Справа № 2-6497/11
(2/401/2018/12)
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Спаї В.В.,
при секретареві - Коломієць Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпрогаз»до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання,
Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги»ПАТ «Дніпрогаз»надає фізичним особам споживачам житлово-комунальні послуги, що полягають у постачанні природного газу за їх місцем проживання; зазначені правовідносини є складовою частиною найму житлового приміщення, передбаченого нормами Житлового Кодексу УРСР, що виникли з дій боржників, та ВАТ «Дніпрогаз», спрямованих на набуття цивільних прав та обовязків щодо поставку газу та його оплати. Як зазначається позивачем, правовідносини між ВАТ «Дніпрогаз» та відповідачами за цим позовом були оформлені шляхом видачі абонентської книжки і відкриттям особового рахунку №220218.
Відповідно до п. п. 11,17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ №2246 від 09.12.1999 р., плата за послуги з газопостачання розраховується відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на газ, і повинна вноситись споживачами не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Споживач зобовязаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Зазначаючи у позові про те, що на порушення зазначених вище вимог зобовязання відповідачками виконуються неналежним чином, оплата отриманих послуг здійснюється несвоєчасно та не в повному обсязі, про що свідчить наявність заборгованості, розмір якої станом на 30.11.2011 р. становить 489,59 грн., у позові й заявлено вимогу про стягнення з відповідачів на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпрогаз» заборгованості за надані послуги з газопостачання у розмірі 489,59 грн., вирішити питання про розподіл судових витрат тощо.
У судове засідання позивач не зявився, утім, в особі представника за довіреністю надав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, не скористалися правом надання заперечень проти позову, причини неявки суду не повідомили та від них не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, у звязку з чим справа за ухвалою суду розглядалася у порядку заочного розгляду.
Суд, дослідивши докази, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на такі встановлені обставин.
Згідно зі змістом ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»житлово-комунальні послуги поділяються за функціональним призначенням та порядком затвердження цін/тарифів, та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 зазначеного вище Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг (п. 1 ч. 1 ст. 20 зазначеного вище закону); споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»).
Разом з тим, відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами - споживачами газу врегульовані Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими Постановою КМУ N 2246 від 09.12.1999 р., та відповідно до п.п. 11 та 12 даних Правил у разі відсутності лічильників газу плата за послуги з газопостачання розраховується відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на газ, та розрахунки за надані послуги з газопостачання можуть провадитися: за розрахунковими книжками; за платіжними документами, які виписуються газопостачальним підприємством.
На виконання п. 17 Правил розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк.
Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного Кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За таких обставин є слушними доводи позивача щодо обовязку здійснення з боку споживача оплати житлово-комунальних послуг з газопостачання не пізніше 10 числа наступного місяця після розрахункового періоду, та щодо наявності правових підстав для ухвалення судом рішення про присудження до стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості, яка склалася станом на 30.11.2011 р. становить 489,59 грн. за послуги з газопостачання.
Вирішуючи в обовязкову порядку відповідно п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги те, що позивач не має пільг щодо сплати судового збору та при подачі позову позивачем були в повному обсязі сплачені судові витрати, тому, у порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України, згідно зі змістом якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, на користь позивача підлягають стягненню з відповідачів судові витрати, повязані зі сплатою судового збору.
Керуючись ст.ст. 11, 15, ст.ст. 209, 212, 214-215, 224 та ст. 226 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпрогаз» задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України: рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська.
Суддя