 жовтня 2011 року позов задоволено частково. Стягнено з товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Югтранс» на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі в сумі 36111 грн. 78 коп. без врахування податків та інших обовязкових платежів, компенсацію за невикористану частину щорічної основної відпустки в сумі 3640 грн. 32 коп. без врахування податків та інших обовязки платежів, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 27504 грн. 64 коп., всього 67256 грн. 74 коп. Стягнено з відповідача судові витрати. Допущено негайне виконання в частині присудження заробітної плати, за один місяць в сумі 2123 грн.65 коп. Зобовязано товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Югтранс» перерахувати суми страхових внесків за ОСОБА_3 за період з

01.05.2008року по 14.04.2010 року до Управління Пенсійного фонду України в м.Нова Каховка. В решті позовних вимог відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Югтранс», не погоджуючись з рішенням суду, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. При цьому посилається, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що позивач регулярно отримував заробітну плату, що підтверджується відповідними платіжними відомостями, які були надані суду, але безпідставно судом не були враховані при винесенні рішення. Рішення в частині зобовязання товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Югтранс» перерахувати суми страхових внесків за ОСОБА_3 за період з

01.05.2008року по 14.04.2010 року до Управління Пенсійного фонду України в м.Нова Каховка не оскаржує.

Рішення суду в частині позовних вимог в задоволенні яких ОСОБА_3 відмовлено ніким не оскаржено.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення, просить скаргу відхилити, а рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належними та допустимими доказами не спростував доводів позивача щодо неотримання ним заробітної плати за період роботи на товаристві. Однак до такого висновку суд прийшов через неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, а також через порушення та неправильне застосування норм процесуального та матеріального права.

Відповідно до п.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено і не оспорювалось сторонами, що ОСОБА_3 з 10.04.2007 року по 14.04.2010 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «Компанія Югтранс», працював на посаді водія 1-го класу для робіт на всіх марках автобусів, звільнений за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України.

Позивач в позовній заяві зазначав, що в день звільнення з ним не була проведена виплата всіх сум заробітку. Крім того, під час розгляду справи судом першої інстанції вказував, що йому не відомі умови трудового договору в частині розміру заробітної плати.

В запереченнях проти позову відповідач наполягав на тому, що підприємство не має заборгованості по заробітній платі перед ОСОБА_3, на підтвердження чого надав копії платіжних відомостей про виплату заробітної плати позивачеві.

Суд першої інстанції, виходячи з того, що умови праці позивача не підтверджені письмовими доказами та є суперечливими, визначив оплату праці позивача в розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої Законами України Про державний бюджет України на 2007-2010 роки, з застосуванням норм Галузевої угоди за 2009-2010 роки.

Апеляційним судом під час розгляду справи 23.01.2012 року за клопотанням представників відповідача була призначена судово-бухгалтерська експертиза з метою зясування питання щодо розміру заробітної плати її складових та наявності заборгованості із заробітної плати на момент звільнення позивача.

Згідно висновку судово-економічної експертизи судового експерта-економіста ОСОБА_4 від 15.07.2012 року документально підтверджено нарахування заробітної плати водію ОСОБА_3 за період роботи у відповідача з 10.04.2007 року по

14.04.2010року в сумі 31947,65 грн. З урахуванням утримань зборів, соціальних фондів та прибуткового податку видачі підлягало 27365,55 грн. Фактично відомостями по виплаті заробітної плати підтверджується видача заробітної плати в сумі 26687,42 грн. Сума відхилення склала - 678,13 грн.

Відповідно до законодавчих актів України, за думкою експерта, нарахування позивачу заробітної плати має становити 54945,60 грн., а з урахуванням утримань зборів, соціальних фондів та прибуткового податку до видачі - 44872,35 грн.

Сума відхилення від нарахування по заробітній платі склала 22947,95 грн., а з урахуванням утримань зборів, соціальних фондів та прибуткового податку до видачі в сумі 18184,93 грн.

Таким чином експертом встановлена заборгованість по нарахованій і невиплаченій заробітній платі в сумі 678,13 грн. та необхідність донарахування позивачеві згідно законодавства України заробітної плати в сумі 22947,95 грн. (сума без утримання податків та інших обовязкових платежів), які підлягають стягненню з відповідача.

Крім того, відповідно висновку судово-економічної експертизи водію ОСОБА_3 згідно законодавства України необхідно нарахувати компенсацію за невикористані відпустки в сумі 4845,60 грн., а з урахуванням утримань сума складає - 4096,47 грн.

Однак, зважаючи на те, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог а позивачем було заявлено вимогу про стягнення компенсації за невикористані щорічні відпустки в сумі 4541,04 грн., колегія суддів вважає, що стягненню підлягає компенсація за невикористані щорічні відпустки в сумі 4541,04 грн.

Згідно ст.. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Суд першої інстанції, посилаючись на те, що відповідач не провів з позивачем остаточний розрахунок при звільненні, стягнув з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 27505,65 грн. виходячи із середньомісячної заробітної плати позивача - 2123,65 грн.. Однак з таким висновком не можна погодитись з наступних підстав.

Відповідно до СТ..117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Згідно розяснень, даних у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 № 13 при частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила в заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин.

Таким чином, установивши, що між сторонами виник спір про розмір належних звільненому працівникові сум, згідно зі ст.. 117 КЗпП України, колегія суддів, враховуючи вищенаведенІ обставини, вважає необхідним визначити розмір відшкодування за час затримки розрахунку в сумі 20 000 грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає що рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягає скасуванню з постановлениям в цій частині нового рішення про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі в сумі 23626,08 грн. (сума без утримання податків та інших обовязкових платежів), компенсацію за невикористані відпустки в сумі 4541,04 грн. (сума без утримання податків та інших обовязкових платежів), відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 20000 грн.

Рішення суду в частині зобовязання відповідача перерахувати суми страхових внесків за ОСОБА_3 за період з 01.05.2008 року по 14.04.2010 року до Управління Пенсійного фонду України в м.Нова Каховка в системі персоніфікованого обліку загальнообовязкового пенсійного страхування та в частині відмови в задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3, в силу принципу диспозитивності, не перевірялось колегією судів, так як ніким не оскаржувалось.

На підставі викладеного, ст.ст.116,117 КЗпП України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 № 13, керуючись ст.303, п.2,3 ст.307, п.4 ч.І ст. 309, ст. 316 ЦПК України колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Югтранс»» задовольнити частково.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 12 жовтня 2011 року в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Югтранс» на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі в сумі 23626 (двадцять три тисячі шістсот двадцять шість) гривен 08 копійок (сума без утримання податків та інших обовязкових платежів), компенсацію за невикористані відпустки в сумі 4541 (чотири тисячі пятсот сорок одна) гривна 04 копійки (сума без утримання податків та інших обовязкових платежів), відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 20000 (двадцять тисяч) гривен.

Це ж рішення суду в частині стягнення судових витрат змінити, зменшивши розмір сум стягнення з відповідача на користь держави судового збору з 672,56 грн. до 481,67 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий :

Судді: